ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.10.2007  року                                                                      Справа № 1/41

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:

головуючого судді                      Бородіної Л.І.

суддів                                     Медуниці О.Є.

Якушенко Р.Є.

Судова колегія призначена розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 13.07.2007 у складі головуючого судді Перлова Д.Ю., суддів Медуниці О.Є. та Якушенко Р.Є. Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 13.08.2007 у зв”язку з відпусткою  виключено зі складу судової колегії головуючого суддю Перлова Д.Ю. та введено до складу судової колегії головуючого суддю Бородіну Л.І. Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 10.09.2007 у зв”язку з відпусткою виключено зі складу судової колегії суддю Якушенко Р.Є. та введено до складу судової колегії суддю Іноземцеву Л.В. Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 08.10.2007 у зв”язку з відпусткою виключено зі складу судової колегії суддю Іноземцеву Л.В. та введено до складу судової колегії суддю Якушенко Р.Є.

При секретарі

судового засідання                   Мартинцевій Н.М.

та за участю представників сторін:

від позивача                                               Шереметя Т.І., за дов. від 28.12.2006 б/н

від відповідача                               Фролов Д.Є., за дов. від 14.03.2007 № 17

Федорова О.О., за дов. від 08.10.2007 б/н

Розглянувши

апеляційну скаргу                      Товариства з обмеженою відповідальністю

„Вугілля-Південь”, м.Теплогорськ

Луганської області

на рішення

господарського суду                  Луганської області

від 18.06.2007

у справі                                                 № 1/41 (головуючий суддя Зюбанова Н.М.,

судді Калашник Т.Л., Седляр О.О.)

за позовом                                    Відкритого акціонерного товариства

„Павлоградвугілля”, м.Павлоград

Дніпропетровської області

до відповідача                         Товариства з обмеженою відповідальністю

„Вугілля-Південь”, м.Теплогорськ Луганської області

про                                          стягнення 2575294 грн. 75 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 18.06.2007 у справі                    № 1/41 (головуючий суддя Зюбанова Н.М., судді Калашник Т.Л., Седляр О.О.)  задоволений позов Відкритого акціонерного товариства (ВАТ) „Павлоградвугілля”, м.Павлоград Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю  (ТОВ) „Вугілля-Південь”, м.Теплогорськ Луганської області: стягнуто з відповідача на користь позивача 2575294 грн. 75 коп. збитків, 25500 грн. 00 коп. державного мита та                118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.          Рішення суду з посиланням на статті 509, 525, 526, частину 3 статті 612 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) мотивоване доведеністю позивачем факту невиконання відповідачем зобов”язання по відвантаженню вугільного концентрату у кількості 5884,061 тон вугілля марки ГСШ 0-13 та 7738,418 тон вугілля марки ДГСШ 0-13 та обгрунтованістю вимог щодо відшкодування збитків у сумі 2575294 грн. 75 коп.

ТОВ „Вугілля-Південь” (відповідач у справі) не погодилось з рішенням господарського суду та подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 18.06.2007 у справі № 1/41 через неповне з”ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду,  обставинам справи; порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник, посилаючись на частину 4 статті 612 ЦК України, вказує про відсутність прострочення зобов”язань з боку відповідача у зв”язку з невиконанням позивачем низки обов”язків за договором № Д-226, від належного виконання яких залежить можливість виконання обов”язків відповідача.

На думку відповідача, висновок суду першої інстанції щодо обгрунтованості розміру заявлених до стягнення збитків не відповідає обставинам справи та не підтверджений належними доказами, зокрема, щодо включення до вартості готової продукції суми ПДВ, вартості послуг на переробку сировини, щодо обсягу фактично поставленої позивачем продукції у липні 2004 року.

ВАТ „Павлоградвугілля” (позивач у справі) заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Клопотанням від 13.08.2007 відповідач просить призначити судово-економічну експертизу по даній справі, оскільки, на його думку, значний обсяг первинних документів не дозволяє здійснити фактичної всебічної перевірки наданих доказів в рамках судового процесу.

