ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"04" грудня 2007 р.
справа № 20-5/419

За позовом: Дочірнього підприємства „Цар Хліб” Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібні інвестиції”  (99003 м. Севастополь,  вул. Токарєва, 2-В)

до Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь,  вул. Хрустальова, 44)

про стягнення шкоди в розмірі  13507,80 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач: не з’явився;

Відповідач Ірхін Михайло Юрійович, заступник начальника юридичного відділу, довіреність № 207/0/2-07 від 04.01.07;

Суть спору:

Позивач, ДП „Цар Хліб” Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібні інвестиції”,  звернувся до суду з позовом до відповідача, ВАТ “Енергетична компанія Севастопольенерго” про стягнення шкоди в розмірі  13507,80 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підприємстві позивача відбувся стрибок напруги, що призвело до зупинки роботи підприємства.

Відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що стрибок напруги відбувся не з його вини.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, проте звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв’язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Судом до уваги зазначене клопотання позивача не приймається, а причина нез’явлення не вважається поважною на підставі того, що Господарській процесуальний кодекс України не зв’язує представництво підприємства у суді з конкретною особою, а  зайнятість представника підприємства в іншому судовому засіданні не перешкоджає керівнику підприємства  надати довіреність на представлення інтересів підприємства іншої особі.

Крім того, до вказаного клопотання не додано доказів на участь представника позивача в іншому судовому засіданні (повістка, ухвала та інше).

Представнику відповідача в судовому засіданні 19.11.2007 роз'яснені його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу  України.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши надані позивачем докази,  суд, -

встановив:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2002  № 475 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.2002  № 928.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе  лише  на  підставі  договору  з енергопостачальником.

02.06.2004 між ВАТ ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та ДП „Цар Хліб” Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібні інвестиції” (Споживач), укладений Договір № 4388 про постачання електричної енергії строком дії із дня підписання по 31.12.2004. Він вважається продовженим на наступний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору.

Цей договір не був розірваний. Сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2004 і на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд, ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало ДП „Цар Хліб” Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібні інвестиції” електроенергією, а ДП „Цар Хліб” Товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібні інвестиції” користувалося нею.

Як вбачається із матеріалів справи 01.05.2007 у 00 год. 25 хв. відбувся збій в роботі автоматики, яка регулює напругу під навантаження трансформатора Т-2, що призвело до підвищення потуги до відмітки більш 500 В на секції шин 6кВ підстанції № 15 (ПС-15).

Вказана несправність була усунена о 01 год. 26 хв., о 02 год. 01 хв. трансформатор Т-2 на ПС-15 був включений до роботи з перевіркою рівня напруги, якій відповідав нормі.

У зв’язку з чим, була утворена комісія, якою був складений акт від 10.05.2007.

Згідно з висновками комісії технологічне порушення в роботі обладнання відбулось в результаті живлення токоприймачив споживача по ненадійній схемі. У наслідок пошкодження 12.08.2006 основного живлення –кабельної лінії 6 кВ (КЛ-6) ПС-11 –ТП-963, яка перебуває на балансі позивача, останній живив по резервної схемі з ПС-15, яка не забезпечувала надійне електроживлення.

Суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи відповідач неодноразово звертав увагу позивача на необхідність поновлення основного живлення –КЛ-6 від ПС-11 –ТП-963 (листами № № 4506 від 28.08.2007. 5693 від 23.04.2007), але відповіді не отримав.

Також, позивач вказує на постачання електроенергії з 380 В до 500 В, однак, згідно з додатком № 3 до договору № 4388, відповідач зобов’язався поставляти позивачу потугу в ТП-963 від підстанції № 15 на рівні 6000 кВТ, а не на рівні 380 В.

Що стосується шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача, суд вважає, що комісія не підтвердила пошкодження електрообладнання, вказаного у листі № 297. Комісії були надані 14  несправних світильників та копія рахунку на придбання 80 шт. світильників, а також акт від 01.05.2007, складений в односторонньому порядку.

