ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"05" лютого 2007 р.
Справа  № 27/332-06-10544А

Час прийняття Постанови - 15:15

Господарський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді
Семенюка Г.В.

при секретарі
Санковської Ю.В.

За позовом
Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача
товариства з обмеженою відповідальністю „Укртехспецсервіс”

Про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 року у розмірі 1900 грн. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 102,03 грн.

Представники:

Від позивача
Гаврюшенко О.Ю., довіреність № 05-1/2 від 15.01.2007 року;

Від відповідача
Денісов А.В., керівник;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Укртехспецсервіс” адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 року у розмірі 1900 грн. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 102,03 грн.

01.12.2006 року за вхідним № 27233 відповідач надав до господарського суду заперечення на позов, у яких з підстав зазначених в запереченнях просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

15.01.2007 року за вхідним № 439 відповідач надав до господарського суду доповнення заперечення на позов, у якому навів додаткове обґрунтування заперечення проти позову.

25.01.2007 року за вхідним № 1775 позивач надав до господарського суду Одеської області заперечення на відзив ТОВ „Укртехспецсервіс”, у яких не погоджується із доводами відповідача щодо не працевлаштування направлених йому інвалідів.

Розглянувши матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представників позивача та відповідача, суд, встановив.

Відповідно до Положення про Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, затвердженого 10.06.04 року, Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів є територіальним органом урядового органу державного управління - Фонду соціального захисту інвалідів, який діє у складі Мінпраці.

Відділення Фонду є юридичною особою.

Одним із покладених на відділення Фонду завдань є здійснення в регіоні контролю за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Статтею 19 Закону України "Про основи соціальної  захищеності інвалідів  в  Україні" № 875-XII від 21 березня 1991 року, з подальшими змінами та доповненнями, встановлено для підприємств (об'єднань), установ і організацій нормативи робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Згідно з ч. 1 ст. 18 цього Закону, в редакції що діяла до 23.02.2006 року, - працевлаштування інвалідів здійснюється органами Міністерства праці України, Міністерства соціального захисту населення України, місцевими Радами народних депутатів, громадським  організаціями інвалідів (далі - органи працевлаштування інвалідів).

Діючою редакцією ст. 18-1 Закону України "Про основи соціальної  захищеності інвалідів в Україні" № 875-XII від 21 березня 1991 року, з подальшими змінами та доповненнями, обов’язок пошуку підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань покладено на Державну службу зайнятості.

Відповідно до п. 14 Положення "Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів  України від 3.05.1995 р. N 314, з подальшими змінами та доповненнями, - підприємства /об'єднання/, установи і організації у межах доведеного нормативу  створюють  за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів.

Згідно з  пунктом  5  "Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів  України від 3.05.1995 р. № 314, з подальшими змінами та доповненнями, - підприємства, зокрема, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту  населення та відділення  Фонду  соціального  захисту інвалідів  про  створення  (пристосування)  робочих  місць для працевлаштування інвалідів. Пунктом 14 Положення також передбачено, що підприємства, зокрема, інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

У відповідності з пунктом 1 Положення  про  Фонд  соціального захисту  інвалідів,  затвердженого  постановою  Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434, з подальшими змінами та доповненнями, у складі Мінпраці діє Фонд соціального захисту інвалідів.

Пунктом 3 цього Положення передбачено, що одним  з  основних  завдань  Фонду є здійснення контролю за додержанням підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності  і господарювання нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 та підпункту 3 пункту 5 зазначеного  Положення про  Фонд  соціального захисту  інвалідів,  затвердженого  постановою  Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2002 року № 1434, з подальшими змінами та доповненнями, - Фонду надано право здійснювати контроль за своєчасним перерахуванням підприємствами сум штрафних санкцій за недодержання ними нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів та проводити перевірки підприємств щодо додержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів  в  Україні" № 875-XII від 21 березня 1991 року, з подальшими змінами та доповненнями,  встановлено, що відповідальність за незабезпечення вказаних нормативів несуть керівники підприємств.

Згідно з ч.  1 ст.  20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в  Україні" № 875-XII від 21 березня 1991 року, з подальшими змінами та доповненнями, - підприємства, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів  штрафні  санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Аналіз наведених вище положень законодавства про соціальний захист інвалідів свідчить про те, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладено на Державну службу зайнятості (ст. 18-1 Закону України "Про основи соціальної  захищеності інвалідів в Україні" № 875-XII від 21 березня 1991 року, з подальшими змінами та доповненнями), а на час виникнення спірних правовідносин такий обов’язок було покладено на органи працевлаштування, що були перелічені в ч. 1 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" № 875-XII від 21 березня 1991 року, в редакції що діяла до 23.02.2006 року.