На розгляд експерта відповідач вважає за необхідне поставити наступні питання:

- Чи відповідає фактичним обставинам взаємовідносин сторін за договором від 26.01.2004 № Д-226 кількість сировини, заявленої позивачем у позовній заяві, як фактично відвантажена відповідачу протягом липня 2004 року?

- Яку кількість сировини було фактично відвантажено відповідачу за договором від 26.01.2004 № Д-226 протягом липня 2004 року позивачем?

- Який розмір залишків рядового вугілля за договором від 26.01.2004 № Д-226 був у наявності у відповідача на початок липня 2004 року?

- Який розмір залишків енергетичного концентрату за договором від 26.01.2004           № Д-226 був у наявності у відповідача на початок липня 2004 року?

- Чи відповідає кількість виробленого концентрату  за договором від 26.01.2004            № Д-226, наведеного позивачем, фактичним обставинам взаємовідносин сторін?

- Яку кількість концентрату було фактично вироблено відповідачем за договором від 26.01.2004 № Д-226 протягом липня 2004 року з сировини позивача?

- Який розмір залишків рядового вугілля за договором від 26.01.2004 № Д-226 був у наявності у відповідача на кінець липня 2004 року?

- Який розмір залишків енергетичного концентрату за договором від 26.01.2004              № Д-226 був у наявності у відповідача на кінець липня 2004 року?

- Чи відповідає фактичним обставинам взаємовідносин сторін за договором від 26.01.2004 № Д-226 кількість концентрату, заявлена позивачем, як така, що підлягала відвантаженню відповідачем протягом липня 2004 року?

- Яка кількість концентрату підлягала відвантаженню відповідачем протягом липня 2004 року за договором від 26.01.2004 № Д-226?

Клопотанням від 13.08.2007 відповідач просить призначити експертизу та на розгляд експерта поставити наступні питання:

- Чи належить печатка з відміткою „ТОВ „Вугілля-Південь” „Для документів”, відбиток якої міститься на актах звіряння рядового вугілля, що поступило, та відвантажених продуктів збагачення між ДХК „Павлоградвугілля” та ТОВ „Вугілля-Південь” за договором від 26.01.2004 № Д-226 за липень 2004 року по філіям ш.Західно-Донбаська, ш.Тернівська, ш.Дніпровська, ш.Самарська –ТОВ „Вугілля-Південь”?

- Чи можливо встановити посаду та ініціали підписантів актів звіряння рядового вугілля, що поступило, та відвантажених продуктів збагачення між ДХК „Павлоградвугілля” та ТОВ „Вугілля-Південь” за договором від 26.01.2004 № Д-226 за липень 2004 року по філіям ш.Західно-Донбаська, ш.Тернівська, ш.Дніпровська, ш.Самарська?

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з”ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

26.01.2004 між Відкритим акціонерним товариством „Державна холдингова компанія „Павлоградвугілля” (правонаступником якого, відповідно до пункту 1.2 Статуту є позивач у справі) та ТОВ „Вугілля-Південь” укладений договір № Д-226, відповідно до пункту 1.1. якого замовник (позивач у справі) прийняв зобов"язання рівномірно відвантажити виконавцю (відповідачу у справі) сировину (рядове вугілля) - на умовах SPT (Інкотермс 2000, пункт розвантаження фабрики), а виконавець зобов'язався здійснити приймання та переробку сировини у вугільну продукцію-концентрат (продукцію), а також здійснити відвантаження продукції замовнику (вантажоотримувачу) за реквізитами та на умовах, обумовлених даним договором та специфікаціями (т.І, а.с.14-23).

Відповідно до пункту 2.2.3 договору замовник (позивач у справі) зобов”язався актом приймання-передачі продукції, формами 6-ТЄК і УПД-42 посвідчити надання виконавцем (відповідачем у справі) послуг по виготовленню, відвантаженню продукції у повному обсязі.

Згідно з пунктом 2.4 договору сторони домовилися про підписання кожні 15 днів або за необхідністю актів звернення приймання-передачі сировини та продукції, в яких вказувати сальдо взаєморозрахунків.

Відповідно до пункту 4.3. договору моментом виконання виконавцем зобов”язань по відвантаженню продукції споживачу (вантажоотримувачу) вважається дата, вказана в залізничній накладній або квитанції станції вантажовідправника.

