ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2007 р.
Справа № 25-22/330-05-8977

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Кушкань О.М., дов. № 20 від 18.02.2005 р.

від 3-іх осіб: не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву

Акціонерного банку „Південний”

про винесення додаткового рішення

по справі № 25-22/330-05-8977

за позовом Компанії „Duglas Shipping and Trading, S. L.”

до Акціонерного банку „Південний”

3-ті особи 1. Фірма „Маринком Одеса”у вигляді ТОВ

2. Компанія Clark Shipping Ins

3. Berenberg dank

4. ТОВ „Дуглас”

про визнання недійсною гарантії від 29.10.2004 р. № 17/131114 із змінами

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою до АБ „Південний” про визнання недійсною гарантії № 17/13114 від 29.10.2004 р. із змінами та доповненнями.

Рішенням господарського суду Одеської області (суддя Торчинька Л.О.) від 07.12.2005 р. позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.02.2006 р. (головуючий суддя: Величко Т.А., судді: Бойко Л.І., Жукова А.М.) рішення суду залишено без змін.

Постановою ВГСУ України від 20.04.2006 р. рішення господарського суду першої інстанції та постанова Одеського апеляційного господарського суду скасовані, справа передана на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.11.2006 р. у справі № 25-22/330-05-8977 (суддя Малярчук І.А.) позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.07.2007 р. по справі № 25-22/330-05-8977 рішення суду скасовано, в задоволені позову відмовлено.

Постановою ВГСУ від 26.04.2007 р. постанова Одеського апеляційного господарського суду залишена без змін.

Ухвалою Верховного суду України від 05.07.2007 р. по вказаній справі у порушені касаційного провадження з перегляду постанови ВГСУ від 26.04.2007 р. у справі № 25-22/330-05-8977 відмовлено.

15.10.2007 р. АБ „Південний” звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з заявою про розподіл судових витрат, в якій просить прийняти додаткове рішення по справі № 25-22/330-05-8977 та стягнути з Компанії „Duglas Shipping and Trading, S. L.” судові витрати, тобто витрати за послуги адвоката в сумі 200000,00 грн. на користь АБ „Південний”.

Свої вимоги АБ „Південний” обґрунтовує тим, що 01.12.2005 р. між АБ „Південний” та адвокатом адвокатської компанії був укладений договір про надання юридичної допомоги, згідно з яким Банк доручає, а Адвокат зобов’язується супроводжувати спір банку з Компанією „Duglas Shipping and Trading, S. L.”.

За час дії Договору про надання юридичної допомоги адвокат надавав юридичні послуги, за що банком сплачено 200000,00 грн., що відноситься до судових витрат (ст. 44 ГПК України).

У зв’язку з тим, що позивачу відмовлено у задоволені позову, а питання щодо судових витрат банку не вирішено, то банк на підставі ст.ст. 44, 48, 49, 88, 99, 105 ГПК України просить винести додаткове рішення, яким стягнути з позивача на користь банку 200 000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника банку, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до ст. 44 ГПК України до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру” (ст. 48 ГПК).

Витрати позивачів та відповідачів, пов’язані з оплатою послуг адвокатів з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, постанові за наявності документального підтвердження витрат.

Якщо суддя не прийняв рішення щодо розподілу судових витрат, то за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи він на підставі ст. 88 ГПК України має право прийняти додаткове рішення чи ухвалу зі справи.

Як вбачається з матеріалів справи, при неодноразовому розгляді справи, АБ „Південний” не надавав документального підтвердження понесених витрат на оплату адвокатських послуг, не заявляв про відшкодування витрат на оплату адвокатських послуг, у зв’язку з чим ні суд першої інстанції на дату прийняття рішення, ні суд апеляційної інстанції на дату прийняття постанови законних підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат не мав, у зв’язку з чим заява АБ „Південний” про винесення додаткового рішення (постанови) задоволенню не підлягає, що не заважає АБ „Південний” звернутися до господарського суду з окремим позовом про стягнення  витрат за надані адвокатом послуги.

Керуючись cm.cm. 44, 48, 88, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволені заяви АБ „Південний” про винесення додаткового рішення – відмовити.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                       О.Т. Лавренюк

Суддя                                                                                             Я.Ф Савицький

Суддя                                                                                             Т.Я Гладишева