ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" грудня 2007 р.                                                                            Справа  № 15/40

За позовом  Дочірнє підприємство “Рівненський облавтодор” Відкритого        акціонерного товариства “ДАК “Автомобільні дороги України”

До відповідача 1 Закрите акціонерне товариство “Ярівський гранкар`єр”

До відповідача 2 Відділ Державної  виконавчої служби Рокитнівського району

До відповідача 3 Державна податкова інспекція  у Рокитнівському районі

Про визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту

СУДДЯ         КОЛОМИС В.В.

Секретар судового засідання                        Л.В.Михалевська

В засіданні приймали участь:

Від позивача: Чучалін В.І. дов. в справі

Від відповідачів:  не з`явились

СУТЬ СПОРУ: Позивач –дочірнє підприємство “Рівненський облавтодор” ВАТ ДАК “Автомобільні дороги України” м.Рівне звернувся до господарського суду з позовом відповідно з яким просить визнати  за ним право державної власності на щебінь в кількості 4819 метрів кубічних, в тому  числі щебінь фракції 20х40 –3404 м.куб., фракції 5х20 –1415 м.куб.  на загальну суму 165943 грн. 40 коп. та обладнання у вигляді станка БТ-01 та насосу 500/63 і звільнити назване майно з-під арешту.

Свої вимоги, насамперед обгрунтовує наявністю договору підряду на виконання робіт по видобуванню гірничної маси та виробництву щебеневої продукції, укладеного 01 січня 2005  року з підрядником –ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”. Як вказує позивач, умовами договору підряду передбачено, що ЗАТ  “Ярівський  гранкар`єр” зобов`язується щомісячно виготовляти не менше 6500 м.куб. щебеневої продукції, яка згідно п.1.8 Договору, є власністю позивача. При цьому зазначає, про наявність між сторонами договору на зберігання та відпуск щебневої продукції від 02.12.03 р. та додаткової угоди від 30.06.04 р. яким  в свою чергу передбачено, що продукція яка зберігається у відповідача 1 є власністю позивача і відпускається по мірі потреби.

Відтак вважає дії відділу державної виконавчої служби Рокитнівського районного управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа №  220  виданого 07.07.05 р. Рокитнівським районним  судом, щодо складення 13.07.05 р. акту  опису й арешту майна боржника -  ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”, відповідно з  яким  було  описано й накладено арешт на щебінь фракції  20х40 в кількості 3000 м.куб. неправомірними.

Крім того, зазначає, що податковим керуючим, в зв`язку з наявністю у ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”  бюджетної  заборгованості, було складено акт опису від 23.03.05 р. яким, в свою чергу, було передано у податкову заставу щебінь фракції 20х40 в кількості 2577 м.куб. та щебінь фракції 5х20 в кількості 1909 м.куб., а за актом опису від 24.05.05 р. у податкову заставу було безпідставно передано  обладнання , в  тому числі  і обладнання яке є власністю позивача, а  саме: станом  БТ-1 та насос 500/63, які належать підприємству.

Оскільки між ним та ЗАТ “Ярівський гранкар`єр” було проведено звірку по розрахунках, за  наслідками якої було складено двохсторонній акт від 01.03.05 р. і відповідно з яким підтверджений той факт, що на території ЗАТ “Ярівський гранкар`єр” зберігається  4819 м.куб. щебеневої продукції, виготовленої згідно договору підряду від 01.01.05 р. і яка є власністю позивача, а саме щебінь фракції 20х40 в кількості 3404 м.куб. та щебінь фракції 5х20 в кількості 1415 м.куб. на загальну суму 165943,40 грн., з огляду на вищенаведене, вважає, що є всі підстави для задоволення позову.

Відповідач 1 - ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”  у поданому суду відзиві та його представник безпосередньо в судових засіданнях позовні вимоги відхиляє в зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю. Як вказує відповідач 1, ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.07.03 р. було прийнято заяву до розгляду та порушено провадження у справі про банкрутство ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”, якою  в свою чергу було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а також вжито заходів до забезпечення грошових вимог кредиторів у вигляді накладення арешту на все майно  та грошові кошти боржника –ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”. Зазначене, у відповідності до ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” свідчить про заборону здійснення стягнення  за виконавчими та  іншими документами.

Щодо податкової  застави та акту опису майна податковим керуючим, то як зазначає відповідач 1, відповідно до  введеного ухвалою суду мораторію, все майно та активи боржника звільняються від  податкової застави, що в свою чергу свідчить про втрату чинності акту опису від 24.05.05 р.

Враховуючи викладене та зважаючи, що відповідно  до п.3.4 Статуту ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”, товариство є власником продукції виробленої внаслідок господарської діяльності, а відповідно до ст.4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю народу України і можуть  надаватися тільки в користування,  з огляду на те, що користувачем надр може бути тільки ЗАТ “Ярівський гранкар`єр” просить позовні вимоги залишити без задоволення. При цьому зазначає, що саме користувачі надр, як-то передбачено ст.24 Кодексу України про надра, мають право розпоряджатися видобутими корисними копалинами, відтак, на його думку, чинне законодавство України не визначає підстав набуття права власності на видобуті корисні копалини іншими особами, ніж користувачами надр, які отримали спеціальний дозвіл.