Вказані документи, не є доказами того, що у позивача виникла шкода.

Відповідно до п. 6.47 Правил користування електричною енергією у разі отримання постачальником електричної енергії або електропередавальною організацією повідомлення від споживача про відхилення показників якості електричної енергії від договірних значень сторони у дводенний термін мають організувати спільні вимірювання, провести їх аналіз та оформити двосторонній акт про якість електричної енергії.

У випадку невідповідності параметрів якості електричної енергії показникам, передбаченим договором про постачання електричної енергії або договором про технічне забезпечення електропостачання, внаслідок дій (бездіяльності) постачальника електричної енергії або електропередавальної організації, споживач має право на відшкодування відповідно до законодавства України за розрахунковий період, в якому проводилися заміри, якщо інший термін постачання електричної енергії з відхиленням показників якості електричної енергії від договірних значень не буде доведено постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією).

У разі підтвердження відповідності параметрів якості електричної енергії показникам, передбаченим договором між сторонами, споживач має відшкодувати витрати постачальника електричної енергії на проведення вимірювання.

Згідно з п. 8.3 Правил користування електричною енергією постачальник електричної енергії за регульованим тарифом несе відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України, за завдані споживачу збитки внаслідок порушення ним умов договору про постачання електричної енергії та Правил користування електричною енергією.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Також, судом до уваги не приймається акт  визначення наслідків в результаті стрибка напруги  від 01.05.2007, виходячи з наступного.

Пунктом 4.3 договору № 4388 передбачено, що у випадку виявлення однієї із сторін договору порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачено застосування санкцій або які спричинили збитки, крім порушень передбачених п.п. 4.2.1-4.2.2 договору, на місці оформлюється двосторонній акт порушення. Акт складається у присутності представників обох сторін договору у двох примирниках. Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов’язана попередити другу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважної причини відмовитись від підписання акту. Сторона, діяльність або бездіяльність якої стали причиною складання акту має право внести свої заперечення. У випадку відмови підписання акту однієї із сторін робиться запис в акті. При цьому акт є дійсним якщо він підписується не менш чім двома повноважними представниками сторони, яка склала акт.

Аналогічні вимоги передбачені п. 6.45  Правил користування електричною енергією, відповідно до якого у разі порушення цих Правил або умов договору постачальником електричної енергії та/або електропередавальною організацією споживач, у якого укладені із зазначеними суб'єктами господарювання відповідні договори, викликає представника постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації для складання двостороннього акта порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається постачальнику електричної енергії або електропередавальній організації. Представник постачальника електричної енергії та/або електропередавальної організації має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови представника постачальника електричної енергії або електропередавальної організації від підпису або неприбуття у визначений споживачем термін в акті робиться відповідний запис. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менш ніж трьома уповноваженими представниками споживача.

Як вбачається із матеріалів справи, у них відсутні докази повідомлення відповідача про необхідність направлення представника для складання акту від 01.05.2007, у акті від 01.05.2007, також, відсутня запис про відмову представника відповідача від підписання акту, чи про неприбуття представника відповідача.

Навпаки позивач лише 03.05.2007 направив на адресу відповідача лист з пропозицією направити повноважного представника для складання акту про заподіяні збитки.  Будь-яких документів, які підтверджують те, що 03.05.2007 позивач склав акт про заподіяні збитки, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з умовами договору № 4388 від 02.06.2004 та Правил користування електричною енергією доказами спричинення збитків споживачу, є належним чином складений акт, тому акт складений позивачем 01.05.2007 в односторонньому порядку  не має юридичної сили, и не може бути доказом по справі.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49,  82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

У позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                                        І. В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

10.12.2007

Розсилка:

1.          ДП „Цар Хліб” ТОВ „Хлібні інвестиції”  (99003 м. Севастополь,  вул. Токарєва, 2-В)

2.          ВАТ “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь,  вул. Хрустальова, 44)

3.          Справа

4.          наряд