ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.08.07                                                                                       Справа №10/184/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді  Коробка Н.Д.    , Колодій Н.А.  , Шевченко Т. М.

при секретарі: Лола Н.О.

За участю:

представника позивача : Скворцова О.О. дов. № 01/11 від 10.01.07р., Довганчук С.М. дов. № 01/753 від 01.08.07р.

представника відповідача: Купцов Ю.Н. дов. № 2923 від 09.11.06р.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державного комунального підприємства “Бердянський міськводоканал” м. Бердянськ  Запорізької області

на рішення господарського суду Запорізької області від 07.05.2007 року у справі № 10/184/07

про стягнення суми

встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.05.2007 року у справі №10/184/07 (суддя Алейнікова Т.Г.) позовні вимоги  Комунального підприємства “Облводоканал” м. Запоріжжя  про стягнення з ДКП “Бердянський міськводоканал” м. Бердянськ 3884605грн.01коп. основного боргу, пені в сумі 132925грн.84коп., 3% річних в сумі 27313грн.52коп. та інфляційних втрат в сумі 117133грн.83 коп. задоволені частково. З відповідача на користь позивача стягнено основний борг в сумі 3277772грн.32 коп., пеню в сумі 50000грн., 27313грн.52коп. 3% річних, 27313грн. інфляційних втрат та 25500грн. витрат по держмиту та 118 грн. на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судом першої  інстанції встановлено, що відповідачем порушено умови договору від 15.06.2005р. № 2 про надання послуг з водопостачання, щодо сплати послуг по відпуску  питної води за період липень-вересень 2006 року, листопад - грудень 2006 року, та січень 2007року. Позовні вимоги позивача, з врахуванням їх уточнень в порядку ст. 22 ГПК України, суд визнав законними, обґрунтованими, а розрахунок основного боргу вірним в сумі 3277772грн.32коп.з врахуванням передбачених договором тарифів, по 3 % річних та інфляційних позов задовольнив у повному обсязі., а розмір пені зменшив до суми 50000грн.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ДКП “Бердянський міськводоканал” м. Бердянськ  – відповідач у справі, звернувся з апеляційною скаргою. Заявник вважає,  що   рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, до того ж оскаржуване рішення винесене за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, а недоведені обставини, які мають значення для справи, суд визнав встановленими. На думку заявника апеляційної скарги при винесенні рішення суд повинен був перевірити, чи відповідає договір, на підставі якого заявлено позов, чинному законодавству. Заявник вважає, що договір не має всіх суттєвих умов, необхідних для укладання угоди про надання послуг, оскільки в ньому немає посилань на ДСТУ, а вода, яку подавав позивач не відповідає ДСТУ 2874-82 “Вода питна”. Отже, робить висновок відповідач, у позивача не має законних підстав вимагати її сплату за тарифами, встановленими на питну воду. Щодо стягнення пені зазначає наступне. Заборгованість населення ( споживача води) станом на 01.07.2007р. становить 7718565грн.43коп. Тобто, вважає заявник, він не повинен нести відповідальність за вину в виникненні заборгованості за воду споживачів води -населення. До того ж, позивачем самим не виконано зобов’язання за договором в частині надання відповідачу податкових накладних( п. 8.1.1.) Таким чином, на його думку строк сплати води не наступив. За таких обставин, на думку заявника, у суду не було підстав задовольняти позовні вимоги.

За вказаних обставин Заявник апеляційної скарги просить скасувати рішення  Господарського суду Запорізької області від 07.05.2007 року частково, по основному боргу в сумі 655544грн.64коп..В частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних рішення господарського суду просить скасувати повністю і в позові в цій частині  позовних вимог відмовити. Крім того, відповідач просить розстрочити виконання рішення на 5 років.

Апеляційна скарга ДКП “Бердянський міськводоканал” м. Бердянськ прийнята  Запорізьким апеляційним господарським судом та призначена до розгляду на 02.08.2007 року.

Розпорядженням Голови Запорізького апеляційного господарського суду №2241 від 30.07.2007 року справа № 10/184/07 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий:   Коробка Н.Д. , судді: Колодій Н.А., Шевченко Т.М.

Представник  заявника апеляційної скарги в засіданні суду апеляційної інстанції підтримав вимоги апеляційної скарги по мотивам викладеним в ній.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його представники в судовому засіданні доводи апеляційної скарги не визнають, порушень діючого законодавства при винесенні судового рішення не вбачають. Оскаржуване рішення вважають таким, що повністю відповідає нормам матеріального та процесуального права.

За таких обставин просять апеляційну скаргу ДКП “Бердянський міськводоканал” залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 07.05.2007р – без змін.

За клопотанням представників сторін, судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами. За їх згодою судове засідання  закінчено оголошенням вступної та резолютивної частин постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, колегія суддів не  знаходить  підстав, передбачених  ст.104 ГПК України  для зміни чи скасування рішення господарського суду, з таких підстав.