Відповідач 2 - Державна виконавча служба у Рокитнівському районі  позовні вимоги про  визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту . вважає такими, що не підлягають до задоволення. При цьому посилається на те, що 13.07.05 р. державним виконавцем відділу ДВС Рокитнівського районного  управління юстиції при виконанні виконавчих документів про стягнення з ЗАТ “Ярівський  гранкар`єр” заборгованості на користь  фізичних, юридичних  осіб та держави було  описано й арештовано майно останнього, а саме:  щебінь фракції 20х40 в кількості 3000 м.куб.

При цьому зазначає, що безпосередньо при проведенні опису керівник боржника зазначив про належність вищезазначеної щебеневої продукції філії Рокитнівський райавтодор ДП  “Рівнеоблавтодор”, однак будь-яких підтверджуючих право власності останнього на цю продукцію не подав. Відтак, вважає дії державного виконавця законними та правомірними.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що позивач в установленому порядку не набув права власності на спірне майно, просить в позові відмовити.

Відповідач 3 –Державна податкова інспекція у Рокитнівському районі наголошує на наявність  підстав для припинення  провадження  у справі, в зв`язку з порушенням господарським судом Рівненської області провадження у  справі   № 9/51 про банкрутство ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”,  і відповідно, розглядом існуючого між сторонами спору в межах справи про банкрутство.

Відповідно до ухвали господарського суду від 26.04.06 р. провадження у справі було зупинено, в  зв`язку з зверненням до суду ЗАТ  “Ярівський гранкар`єр” з позовом до ДП “Рівненський облатодор” ВАТ  “ДАК “Автомобільні дороги України”  про визнання недійсними пункту 1.8 Договору підряду б/н від  01.12.03 р., договору підряду б/н від 01.12.05 р. та договору зберігання від 02.01.05 р. (а.с.84),  та  відповідно, порушення  господарським судом провадження у справі № 5/96. Справа № 5/96 розглядалась судами неодноразово.

В зв`язку з тим, що Постановою Вищого господарського суду України від 24.10.07 р., рішення господарського суду Рівненської області від 20.03.07 р. у справі № 5/96, яким в свою чергу в задоволенні позовних вимог ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”  було відмовлено, залишено без змін, провадження у справі  № 15/40  відповідно до ухвали господарського суду Рівненської області від  21.11.07 р. було поновлено (а.с.140).

Сторони додаткових підтверджуючих доказів, письмових пояснень, обгрунтувань, тощо  суду не подали, в судове засідання (окрім позивача) не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце  розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши всі  фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об`єктивну оцінку, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При  цьому суд встановив та врахував таке.

13 липня 2005 року державним виконавцем  відділу ДВС Рокитнівського районного управління  юстиції при примусовому виконанні виконавчого листа  № 2202 виданого  07.02.05 р. та 27.03.05 р. Рокитнівським районним судом про стягнення  з ЗАТ “Ярівський гранкар`єр” заборгованості на користь фізичних осіб,  було складено Акт опису й арешту за № 331757 (а.с. 12-15), відповідно з яким було описано й накладено арешт на щебінь фракції 20х40 в кількості 3000,00 м.куб.

При цьому,  як вбачається з даного Акту директор ЗАТ “Ярівський гранкар`єр” під час опису майна, зазначив, що вищезазначена щебенева продукція належить філії Рокитнівський райавтодор “ДП “Рівнеоблавтодор”. Однак підтверджуючих право власності останнього на цю продукцію доказів  державному виконавцю не надав через їх відсутність.

Крім того, податковим керуючим, призначеним наказом Рокитнівського відділення Сраненської  МДПІ, на підставі Закону України “Про порядок погашення зобов`язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами”,  в зв`язку з наявністю у ЗАТ “Ярівський гранкар`єр” бюджетної заборгованості було проведено опис активів, що знаходиться у ЗАТ  “Ярівський гранкар`єр”, за наслідками чого були складений Акти опису від 23.03.05 р.,  та  від 24.05.05 р. (а.с. 16-17), відповідно з якими було передано в податкову  заставу  в т.ч. щебінь фракції 20х40 в кількості 2577 м.куб., щебінь фракції 5х20 в кількості 1909 м.куб. та обладнання, зокрема: станок БТ-01 та насос 500/63.

Проте суд з такими діями ДВС у Рокитнівському районі  та ДПІ  у Рокитнівському районі  погодитись не може з огляду на таке.

01 грудня 2003 року та 01 січня 2005 року між філією “Рокитнівський облавтодор” Дочірнього підприємства  “Рівненський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”  були укладені договори підряду, за умовами яких відповідач 1, як підрядник зобов`язувався на свій ризик виконати роботу по видобуванню гірничної маси та  виробництву  для позивача, як замовника щебеневої продукції на Ярівському гранкар`єрі, що відведений підряднику, а позивач, в свою чергу, зобов`язувався прийняти та оплатити виконану роботу за цінами та в строк, передбачені договорами.

