КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2007                                                                                           № 05-5-45/11407

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Коваленка В.М.

суддів:             Гарник Л.Л.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явились;

від відповідача -Гришаєнко І.А. (довіреність № 629 від 11.10.2007 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньбуд"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 16.08.2007

у справі № 05-5-45/11407

за позовом                               Підприємства громадської організації інвалідів "Проміньбуд"

до                                                   Центральної районної дитячої поліклініки Голосіївського району м. Києва

про                                                  відміну торгів на закупівлю робіт: капітальний ремонт

Суть ухвали і скарги:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16 серпня 2007 року № 05-5-45/11407 (суддя – Балац С.В.), за позовом Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” (надалі – Позивач, Підприємство) до Центральної районної дитячої поліклініки Голосіївського району м. Києва (надалі – Відповідач, Полікліника) про відміну торгів на закупівлю робіт: капітальний ремонт, позовна заява та додані до неї документи повернуті позивачеві без розгляду по суті (а.с. 8).

Підприємство громадської організації інвалідів “Проміньбуд”, не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та передати справу на розгляд суду першої інстанції (а.с. 3-5).

Представник Центральної районної дитячої поліклініки Голосіївського району м. Києва у судовому засіданні не погоджується з вимогами, що викладені Підприємством в апеляційній скарзі, а тому просить залишити ухвалу господарського суду м. Києва від 16 серпня 2007 року без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення з підстав, викладених у наданих поясненнях (а.с. 92-93).

Враховуючи, що матеріали справи містять належні докази повідомлення Позивача про день і час судового засідання з розгляду його апеляційної скарги, що підтверджується ухвалою від 14.09.2007 року з відміткою (на зворотному боці) про направлення копій даної ухвали сторонам у справі (а.с. 1), а також повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 88, 89), апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Підприємства без участі його представників.

Заслухавши усні пояснення представника Відповідача у судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Підприємство громадської організації інвалідів “Проміньбуд” звернулося до господарського суду м. Києва із позовною заявою № 177-Б від 04.06.2007 року, в якій просило відмінити торги на закупівлю робіт: капітальний ремонт ІІІ-ІV поверху поліклініки Голосіївського району, що проводить Центральна районна дитяча поліклініка Голосіївського району м. Києва, а судові витрати по справі покласти на Відповідача (а.с. 9-11). Позивач обґрунтував свої вимоги невідповідністю тендерної документації чинному законодавству, що створює суттєві перешкоди в реалізації законного права Позивача на рівні умови участі в процедурі закупівлі. Підприємство вважає, що торги на закупівлю робіт повинні бути відмінені відповідно до положень ст.ст. 2-1, 21, 24, 34, 36, 37-1 Закону України “Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” та ст.ст. 1, 2, 12, 54-57 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 9-11).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16 серпня 2007 року № 05-5-45/11407 позовна заява та додані до неї документи повернуті Позивачеві без розгляду по суті.

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що Позивачем не додано до позовної заяви доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі, а суд не погоджується з твердженням Позивача про звільнення його від сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу як підприємства громадської організації інвалідів, оскільки Позивачем не надано суду доказів наявності у нього дозволу на право користування передбаченою чинним законодавством пільгою в частині сплати державного мита, а, за таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що позивач звільнений від сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. При цьому, місцевий господарський суд керувався ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. 14-1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів”, ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування”, а також ст. 57 та п. 4, 10 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) (а.с. 8).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача у відкритому судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 16 серпня 2007 року, яка прийнята у даній справі, є законною і обґрунтованою у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За таких умов, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Підприємства без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що скаржник, в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень при апеляційному провадженні.

Так, скаржник вважає, що оскаржувана ним ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, Підприємство зазначає, що отримання дозволу на право користування пільгами з оподаткування передбачено Законом України “Про систему оподаткування” лише по окремих податках і зборах, а саме щодо податку на додану вартість, податку на прибуток підприємств та плати за землю, а умови застосування пільг по сплаті державного мита підприємствами громадських організацій інвалідів врегульовані лише відповідними нормами Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”.

Наведені вище посилання, викладені Позивачем в апеляційній скарзі суперечать положенням чинного законодавства. До такого висновку апеляційна інстанція дійшла, враховуючи наступне.

Пунктами 3 та 3-1 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі та сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК України, державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Згідно ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування” державне мито відноситься до загальнодержавних податків та зборів (обов’язкових платежів).

Пунктом 28 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (надалі - Декрет) передбачено, що від сплати державного мита звільняються, зокрема, всеукраїнські та міжнародні об'єднання громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що мають місцеві осередки у більшості областей України, Українська Спілка ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), громадські організації інвалідів, їхні підприємства та установи, республіканське добровільне громадське об'єднання "Організація солдатських матерів України" - за позовами, з якими вони звертаються до суду та господарського суду, а також за вчинення всіх нотаріальних дій.

Статтею 14-1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів” визначено, що підприємства та організації громадських організацій інвалідів мають право на пільги із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) відповідно до законів України з питань оподаткування. Застосовувати зазначені пільги такі підприємства та організації мають право за наявності дозволу на право користування пільгами з оподаткування, який надається на квартал, півріччя, три квартали, рік міжвідомчою Комісією з питань діяльності підприємств та організацій громадських організацій інвалідів (далі - Комісія).

З аналізу наведених положень законодавства можна зробити висновок, що передбачена Декретом пільга для громадських організацій інвалідів, їхніх підприємств та установ по звільненню від сплати державного мита (як загальнодержавного збору) при зверненні з позовом до господарського суду застосовується такими підприємствами та установами лише за наявності дозволу на право користування нею, виданому в установленому порядку.

Як вбачається із Статуту Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд”, Позивач є підприємством громадської організації інвалідів, оскільки його засновником є громадська організація інвалідів “Промінь” (а.с. 85).

Разом з тим, апеляційна інстанція звертає увагу на те, що Підприємством до позовної заяви не додано дозволу на право користування пільгами з оподаткування, зокрема, в частині обов’язку щодо сплати державного мита.

При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що посилання скаржника на Закон України “Про систему оподаткування”, яким, на думку Позивача, передбачено отримання дозволу на право користування пільгами з оподаткування лише по окремих податках і зборах, суперечить наведеним вище положенням законодавства, зокрема ст. 14-1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів”.

Таким чином, апеляційна інстанція констатує, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, щодо відсутності підстав вважати, що Позивач звільнений від сплати державного мита, та висновку, щодо обов’язку Підприємства сплатити державне мито в порядку та розмірах, встановлених чинним законодавством, за подання позовної заяви.

Статтею 47-1 ГПК України встановлено, що розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу визначається Кабінетом Міністрів України за поданням Вищого господарського суду України.

Відповідно до Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року № 1258 (із змінами та доповненнями), розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, пов’язаного з розглядом господарської справи, для позивачів, у встановленому порядку звільнених від сплати державного мита, обчислюється за нульовою ставкою.

Враховуючи наведене, а також те, що Позивачем не надано належних та допустимих, у розумінні ст. 34 ГПК України, доказів на підтвердження обставини звільнення його від сплати державного мита в установлених порядку та розмірі, то Підприємство при зверненні до господарського суду м. Києва із позовною заявою повинно було також сплатити витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та додати до позовної заяви документи, які підтверджують таку сплату.

Відповідно до п. 4 та п. 10 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі, а також не подано доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

З огляду на те, що Позивачем до його позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі, а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, як і доказів того, що Підприємство має дозвіл на право користуватися пільгами з оподаткування в частині сплати державного мита, враховуючи положення чинного законодавства, апеляційна інстанція констатує, що висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для повернення позовної заяви Підприємства без розгляду є правомірним, оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а Позивачем не доведено неправомірність її винесення.

Враховуючи викладене, керуючись нормами ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст. 14-1 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів”, ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування”, Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ, та їх розмірів та ст.ст. 32, 33, 34, 43, 46, 47-1, 57, 63, 86, 91, 94, 99, 101 –105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Підприємства громадської організації інвалідів “Проміньбуд” залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 16 серпня 2007 року № 05-5-45/11407 без змін.

2.Справу (матеріали) № 05-5-45/11407 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.

18.10.07 (відправлено)