Згідно акту "Перевірки виконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів на ТОВ „Укртехспецсервіс” № 42, складеного Одеським обласним відділенням Фонду 20.09.2006 року, середньооблікова чисельність штатних працівників за 2005 рік на ТОВ „Укртехспецсервіс” склала 12 осіб.

Таким чином, згідно ст. 19 Закону України "Про основи соціальної  захищеності інвалідів  в  Україні" № 875-XII від 21 березня 1991 року, з подальшими змінами та доповненнями, на ТОВ „Укртехспецсервіс” у 2005 році мало бути працевлаштоване одне робоче місце для інваліда.

Згідно з розрахунком позивача адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 року складають 1900 грн. та пеня за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 102,03 грн.

Разом з тим, як вибачається із матеріалів справи та пояснень сторін наданих ними під час судового розгляду справи, - Наказом № 13/1К від 03.01.2005 року ТОВ „Укртехспецсервіс” було створено одне робоче місце для працевлаштування інваліда на посаду –співробітник охорони-оператора ЕВМ та направлено відповідні Звіти про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках по формі № 3-ПН до Малиновського районного центру зайнятості.

Зазначену вище форму статистичної звітності N 3-ПН "Звіт про  наявність  вільних  робочих місць (вакантних посад)", яка подається підприємствами, установами та організаціями щомісячно на адресу державної служби зайнятості було затверджено Наказом Державного комітету статистики № 244 від 06.07.98 року, який діяв під час виникнення спірних правовідносин та втратив чинність з 1 січня 2006 року на підставі Наказу Держкомстату України від 30.11.2005 № 392 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 грудня 2005 року за № 1504/11784).

Як вибачається з листа Малиновського центру зайнятості № 1071 від 22.09.2006 року відповідач щомісячно надавав до центру зайнятості звіти по формі 3-ПН з вакансіями для інвалідів по професії „охоронець”. На протязі 2005 року на підприємство були направлені 3 інваліда з метою працевлаштування, однак, від працевлаштування вони відмовились за станом здоров’я.

Як вибачається із пояснень сторін, наданих ними під час судового розгляду справи, направлені інваліди відмовились від працевлаштування у відповідача з причини низької заробітної плати, яка згідно наданих відповідачем до Малиновського районного центру зайнятості Звітів про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках по формі № 3-ПН на протязі 2005 року пропонувалась в розмірі –262 грн. –332 грн. з режимом роботи сутки через двоє.

Виходячи з фактичних обставин і матеріалів справи, суд  дійшов  висновку про те, що ТОВ „Укртехспецсервіс” виконало передбачені діючим законодавством України заходи щодо створення одного робочого місця для інваліда, неодноразово повідомляла формі № 3-ПН про наявність одного вільного робочого місця для інваліда на посаду –співробітник охорони - оператора ЕОМ Малиновський районний центр зайнятості, а не працевлаштування направлених відповідачу інвалідів обумовлено фактичною відмовою останніх від запропонованих умов праці.

Тобто, відповідач - ТОВ „Укртехспецсервіс” не може нести відповідальність за неналежне працевлаштування інвалідів, так як ст. 18-1 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" № 875-XII від 21 березня 1991 року, з подальшими змінами та доповненнями, такий обов'язок покладено на Державну службу зайнятості, а на час виникнення спірних правовідносин такий обов’язок було покладено на органи працевлаштування (ч. 1 ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів" № 875-XII від 21 березня 1991 року, в редакції що діяла до 23.02.2006 року).

Крім того, суд зазначає, що покладати на підприємство відповідальність у вигляді штрафних санкцій за неналежне виконання своїх обов'язків спеціально уповноваженими органами є неправомірним і суперечить як загальним принципам права, так і ст. 19 Конституції України, яка передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

За таких обставин, в задоволенні позову Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ТОВ „Укртехспецсервіс” про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 року у розмірі 1900 грн. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 102,03 грн., - позивачу слід відмовити у повному обсязі.

Таку ж правову позицію висловили:

- Вищий господарський суд України в своїй Постанові № 11/392 від 06.04.2005 року зі справи за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ВАТ "Каракубське Хлібоприймальне підприємство" про стягнення 12 822,0 грн.;

- Вищий господарський суд України в своїй Постанові № 5/393-04 від 12.04.2005 року зі справи за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ВАТ "Нафтопроммаш"  про  стягнення  21868,43  грн.

- Одеський апеляційний господарський суд в своїй Постанові № 27/159-06-5209А від 05.12.2006 року зі справи за позовом Прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю „Феникс-97” (ТОВ „Феникс-97”) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2005 року у розмірі 5366,67 грн. та пені за порушення встановлених законодавством термінів сплати адміністративно-господарських санкцій в розмірі 70,84 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАС України, - у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи  юридична  особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 87, 94, 159,163, розділом 7 (п. 6) КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанову може бути оскаржено в порядку ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 КАС України.

Суддя                                                                                 Семенюк Г.В.