ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 р.
№ 6/180-07-3897

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. –головуючого,

Грека Б.М.,

Плюшка І.А.,

розглянувши  матеріали касаційних скарг
ЗАТ "Бумпром";
громадянина Спінова Владислава Михайловича

на ухвалу
та постанову
господарського суду Одеської області від 11 липня 2007 року
Одеського апеляційного господарського суду
від 14 серпня 2007 року

у справі
№ 6/180-07-3897

господарського суду
Одеської області

за позовом
ВАТ "Одеська фабрика "Олімпія"

до
1.          ЗАТ "Одеська фабрика "Олімпія"
2.          ЗАТ "Бумпром"
3.          Виконавчого комітету Одеської міської ради

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача
Регіональне відділення Фонду Державного майна України
по Одеській області

про
визнання недійсним рішення загальних зборів
та скасування свідоцтв про право власності

за участю представників сторін

від   позивача,  відповідача-1  та  гр.В.М.Спінова  -    не з`явилися,
від третьої особи РВ ФДМУ–А.С.Бичков
від відповідача-2 –Неуров О.А.
від відповідача-3 –Дукова І.В.

В С Т А Н О В И В:

ВАТ “Одеська фабрика “Олімпія” звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до ЗАТ “Одеська фабрика “Олімпія”, ЗАТ “Бумпром” та Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання недійним рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ “Одеська фабрика “Олімпія” відповідно до протоколу загальних зборів акціонерів товариства від 15.03.2000, скасування свідоцтв про право власності на виробничі будівлі від 26.04.2003, видані ЗАТ “Бумпром” Виконавчим комітетом Одеської міської ради на об’єкт нерухомого майна –виробничі будівлі, розташовані за адресою: м. Одеса, Балтська дорога, 49, що складаються з нежилих будівель літ. “А”, “Б”, “В”, “Г”, “Д”, “Е”, “Ж”, “З”, “Л” загальною площею 1912,5 м2, основною площею 1694,4 м2, а також виробничі будівлі, розташовані за адресою: м. Одеса, Балтська дорога, 51, що складаються з нежилих будівель літ. “А”, “Б”, “В”, “Г”, “Д”, “Е”, “Ж”, “П” загальною площею 2245,6 м2, основною площею 2142,9 м2.

Крім того, у позовній заяві ВАТ “Одеська фабрика “Олімпія” просило господарський суд Одеської області про забезпечення позову - накласти арешт на виробничі будівлі, розташовані за адресою: м. Одеса, Балтська дорога, 51, що складаються з нежилих будівель літ. “А”, “Б”, “В”, “Г”, “Д”, “Е”, “Ж”, “П”, загальною площею 2245,6 м2, основною площею 2142,9 м2; будівлю типографії, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевського, 9; виробниче приміщення, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевського, 37; будівлю дільниці, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, 57; склад паперу, прохідний склад, склад ПСМ, склад ДОК-12, фінський склад, розташовані за адресою: м. Одеса, 2-й Чапаєвський провулок, 9А, та заборонити ЗАТ “Одеська фабрика “Олімпія”, ЗАТ “Бумпром” та будь-яким іншим особам вчиняти дії стосовно вказаного нерухомого майна.

Відповідною заявою ВАТ “Одеська фабрика “Олімпія” просило виключити з переліку нерухомого майна, на яке має бути накладено арешт, будівлю типографії, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Ковалевського, 9, як помилково включену у зазначений перелік.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.07.2007 у справі №6/180-07-3897 (суддя Демешин О.А.) заяву ВАТ “Одеська фабрика “Олімпія” про вжиття заходів по забезпеченню позову задоволено повністю.

Господарський суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, мотивував ухвалу наявністю обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду в разі відчуження спірного майна.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.08.2007 у справі № 6/180-07-3897 (колегія суддів: головуючий Мацюра П.Ф., судді Андрєєва Е.І., Ліпчанська Н.В.) ухвалу господарського суду Одеської області від 11.07.2007 залишено без змін.

У касаційній скарзі ЗАТ "Бумпром" просить ухвалу господарського суду Одеської області від 11.07.2007 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.08.2007 у справі № 6/180-07-3897 скасувати, справу повернути до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті.

ЗАТ "Бумпром" посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 66, 67 ГПК України, оскільки забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно в даному випадку є безпідставним і таким, що порушує права юридичних і фізичних осіб, які є власниками арештованих об'єктів нерухомості, але які при цьому не є учасниками судового процесу у даній справі.

