ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 р.
№ 1/336-9/24

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2007 року

у справі
№ 1/336-9/24 господарського суду Львівської області

за позовом
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області

до
ТОВ “Галка Макс”

третя особа
ЗАТ “Львівський виноробний завод”

про
виселення та зобов’язання передати орендоване майно,

за участю представників сторін від:

позивача:
не з’явились

відповідача:
Кордонець М.Г. –за довіреністю від 04.12.2007р.

третьої особи:
Чернобук О.В. –за довіреністю від 27.09.2007р.

Згідно розпорядження Заступника голови Вищого господарського суду України від 04.12.2007р. Осетинського А.Й. розгляд касаційної скарги здійснюється у складі колегії суддів: Кривда Д.С. (головуючий), Жаботина Г.В. та Уліцький А.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 31.05.2007р. (суддя Данко Л.С.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2007р. (судді Кузь В.Л.  –головуючий, Юркевич М.В., Городечна М.І.), в задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач в касаційній скарзі просить скасувати рішення та постанову, як такі, що суперечать нормам чинного законодавства, і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить скаргу залишити без задоволення, а постанову –без змін.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 22.12.2003 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (Орендодавець) та ТОВ “Галка Макс” (Орендар) укладено договір оренди нерухомого державного майна №26, предметом якого є передача в строкове платне користування нерухомого державного майна, яке є на балансі ЗАТ “Львівський виноробний завод” в складі переданого в оренду цілісного майнового комплексу, що міститься за адресою: м. Львів вул. Погулянка, 26, загальною площею об'єкта оренди 1652,35кв.м, а саме:

інв. № 001 частина приміщень будівлі головного виробничого корпусу (1 поверх №№ 11, 12, 13, 23, 24, 25, 26, 27 половина 28) площею 619,85кв.м;

інв. № 001 частина приміщень будівлі головного виробничого корпусу (2 поверх №№ 38, 39, 40, 51, 52, 54, 55) площею 548,8кв.м;

інв. № 001 частина приміщень будівлі головного виробничого корпусу - підвал (№№ 3, 4, 5,6, 7, 8, 9, 10) площею 423,1кв.м;

інв. № 012 частина будівлі прохідної (№№ 6, 7, 8, 9, 5, 4) площею 60,6кв.м.

22.12.2003 року між сторонами було підписано акт №26/2003 приймання-передачі вказаного нерухомого державного майна, загальною площею 1652,35кв.м за адресою.

Згідно п.10.1 договору оренди передбачено, що цей договір діє з дати підписання та укладено терміном на три роки.

Відповідно до п.10.8 договору оренди у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Відмовляючи в задоволенні позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області про виселення відповідача із приміщень, що перебувають на балансі ЗАТ “Львівський виноробний завод”, в складі переданого в оренду цілісного майнового комплексу, та зобов’язання відповідача передати орендоване майно балансоутримувачу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивач не довів направлення відповідачу у встановленому порядку заяви про припинення договору оренди. Так, на думку суду першої інстанції, наявна в матеріалах справи переписка сторін не містить  вимоги позивача про припинення або зміну умов договору оренди у строки, встановлені договором. При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що  лист позивача №3/11-151 від 10.01.2007р. є доказом визнання Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області спірного договору таким, що продовжений з пропозицією внести зміни до нього.

Вищий господарський суд України не може погодитися з переконливістю висновків судів попередніх інстанцій.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна) у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В силу положень ст. 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором, лише за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до цієї статті позивач надав, зокрема, лист від 29.12.2006р. №3/11-8023 про повернення, з посиланням на закінчення строку дії договору, орендованого майна балансоутримувачу (ЗАТ “Львівський виноробний завод”) по акту прийому-передачі (а.с.51).

Однак, суди не дали належної правової оцінки вказаному доказу, виходячи з положень наведених приписів законодавства. Посилання судів на те, що лист від 29.12.2006р. №3/11-8023 має інформативний характер, що полягає у повідомленні про закінчення терміну дії договору, зроблені судами попередніх інстанцій без врахування  змісту  листа в сукупності, зокрема, в тій частині, що орендоване майно підлягає поверненню балансоутримувачу (ЗАТ “Львівський виноробний завод”) по акту прийому-передачі, з вимогою про скерування одного примірника акту у регіональне відділення.

Також, посилаючись на лист №3/11-151 від 10.01.2007р., як на підтвердження визнання позивачем спірного договору таким, що продовжений з пропозицією внести зміни до нього, апеляційний господарський суд не врахував, що даний лист не містить посилань на укладений між сторонами договір оренди №26 від 22.12.2003р.

Розглядаючи спір, суди належним чином не дослідили листи №3/11-1424 від 27.02.2007р. (а.с.49) і №3/11-378 від 17.01.2007р. (а.с.53) та не дали правової оцінки обставинам, викладеним в даних листах, щодо повернення орендованого за договором №26 від 22.12.2003р. майна балансоутримувачу –ЗАТ “Львівський виноробний завод”.

За таких обставин ухвалені в справі судові рішення не можуть вважатися законними і обґрунтованими.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. При новому розгляді справи слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, 11110, ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.07.2007р. та рішення господарського суду Львівської області від 31.05.2007р. у справі №1/336-9/24 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                         Г.Жаботина

А.Уліцький