При цьому пунктами 1,8 договору від 01.12.03 р. та договору від 01.01.05 р.  визначено,  що видобута підрядником щебенева продукція внаслідок виконання даного договору є власністю замовника.

Додатковою угодою № 1 від 29.12.03 р. до договору підряду від 01.12.03 р. внесено зміни до п.1.8, а саме:  підрядник  виготовляє щомісяця щебеневої продукції не  менше 6,5 тис.м.куб., яка є власністю замовника, решта виготовленої продукції використовується підрядником на свій розсуд для покриття власних витрат та здійснення фінансово-господарської діяльності.

При цьому пунктами 1.1, 1.8, 1.9 договору підряду від 01.01.05 р. визначено, що кількість  виготовленої щебеневої продукції щомісяця повинна становити не менше 6,5 тис.м.куб. В свою чергу, видобута підрядником внаслідок виконання даного договору щебенева продукція є власність замовника. Замовник щомісячно  доводить підряднику в письмовій формі обсяги виробництва щебеню, виконання  яких підрядник підтверджує. Продукцією, випущеною підрядником понад план, він розпоряджається на власний  розсуд.

Крім того, видобування гірничної маси та виробництво щебеню за умовами договору здійснюється з допомогою засобів та обладнання, переданих замовником підряднику. При цьому, власником  матеріалу-гранодіориту, що є сировиною для виробництва щебеню є ЗАТ  “Ярівський гранкар`єр”.

В свою чергу, згідно договору на зберігання та відпуск щебеневої продукції б/н від 02.12.03 р. укладеного між філією “Рокитнівський райавтодор” ДП “Рівненський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”   та  ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”, останнє зобов`язувалось організувати на своїй території зберігання виробленої та переданої позивачу за договором підряду від 01.12.03 р. щебеневої продукції та відпускати її по мірі потреби останнього по його талонах, а позивач в свою чергу зобов`язувався прийняти та оплатити вартість послуг по зберіганню  цієї продукції за цінами та в порядку, обумовленому в даному договорі.

Правомірність  та відповідно, не суперечність нормам закону, визначення  в умовах договору підряду замовника, як особу до якої переходить право власності на вироблену щебеневу продукцію встановлено судами  при розгляді справи № 5/96.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду  (іншого органу,  який  вирішує господарські спори) під час  розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2007 року у справі № 5/96 залишено без змін рішення господарського суду Рівненської області від 20 березня 2007 року,  яким в свою чергу позовні  вимоги  ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”  до дочірного підприємства “Рівненський облавтодор”  ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України” про визнання недійсними пункту 1.8 договору підряду від 01.12.03 р., укладеного між ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”  та філією “Рокитнівський райавтодор” ДчП “Рівненський облавтодор” ВАТ “ДАК “Автомобільні дороги України”, пункту 1.8 договору підряду від 01.01.05 р., укладеного між ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”  та філією “Рокитнівський райавтодор”  ДчП  “Рівненський  облавтодор” ВАТ  “ДАК “Автомобільні дороги України” та визнання недійсним договору зберігання від 02.01.05 р., укладеного між цими ж сторонами, залишені  без задоволення.

Враховуючи викладене, та зважаючи на наявні в матеріалах справи,  докази, зокрема Акт, підписаний повноважними представниками  позивача та відповідача 1, яким в свою чергу  підтверджується факт зберігання станом на 01.09.05 р. на території ЗАТ “Ярівський гранкар`єр” щебеневої продукції за договором зберігання від 02.12.03 р., яка виготовлена згідно договору підряду від 01.01.05 р. і являється власністю філії “Рокитнівський райавтодор” ДП “Рівненський облавтодор” в кількості 4318 м.куб. в т.ч. щебінь фракції 20х40 в кількості 3404 м.куб. та фракції 5х20  в кількості  1415 м.куб. на загальну суму 165943,40 грн. (а.с. 22); довідки ЗАТ “Ярівський гранкар`єр”  (а.с. 66-67), суд  дійшов переконливого висновку, що спірне майно є власністю позивача.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, судом враховано і те, що право власності позивача на обладнання, а саме: станок БТ-01 та насос 500/63 сторонами не оспорюється.

Відповідно до ст.59 Закону України “Про виконавче провадження”  особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Оскільки зазначене в даному випадку має місце, суд, з огляду на все вищевикладене вбачає достатньо правових підстав  для задоволення позову.

Судові  витрати, передбачені ст.44 ГПК України  і понесені позивачем в зв`язку з зверненням до суду за захистом порушеного права за його згодою лишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати право  державної власності Дочірнього підприємства “Рівненський облавтодор” ВАТ ДАК “Автомобільні дороги України” на щебінь в кількості 4819 (чотири тисячі вісімсот дев`ятнадцять) метрів кубічних, в тому  числі щебінь фракції 20х40  в кількості 3404 м.куб., фракції 5х20  в кількості 1415 м.куб.  на загальну суму 165943 грн. 40 коп. та обладнання у вигляді станка БТ-01 та насосу 500/63.

Вищезазначене майно звільнити з-під арешту.

Суддя

Рішення підписане "13"  грудня 2007 року