За договором №2 від 15.06.2005р. сторони у справі перебували в договірних відношеннях про надання послуг з водопостачання, згідно якому  позивач забезпечував відповідачу подачу води на господарсько - питні, побутові і технічні потреби в обсязі приблизно 4473 тис. м. куб. (п.2.1) згідно щомісячній заявці Споживача та таблиці 1 договору. Відповідно до п. 2.2 договору розрахунки з Виробником  здійснюються за фактично спожиті обсяги води.

Пунктом  7.1 договору сторони узгодили тариф на питну воду з врахуванням ПДВ - 0,92 грн. за 1 куб. м.

Згідно п. 8.1.1 відповідач зобов’язався проводити оплату за надані послуги до 25 числа наступного за звітним місяця на підставі отриманого рахунку, податкової накладної та акту про надання послуги.

Сума виконаних позивачем послуг за липень, серпень, вересень, грудень 2006року та січень  2007року складає 3277772грн.32 коп., що відображено в двосторонніх актах виконаних послуг за вказаний період (з врахуванням узгодженого сторонами в договорі тарифу 0.92 коп. за 1 куб. м. води.), та як зазначає позивач та підтверджено актом звірки взаємних розрахунків станом на 02.04.2007р. зазначений основний борг не сплачений відповідачем повністю. Таким чином, загальна сума заборгованості за заявлений позивачем період, складає 3277772 грн. 32 коп.

Зобов’язання згідно ст.193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог, щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Всупереч вимогам ст. 33 ГПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав суду доказів, як не отримання послуг, так і їх оплати.

Враховуючи вищевикладене, вимоги Комунального підприємства “Облводоканал” про стягнення 3277772грн.32коп. основного боргу слід визнати обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції.

Відповідно до п.9.2 договору , у випадку прострочки строку оплати, визначеного п.8.1.1 договору, споживач має сплатити виробнику пеню у розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Розрахунок пені виконаний позивачем за період з 26.08.06р. по 31.01.07р. вірно, сума пені згідно розрахунку складає 132925грн.84коп. Суд, врахувавши, що споживачами послуг з водопостачання є населення, яке не розраховується з відповідачем за надані послуги своєчасно, правомірно, застосувавши ст. 83 ГПК України, зменшив розмір підлягаючої до стягнення з відповідача пені до суми 50000грн.

Окрім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляційних втрат  за період визначений позивачем з липня по вересень 2006р. складає 117133грн.83коп., сума 3% річних за період з 26.08.06р. по 31.01.07р. становить 27313грн.52 коп.

Заперечення відповідача щодо не відповідності договору №2 від 15.06.2005р.чинному законодавству не приймається колегією суддів до уваги, оскільки зазначений договір має всі істотні умови, необхідні для складання угоди про надання послуг. Так, в ньому сторонами по справі узгоджено предмет договору, визначений тариф на питну воду, кількість, строк та порядок прийняття і сплати наданих послуг. Факт виконання послуг водопостачання підтверджено в актах, які з боку відповідача підписані уповноваженими на те особами без будь-яких зауважень щодо якості послуг, чиї підписи скріплено печаткою підприємства відповідача.                     Крім того, у відзиві на позовну заяву ( лист справи № 63) відповідач визнав суму основного боргу за спірний період саме в сумі 3277772грн.32коп.

Пунктом 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення. При цьому господарський суд, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення повинен врахувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору та інше. Приймаючи до уваги те, що відповідач систематично не виконуючи договірні зобов’язання зі сплати водопостачання (згідно довідці позивача загальний борг відповідача становить 5027443грн.30коп.) поставив в скрутне фінансове становище  позивача. Останній вимушений брати кредити в банку для погашення своєї заборгованості перед третіми особами. За таких обставин колегія суддів апеляційної інстанції підтримує висновок господарського суду про відмову в клопотанні відповідача про надання розстрочки виконання рішення.

Враховуючи зазначене та з огляду на відповідність висновків, викладених у рішенні господарського суду Запорізької області обставинам справи та чинному законодавству, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість вимог відповідача щодо часткового скасування рішення господарського суду.

Відповідно до ст.49 ГК України судові витрати по апеляційній скарзі відносяться на заявника – ДКП “Бердянський міськводоканал” м. Бердянськ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.89, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного комунального підприємства “Бердянський міськводоканал” м. Бердянськ Запорізької області  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 07.05.2007 року по справі               № 10/184/07 залишити без змін.

Виправити допущену господарським судом Запорізької області описку в рішенні. Замість “Справа № 10/184/06” читати “Справа № 10/184/07.”

Постанова оформлена відповідно до ст.84 ГПК України 07.08.2007р.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді  Коробка Н.Д.

Колодій Н.А.  Шевченко Т. М.