Відвантаження продукції здійснюється виконавцем протягом 3-х календарних днів (якщо інші строки не обумовлені в специфікаціях) від дати надходження сировини виконавцю, вказаній в залізничній накладній або в залізничній квитанції на станції виконавця.

За умовами пункту 4.4. договору виготовлена виконавцем продукція відвантажується замовнику (вантажоотримувачу), вказаному в дорученнях на відвантаження замовником або в специфікаціях до договору.

Розрахунки між сторонами здійснюються шляхом безготівкових платежів в національній валюті України протягом 8-ми банківських днів з дня одержання рахунку замовником від виконавця на оплату послуг по переробці та відвантаженню (пункт 5.2 договору).

За розрахунком позивача ним у червні–липні 2004 року на виконання умов договору від 26.01.2004 № Д-226 відвантажене на адресу відповідача для виготовлення вугільного концентрату 63313,5 тон, у тому числі:

- з філії ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” „Шахта „Самарська” протягом липня 2004 року рядове вугілля марки Гр 0-200 у кількості 11191,00 тон;

- з філії ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” „Шахта „Західно-Донбаська” протягом червня-липня 2004 року рядове вугілля марки Гр 0-200 у кількості 1361,80 тон;

- з філії ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” „Шахта „Тернівська” протягом липня 2004 року рядове вугілля марки ДГр 0-200 у кількості 5143,00 тон;

- з філії ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” „Шахта „Дніпровська” протягом липня 2004 року рядове вугілля марки ДГр 0-200 у кількості 45617,70 тон (т.У, а.с119-121).

Відповідно до акту звірення рядового вугілля, що надійшло, та відвантажених продуктів збагачення за червень 2004 року по філії „Шахта „Дніпровська” від 30.06.2004 залишок рядового вугілля, не переробленого відповідачем, становив 2103,60 тон (т.ІІ, а.с.49).

Всього кількість вугілля, переданого на переробку у спірний період складає за розрахунком позивача 65417,1 тон у тому числі: 50760,7 тон рядового вугілля марки              ДГр 0-200; 12552,80 тон рядового вугілля марки Гр 0-200 та 2103,6 тон вугілля –залишку по філії позивача „Шахта „Дніпровська”.

Факт відвантаження позивачем сировини позивач підтверджує залізничними квитанціями про приймання вантажу (т.І, а.с.24-150, т.ІІ, а.с.1-45).

З отриманої сировини ТОВ "Вугілля-Південь" за уточненим розрахунком позивача у липні 2004 року виготовлено  вугільний концентрат у кількості 40152,88 тон (т.УІ, а.с.19), у тому числі:

- з рядового вугілля, поставленого з філії ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” „Шахта „Самарська” - продукцію марки ГСШ 0-13 у кількості 7695,01 тон;

- з рядового вугілля, поставленого з філії ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” „Шахта „Західно –Донбаська” - продукцію марки ГСШ 0-13 у кількості 1140,99 тон;

- з рядового вугілля, поставленого з філії ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” „Шахта „Тернівська” - вугільного концентрату марки ДГСШ 0-13 у кількості 3457,40 тон;

- з рядового вугілля, поставленого з філії ВАТ ДХК „Павлоградвугілля” „Шахта „Дніпровська” - вугільного концентрату марки ДГСШ 0-13 у кількості 27859,48 тон,

що відображено також у відомостях обліку переробки сировини та випуску продуктів збагачення по шахтам за липень 2004 року по ТОВ „Вугілля-південь” ЦПФ „Стахановська” форми УПД-42 (т.ІІ, а.с.54-57).

На виконання пункту 2.2.2 договору від 26.01.2004 № Д-226 ВАТ "Павлоградвугілля" надало ТОВ "Вугілля-Південь" заявку від 07.07.2004 № 1091 на відвантаження продукції у липні 2004 року у загальній кількості 58000 тон на адреси вантажоотримувачів Бурштинської ТЕС (38000 тон) та Запорізької ТЕС (20000 тон) з зазначенням реквізитів  платника залізничного тарифу та власника продукції (т.ІІ, а.с.59).

