КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2007                                                                                           № 38/93

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Мінчук Д.Л. (за довір.), Сінчук І.Я. (директор),

від відповідача 1- Мога М.В. (за довір.),

від відповідача 2 : Демченко Ю.В. (за довір.),

від військової прокуратури Центрального регіону України : не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арком" та апеляційне поданняЗаступника військового прокурора  Центрального регіону України  в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.05.2007

у справі № 38/93

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Концерн Алекс"

до                                                   Міністерства оборони України (Головне управління зв"язку та інформаційних систем Генерального штабу Збройних Сил України)

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арком"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання договору недійсним та зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 17.05.2007 р. у справі № 38/93 позов задоволено частково

Військова прокуратура Центрального регіону України, а також ТОВ „Арком”  не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулися з апеляційними скаргами до Київського апеляційного господарського суду, в яких просять оскаржуване рішення  від 17.05.2007 р.  скасувати, оскільки вважають, що воно прийнято судом внаслідок неповного з'ясування обставин справи, при порушенні норм матеріального права, у справі прийняти нове рішення, в позові відмовити.

В обґрунтування власної позиції Військова прокуратура Центрального регіону України зазначає про несвоєчасне повідомлення Міністерства оборони України Комісією про призупинення процедури закупівлі, що надійшло до адресата 19.12.2006 р., тобто після укладення спірного договору.  Крім того, апелянт посилається на положення ч.2 ст..27 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, у відповідності до якого замовник торгів не має права зупиняти процедуру закупівлі у разі направлення скарги  Комісії, строк зупинки процедури має бути не більше 20 робочих днів, відповідно за твердженнями апелянта, у разі призупинення процедури закупівлі з дня отримання скарги, адресованої Комісії, це призвело до порушення вимог закону та перевищувало б строк в 20 робочих днів.

В апеляційній скарзі ТОВ „Арком” посилається на необґрунтованість позовних вимог та неможливість застосування двосторонньої реституції з підстав того, що обладнання, про повернення якого ставиться питання, н може бути реалізовано іншим організаціям враховуючи його специфіку та призначення, а повернуті радіостанції не будуть мати товарного вигляду, відповідно вартість товару не біде відповідати кількості повернутих грошей.

В судове засідання від 17.10.2007 р. з невідомих причин не з’явився представник військової прокуратури Центрального регіону України, хоча представники сторін були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання. Заслухавши думку представників сторін, колегія вважає за можливе розглядати спір за відсутності представника військової прокуратури.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційного подання,  дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків у справі та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами виник з приводу визнання договору №25  про поставку продукції для державних потреб, укладеного між відповідачами недійсним  з підстав порушення ними вимог Закону України „Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти” та зобов’язання сторін провести двосторонню реституцію.

Під час розгляду справи ухвалою  Господарського суду м. Києва від 17.05.07 р. провадження у справі в частині позовних вимог ЗАТ “Концерн Алекс” до Міністерства оборони України (Головного управління зв’язку та інформаційних систем Генерального штабу Збройних Сил України) про визнання порушення Міністерством оборони України ч.2 ст.29 та ч.2 ст.291 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт та послуг за державні кошти” було припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

В ході розгляду спору судом першої інстанції було з’ясовано, що Міністерством оборони України було опубліковано в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України від 28.08.2006р. №35(54) оголошення №35047406 про проведення відкритих торгів на закупівлю за державні кошти обладнання радіозв’язку, із зазначенням адреси замовника -  м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6.

30.11.2006 р. позивачем на адресу Спеціальної контрольної комісії з питань державних закупівель при Рахунковій палаті України, на адресу Комісії по розгляду скарг при Тендерній палаті України та на адресу відповідача - 1 була направлена скарга №3/30 стосовно процедури проведення торгів на закупівлю “Обладнання радіозв’язку”, в якій просив відмінити торги.

Колегією з’ясовано факт направлення копій скарг  зазначеним адресатам рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією поштового конверту, поштового чеку та повідомлення про вручення.  Крім того, судом першої інстанції було з’ясовано, що оскільки за вказаною адресою відповідача-1 (пр-т Повітрофлотський, 6) відмовилися отримувати лист,  04.12.2006р. рекомендований лист був повернутий на зворотну адресу (згідно листа Українського державного підприємства поштового зв’язку “Укрпошта” від 14.02.07р.).