У відзиві на касаційну скаргу Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Одеській області просить ухвалу господарського суду Одеської області від 11.07.2007 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.08.2007 у справі № 6/180-07-3897 залишити без змін, а касаційну скаргу ЗАТ "Бумпром" без задоволення.

У касаційній скарзі громадянин Спінов В.М. зазначає про порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, а саме –ст.ст. 66, 67 ГПК України, посилаючись на те, що забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно в даному випадку порушує права скаржника, оскільки його не було залучено до участі у справі, при тому, що частина арештованого майна належить громадянину Спінову В.М. на праві приватної власності.

Вищим господарським судом України ухвалою від 02.10.2007 у справі №6/180-07-3897 порушено касаційне провадження.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 05.11.2007 розгляд справи  №6/180-07-3897  відкладено  на  04.12.2007.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України        Демченка С.Ф. від 03.12.2007 у справі № 6/180-07-3897 призначено наступний склад колегії суддів: Самусенко С.С. головуючий-доповідач, судді Грек Б.М., Плюшко І.А.

У судовому засіданні Вищого господарського суду України касаційні скарги ЗАТ "Бумпром" та громадянина Спінова В.М. у справі № 6/180-07-3897 розглянуто в об’єднаному касаційному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін з дотриманням меж перегляду справи в касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційних скарг та перевіривши правильність застосування норм процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Стаття 1117 ГПК України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, предметом позову у даній справі є визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ "Одеська фабрика "Олімпія" від 15.03.2000, на яких прийняте рішення про вихід акціонера ВАТ "Одеська фабрика "Олімпія" зі складу акціонерів товариства, включення до складу акціонерів товариства нового акціонера –ЗАТ "Бумпром" та затвердження і реєстрацію змін в установчих документах ЗАТ "Одеська фабрика "Олімпія".

Крім того, як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, предметом позову у даній справі є скасування свідоцтв про право власності від 26.04.2003,  видані ЗАТ “Бумпром” Виконавчим комітетом Одеської міської ради на об’єкти нерухомого майна.

Як зазначено господарськими судами попередніх інстанцій, ВАТ "Одеська фабрика "Олімпія" посилається на неправомірні дії ЗАТ “Одеська фабрика “Олімпія” ЗАТ “Бумпром” та  Виконавчого комітету Одеської міської ради, які були вчинені з порушенням діючого законодавства України, зокрема, Закону України "Про господарські товариства", які призвели до порушення майнових прав ВАТ "Одеська фабрика "Олімпія", а отже, невжиття заходів до забезпечення позову, предметом якого є спірне нерухоме майно, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у справі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарські суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про доцільність вжиття заходів щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Статтею 67 ГПК передбачено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 6 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” обираючи засіб забезпечення позову, суд повинен виходити із вимог позовного провадження.

Арешт може бути накладений на грошові кошти у справах за позовами про стягнення заборгованості, а у справах за позовами про визнання права власності або витребування майна, арешт може бути накладений лише на індивідуально визначене майно.

При цьому, суди визначили, що у даній справі заявлено позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів та скасування свідоцтв про право власності на виробничі будівлі.

Вищий господарський суд України звертає увагу, що як свідчать встановлені судами обставини та матеріали справи, позовні вимоги в даному випадку мають немайновий характер.

Приймаючи позовну заяву до розгляду, місцевий господарський суд вважав позов немайновим, про що свідчить і сплата мита позивачем у розмірі як за немайновий спір.

Тому, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції та постанова господарського суду апеляційної інстанції, якими забезпечено позов у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, є помилковими.

Відповідно до ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

З огляду на предмет спору, що носить немайновий характер, невжиття заходів забезпечення позову в даному випадку не вплине на виконання рішення господарського суду у цій справі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги вищенаведене, вважає що місцевим та апеляційним господарськими судами невірно застосовано норми процесуального права, ст.ст. 66, 67 ГПК України, тому оскаржувані ухвала та постанова підлягають скасуванню, а касаційні скарги ЗАТ "Бумпром" та громадянина Спінова В.М. –задоволенню.

Враховуючи вказане, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ЗАТ "Бумпром" та касаційну скаргу громадянина Спінова Владислава Михайловича задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 11.07.2007 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.08.2007 у справі № 6/180-07-3897 скасувати.

Справу №6/180-07-3897 передати до господарського суду Одеської області на розгляд по суті.

Головуючий суддя                                                             С. Самусенко

Судді:                                                                                Б. Грек

І. Плюшко