За розрахунком позивача зазначена заявка виконана відповідачем частково, оскільки на адреси вантажоотримувачів було відвантажено 35687,104 тон вугілля, а саме: 27535 тон продукції марки ДГСШ 0-13 та 8282 тон продукції марки ГСШ 0-13; кількість продукції, яка не була відвантажена відповідачем вантажоодержувачам у порушення вимог пунктів 4.3. та 4.4 договору становить 5665,289 тон - вугільна продукція марки ГСШ 0-13 та 7675,799 тон - вугільна продукція марки ДГСШ 0-13, всього - 13341,088 тон; вартість вугільної продукції, яка не відвантажена відповідачем у порушення умов договору складає відповідно 1099972 грн. 51 коп. (у т.ч. ПДВ –183328 грн. 75 коп.) та                        1421250 грн. 94 коп. (у т.ч.ПДВ –55422 грн. 04 коп.) (т.УІ, а.с.41).

11.12.2006 ВАТ „Павлоградвугілля” претензією № 8/7720, направленою на адресу ТОВ „Вугілля-Південь”, відмовилося від прийняття виконання відповідачем зобов'язань по відвантаженню продукції (концентрату) у зв'язку з втратою інтересу та заявило вимогу про  відшкодування збитків у розмірі вартості концентрату, що складають 2575294 грн. 75 коп., які завдані невиконанням відповідачем договірних зобов'язань, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача в строк до 12.01.2007 (т.ІІ, а.с.70).

19.01.2007 ВАТ „Павлоградвугілля” звернулося до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з ТОВ „Вугілля-Південь” збитків у розмірі вартості вугільного концентрату в сумі 2575294 грн. 75 коп. (т.І, а.с.2-5).

Рішенням господарського суду Луганської області від 18.06.2007 у справі                     № 1/41 позов задоволений з підстав, викладених вище (т.У, а.с.65-66).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення господарського суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи щодо визначення фактичного обсягу відвантаженої позивачем сировини та кількості виробленого та відвантаженого концентрату відхиляється судовою колегією апеляційного господарського суду за безпідставністю, оскільки вирішення цього питання не потребує спеціальних знань, та має бути вирішено шляхом застосування звичайних математичних дій за умовою дотримання сторонами у справі вимог частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України та надання суду відповідних  розрахунків та всіх первинних документів у підтвердження кількості поставленої сировини, виробленої та відвантаженої продукції на виконання договору від 26.01.2004 № Д-226.

Клопотання позивача про призначення судової експертизи щодо належності печатки з відміткою „ТОВ „Вугілля-Південь” для документів”, відбиток якої міститься на актах звірення за липень 2004 року, ТОВ „Вугілля-Південь”, також відхиляється судовою колегією апеляційної інстанції за безпідставністю, оскільки аналогічний відбиток печатки міститься й на інших документах, що не оспорюється позивачем, зокрема, на актах звірення рядового вугілля, що надійшло, та відвантажених продуктів збагачення за вересень 2004 року. Надана позивачем квитанція Стахановського МВ УМВС України від 12.05.2006 № 1759 про прийняття від ТОВ „Вугілля-Південь” печаток для знищення не приймається судом до уваги, оскільки вона не містить відомостей про наявність печаток у спірному періоді: червень-липень 2004  року.

Предметом даного спору є стягнення збитків, заподіяних невиконанням відповідачем зобов”язань за договором про переробку давальницької сировини у вугільну продукцію від 26.01.2004 № 226.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов”язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті зазначає, що збитками є:

1) втрати,  яких  особа  зазнала  у  зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи,  які  особа  могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як було вказано вище, між сторонами у справі мали місце договірні стосунки по переробці давальницької сировини у вугільну продукцію.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

У разі порушення зобов”язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (пункт 4 частини 1 статті 611 ЦК України).

Частиною 3 статті 612 ЦК України передбачено, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора,  він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Боржник, який  порушив  зобов'язання,  має  відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням  зобов'язання, доказується кредитором (частини 1, 2 статті 623 ЦК України).

Судова колегія апеляційної інстанції вважає необгрунтованими доводи заявника апеляційної скарги щодо необхідності застосування частини 4 статті 612 ЦК України у зв”язку з невиконанням позивачем низки обов”язків за договором від 26.01.2004 № 226, а саме: неузгодження специфікацій на наступний місяць, направлення заявки на відвантаження лише 07.07.2004, а ні за 20 календарних днів до початку місяця відвантаження, тобто до 10.06.2006, оскільки обов”язок відповідача по переробці та відвантаженню продукції згідно пункту 4.3 договору виникає залежно від факту прийняття ним сировини для переробки: протягом 3-х календарних днів від дати надходження сировини виконавцю (відповідачу у справі), вказаної в залізничній накладній або залізничній квитанції на станції виконавця.

Позивачем доведений факт відвантаження та отримання відповідачем сировини для переробки у липні 2004 року у кількості 65417,1 тон, у тому числі: 63313 грн. 50 коп. –за квитанціями про приймання вантажу та 2103 грн. 60 коп. –залишок рядового вугілля згідно акту звірення рядового вугілля, що надійшло, від 30.06.2004 (т.ІІ, а.с.49, т.У, а.с.119-121), що є підставою виконання відповідачем своїх зобов”язань за договором та відповідно до специфікації від 26.01.2004, яка є додатком до договору, та згідно заявки позивача від 07.07.2004 № 1091 на відвантаження продукції у липні 2004 року (т.І, а.с.14-23, т.ІІ, а.с.59).

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного включення до обсягу переданого на переробку рядового вугілля залишку у кількості 2103 грн. 60 коп. та вугілля у кількості 9441, 9 тон, відвантаженого позивачем у кінці червня 2004 року, який не входить до спірного періоду, відхиляються судовою колегією апеляційної інстанції з наступного.

По-перше, пунктом 2.4 договору від 26.01.2004 № 226 сторони домовилися про підписання кожні 15 днів або за необхідністю актів звірення приймання-передачі сировини та продукції, в яких вказувати сальдо взаєморозрахунків.

Залишок рядового вугілля у кількості 2103,6 тон відображений в акті звірення рядового вугілля, що надійшло, та відвантажених продуктів збагачення за червень 2004 року, який підписаний сторонами без заперечень та зауважень до цієї суми. Доводи відповідача про те, що йому невідомо ким підписаний цей акт та відбиток печатки не відповідає печаткам відповідача, відхиляється судом за необгрунтованістю, оскільки відповідачем не доведено відсутність у нього такої печатки у червні 2004 року, проте відповідні акти з аналогічними відбитками печатки складалися неодноразово за різні періоди звірення протягом дії договору, що не оспорюється відповідачем.

Крім того, наявність цього залишку непереробленої сировини у кількості 2103,6 тон самостійно визначена відповідачем у відомості обліку переробки сировини та випуску продуктів збагачення по шахті Дніпровська за липень 2004 року форми УПД-42, що є внутрішнім документом обліку відповідача (т.ІІ, а.с.57).

По-друге, враховуючи умови договору (пункт 4.3) щодо моменту виникнення зобов”язання відповідача по відвантаженню переробної продукції (протягом 3-х календарних днів від дати надходження сировини виконавцю (відповідачеві у справі), вказаної в залізничній накладній або залізничній квитанції на станції виконавця) позивачем правомірно прийняті до розрахунку обсягу поставленого у липні 2004 року рядового вугілля квитанції про приймання вантажу від 27.06.2004-30.06.2004 (дати відвантаження сировини), оскільки фактично це вугілля надійшло та розвантажено відповідачем вже в липні 2004 року.

Отже, матеріалами справи підтверджений факт надходження відповідачеві для переробки у липні 2004 року рядового вугілля у кількості 65417,1 тон з урахуванням залишку сировини станом на 01.07.2004 у кількості 2103,6 тон.

Всього перероблено відповідачем у липні 2004 року 65417,1 тон рядового вугілля та виготовлено 40152,88 тон вугільного концентрату, що відображено у відомостях обліку переробки сировини та випуску продуктів збагачення по шахтах за липень 2004 року по ТОВ „Вугілля-Південь” (т.ІІ, а.с.54-57, т.УІ, а.с.41-42).

Відвантажено вугільного концентрату у липні 2004 року за даними обох сторін у кількості 35817 тон, що відображено в акті звірення за кількістю одержаного рядового вугілля, переробці та відвантаженню концентрата у липні 2004 року від 24.09.2007 (т.УІ, а.с.43).

Таким чином, як свідчать матеріали справи та встановлено місцевим господарським судом, відповідач не виконав у повному обсязі прийняті на себе зобов”язання по відвантаженню виробленого вугільного концентрату у липні 2004 року, що стало підставою для відмови позивачем від прийняття виконання в порядку частини 3 статті 612 ЦК України та заявлення вимоги про відшкодування збитків претензією від 11.12.2006 № 8/7720 (т.ІІ, а.с.70).

Проте, розраховуючи суму збитків, позивачем помилково не прийняті до уваги приписи частини 2 статті 22 ЦК України, яка визначає поняття збитків та їх обсяг, зокрема, не враховано, що податок на додану вартість не відноситься до доходів, які позивач міг би реально одержати, якби його право не було порушене.

Крім того, позивачем безпідставно включені до заявленої до стягнення суми збитків витрати по наданню послуг по переробці сировини, оскільки ним не доведено фактичне понесення цих витрат, тобто сплати вартості послуг по переробці рядового вугілля за спірний період відповідно до пункту 5.1 договору від 26.01.2004 № 226.

Отже, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необгрунтованого включення до суми збитків податку на додану вартість та вартості послуг по переробці сировини, що помилково не враховано судом першої інстанції.

Приймаючи до уваги уточнений позивачем розрахунок щодо кількості поставленої сировини та переробленої і відвантаженої продукції, сума збитків, заподіяних позивачеві невиконанням відповідачем своїх зобов”язань по відвантаженню вугільного концентрату складає 1741224 грн. 95 коп., виходячи із розрахунку:

Залишок невідвантаженого вугілля, тн            Вартість                          Вартість                                                                                                                    1т вугілля                        невідвантаж.

(без ПДВ) грн.      вугілля (без ПДВ), грн.

марки ГСШ-013                              5665                         161,8                              916643,76

марки ДГСШ-013                           7675,799               154,3                             1184375,79

Всього:                                              13341,,55

2101019 грн. 55 коп. –359794 грн. 60 коп. (вартість послуг по переробці сировини згідно рахунку відповідача від 30.07.2004 № 216 –т.УІ, а.с.27) = 1741224 грн. 95 коп.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Вугілля-Південь”, м.Теплогорськ Луганської області підлягає до задоволення частково. Рішення господарського суду Луганської області слід скасувати та прийняти нове рішення про часткове, у сумі 1741224 грн. 95 коп., задоволення позову. В решті вимог в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України  судові витрати за позовом та апеляційною скаргою покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.99, 101, п.2 ст.103, п.4 ст.104, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Вугілля-Південь”, м.Теплогорськ Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 18.06.2007 у справі № 1/41 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 18.06.2007 у справі                № 1/41 скасувати.

3. Позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вугілля-Південь”, м.Теплогорськ Луганської області, вул.Єнісейська, 1, ід.код 20328151, на користь Відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля”, м.Павлоград Дніпропетровської області, вул.Леніна, 76, ід.код.00178353, збитків у сумі 1741224 грн. 95 коп., витрати по сплаті державного мита за позовною заявою у сумі 17240 грн. 55 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 79 грн. 78 коп.

5. В решті вимог в задоволенні позову відмовити.

6. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля”, м.Павлоград Дніпропетровської області, вул.Леніна, 76, ід.код.00178353, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Вугілля-Південь”, м.Теплогорськ Луганської області, вул.Єнісейська, 1, ід.код 20328151, витрати по сплаті державного мита за апеляційною скаргою у сумі  4129 грн. 72 коп.

7. Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку у місячний строк до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                       Л.І.Бородіна

Суддя                                                                              О.Є.Медуниця

Суддя                                                                              Р.Є.Якушенко

Надруковано 5 примірників:

1-          до справи

2-          позивачу

3-          відповідачу

4-          ГСЛО

5-          до наряду

Внесено