КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2007                                                                                           № 3/236

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "НХД-Аудит"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.06.2006

у справі № 3/236 (Хілінська В.В.)

за позовом                               Виробниче об"єднання "Бурвуглекомплекс"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю Аудиторська фірма "НХД-Аудит"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання незалежним боржником в зобов"язанні

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 22.06.2006 року № 3236 позов ВО „Бурвуглекомплекс” до ТОВ „АФ”НХД Аудит” про визнання неналежним боржником у зобов’язанні задоволено частково, з відповідача стягнуто 5000грн. помилково перерахованих коштів, судові витрати, в іншій частині провадження припинено.

Не погоджуючись з  рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм  процесуального  та матеріального права, просить  його  скасувати  і прийняти нове рішення про залишення позовних вимог без задоволення.

Представник позивача у попередньому судовому засіданні проти вимог, викладених у апеляційної скарги заперечував, просив залишити їх без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд  дійшов  наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи,  30.08.2005 відповідач та ДПЦЗК „Вуглеторфреструктуризація” укладений договір № 97 про надання аудиторських послуг. Згідно рахунку-фактури № 163, виданого відповідачем, ДПЦЗК „Вуглеторфреструктуризація” повинно було перерахувати за отримані послуги 5000 грн.

Згідно ст.ст. 525,526  ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

05.10.2005 відповідач направив на адресу позивача рахунок № 166 про оплату 5000грн., при цьому у рахунку не було зазначено платника по ньому. Рахунок позивачем був оплачений, що підтверджується платіжним дорученням 3 193 від 31.10.05.

Листом № 180-01 позивач звернувся до відповідача з проханням про повернення коштів, як помилково сплачених, посилаючись на те, що зобов’язань між сторонами по договору № 97 не існує, але відповідач, листом № 52 від 16.12.05 відмовив йому у повернені коштів, оскільки  у ДПЦЗК „Вуглеторфреструктуризація” коштів не має, а тому позивач  перерахунок грошів здійснив не помилково.

Відповідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  Обов’язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення.

Заперечуючи проти рішення господарського суду відповідач посилається на те, що позивач є його боржником по іншим взаємовідносинам, тому він прийняв від нього перераховані кошті , крім того ДПЦЗК „Вуглеторфреструктуризація” та позивач знаходяться в одному приміщенні.

Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Згідно ст. 598 ЦК України зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду, що  прийняття відповідачем   оплати по рахунку за іншу особу по договору, де позивач не є стороною, відповідно до ст. 520  цього Кодексу не змінений на боржника, та на вимогу останнього не повернув кошті безпідставні.

В порядку ст. 35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно рішення господарського суду від 06.02.07 та постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.05.07 у справі № 39199-18600 з ДПЦЗК „Вуглеторфреструктуризація” на користь відповідача стягнута заборгованість за укладеним договором про надання  аудиторських послуг, а тому кошті перераховані позивачем повинні бути повернути.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що  апеляційна  скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ „АФ”НХД Аудит” залишити без задоволення, рішення господарського суду  м. Києва  від  22.06.2006 року по справі № 3236 без змін.

2.          Матеріали справи повернути, доручити  господарському суду  м. Києва видати відповідний наказ .

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.

27.07.07 (відправлено)