05.12.2006 р. Спеціальною контрольною комісією з питань державних закупівель було направлено на адресу відповідача - 1 лист з повідомленням про призупинення процедура закупівлі до 03.01.2007 р. відповідно до вимог ч.2 ст.37 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” в зв’язку із оскарженням позивачем процедури закупівлі.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і свобод у сфері закупівель будь-який учасник або інша особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність замовника замовнику або Комісії, або до суду згідно з цим Законом.

Згідно з ч.2, 3 ст.27 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” надходження скарги замовнику або Комісії зупиняє процедуру закупівлі на строк, що не може перевищувати 20 робочих днів. У разі надходження скарги до Комісії остання протягом трьох робочих днів з дня її одержання інформує про це замовника і Тендерну палату України.

Однак, як свідчать матеріали справи, в порушення вказаних норм Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, 13.12.2006 р. відповідачі за результатами проведеного тендеру уклали договір №25 про поставку продукції на загальну вартість 1464663 грн. для державних потреб (за кошти Державного бюджету України), згідно з предметом  якого відповідач-2 зобов’язується поставити та передати у власність відповідача-1 спеціальне обладнання радіозв’язку, в асортименті, у кількості, якістю та за цінами зазначеними у Специфікації постачання продукції, що є невід’ємною частиною цього договору, а відповідач-1 забезпечити приймання та оплату цієї продукції. Наявними в матеріалах справи документами підтверджується виконання відповідачами умов укладеного договору №25.

26.01.2007 р. Спеціальною контрольною комісією з питань державних закупівель було прийнято рішення №49/26-СКК-18р, відповідно до якого торги на закупівлю відповідачем-1 обладнання радіозв’язку, згідно оголошення №46042806, опублікованого в Інформаційному бюлетені Тендерної палати України від 13.11.2006 р. №46(65) були відмінені в зв’язку із виявленням ряду порушень.

Згідно з ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до ч.1 ст.236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно ч.3 ст.34 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” укладений договір вважається недійсним (нікчемним), якщо: замовник не дотримався вимог частини сьомої статті 12 або частини другої статті 29 цього Закону; договір було укладено у період оскарження згідно із статтями 37 і 371 цього Закону; договір було укладено всупереч вимогам тендерної документації та визначеним у ній основним умовам, які повинні були бути обов'язково включені до договору про закупівлю; договір було укладено за результатами процедури закупівлі, проведеної з порушенням вимог статей 41, 42, 8, 17, 181, 19, 26, 29, 291 цього Закону.

Дослідивши обставини справи, колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки  спірний договір в порушення вимог Закону був укладений відповідачами в період оскарження позивачем процедури проведення торгів на закупівлю обладнання радіозв’язку, такий договір відповідно до ч.3 ст.34 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” є нікчемним, а тому не потребує відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України визнання його судом недійсним. Відповідно суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у позові в частині визнання договору недійсним.

Відповідно до ч.5 ст.217 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред’явлена будь-якою заінтересованою особою.

Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

В зв’язку із підтвердженням матеріалами справи виконання  сторонами умов договору щодо отримання відповідачем-1 обладнання на суму 716269,50 грн., й відповідно сплата відповідачу-2 вказаних коштів за поставлене обладнання, а також встановленням нікчемності правочину, відповідно до якого були здійснені вказані дії, колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позов в частині зобов’язання відповідача - 2 повернути відповідачу - 1 отримані за договором кошти та зобов’язання відповідача - 1 повернути відповідачу -2 отримане обладнання.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову у відповідності до положень Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти”, а також не надання апелянтами   належних доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, апеляційного подання, доводи яких висновків суду першої інстанції не спростовують.

За таких обставин колегія вважає, що оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам та зібраним у справі доказам, а відтак відсутні підстави для його скасування чи зміни. Апеляційна скарга  та апеляційне подання є необґрунтованими, у зв’язку з чим,  задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Арком” та апеляційне подання Заступника військового прокурора  Центрального регіону України  в інтересах держави в особі Міністерства оборони України залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду   м. Києва  від 17.05.2007 р.  у справі № 38/93 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 38/93 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді