ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"20" вересня 2007 р.                                       Справа № 15/288-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Клепай З.В. при секретарі Муравльовій Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Херсон

до Українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа-про", м.Херсон

про  стягнення 45248 грн. 61 коп.

за участю представників сторін:

від  позивача -  Саплєва О.В. - представник, дор. № 01-12/5 від 10.01.07р.

від  відповідача - Гур'янов В.С. - представник, дор. від 23.08.07р.

Позивач  звернувся з позовом, в якому просить  стягнути з відповідача  санкції за нестворення відповідачем у 2005 році 3 робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідач проти позову заперечує на тій підставі, що у цей період на його підприємстві працювало 6 інвалідів, тому розрахунок позивача завищений.

Відповідач також вважає, що позивачем втрачений річний строк давності, передбачений ст. 250 Господарського кодексу України

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд-

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.91р. № 875-ХІІ, в редакціях Законів України від 14.10.94 № 204/ВР та від 05.07.2001р. № 2606-ІІІ, для підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків загальної чисельності працюючих. А якщо працює від 15 до 25 чоловік у кількості одного робочого місця.

Згідно з наданою державною статистичною звітністю, затвердженою наказом Держкомстату України від 10.01.2002р. № 49 (форма № 10-ПІ “Звіт про зайнятість населення та працевлаштування за 2005р.”), встановлений Законом норматив у відповідача в 2005р. не виконано, а саме при нормативі працевлаштування “7 осіб” за твердженням позивача у відповідача працювало 4 особи, а за твердженням відповідача - 6 осіб.

Господарський суд зобов'язав сторони звірити кількість фактично працюючих у 2005 році на підприємстві відповідача інвалідів. Після проведення спільних розрахунків сторони дійшли висновку, що на підприємстві у відповідача працювало 5 інвалідів.

Відповідач вважає, що у нього були створені всі робочі місця для інвалідів і ним подавались заявки до компетентних органів на працевлаштування інвалідів, але з представлених ним документів вбачається, що він лише повідомляв центр зайнятості про наявність у нього вільних робочих місць та необхідність направлення на його адресу кваліфікованих працівників. Доказів того, що у нього створені робочі місця для працевлаштування інвалідів, що ці робочі місця проатестовані у порядку, передбаченому чинним законодавством, та що він просив направити на його підприємство для працевлаштування інваліда, відповідач не надав. До того ж, із наданих ним матеріалів вбачається, що інваліди на підприємстві відповідача працюють на робочих місцях з шкідливими умовами праці.

У зв”язку з невиконанням встановленого ст. 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” нормативу, в силу дії  положень ст.20 зазначеного Закону, п.3.4 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого Постановою КМУ від 28.12.2001р. № 1767, відповідач був зобов”язаний не пізніше 15 квітня 2006р. самостійно сплатити  до Державного бюджету штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом і складає за 2 робочих місця, що складає 30165 грн. 74 коп.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про доведення  позовних вимог і визнав їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі –30165 грн. 74 коп.

Щодо посилання відповідача на Господарський кодекс України, то господарський суд виходить із того, що відповідно до п.1 ч.1 ст.3 кодексу адміністративного судочинства справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.9 Рекомендацій ВГСУ № 04-5/120 від 27.06.07р.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (875-12) державне управління в галузі забезпечення соціальної захищеності інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, Міністерством охорони здоров'я України та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 № 1434 (1434-2002-п) (далі - Положення), Фонд соціального захисту інвалідів (далі - Фонд) є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому.

Згідно з пунктом 9 Положення ( 1434-2002-п ) для реалізації покладених на Фонд завдань за погодженням з Мінпраці утворюються територіальні відділення Фонду в межах граничної чисельності його працівників.

Відповідно до покладених на нього завдань Фонд соціального захисту інвалідів здійснює контроль за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів (підпункт 3 пункту 4 Положення (1434-2002-п).

Пунктом 11 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від  28.12.2001 № 1767 (1767-2001-п), передбачено, що у разі несплати підприємствами, установами організаціями, які не забезпечують нормативу робочих місць, штрафних санкцій в установлений термін відділення Фонду соціального захисту інвалідів вживають заходів щодо їх стягнення в судовому порядку.

Таким чином, Фонд та його відділення є органами державної влади, які у правовідносинах з підприємствами (об'єднаннями), установами та організаціями, зокрема, у зв'язку із застосуванням штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (875-12), реалізує владні управлінські функції, а право відділень Фонду на звернення до суду у відповідних відносинах визначено в законодавчому порядку, тобто це є публічно - правовий спір і норми Господарського кодексу на взаємовідносини сторін не розповсюджуються.

Керуючись ст.ст.94, 98, 158, 160-163, 167,  п.3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Українсько-німецького товариства з обмеженою відповідальністю "Авіа-про", м.Херсон. вул.Робоча, 82-А, код 32808838, МФО 352479, р/р 1204 в ХФ КБ "Приватбанк" на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Херсон, пров.40 років Жовтня, 5-а, одержувач УДК у м.Херсоні, код 24104230, Банк ГУДКУ по Херсонській області, МФО 852010, р/р 0002, *; ЗКПО підприємства; 50070000; 01; - платежі до ФОнду соціального захисту інвалідів - 30165грн. 74 коп. штрафних санкцій за нестворення 2-х робочих місць у 2005 році.

3. В задоволені суми 15082грн.87коп. відмовити.

4. Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили.

5. Постанову направити сторонам по справі.

Постанова набирає законної сили з  01.10.07.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                  З.В. Клепай