ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  20/246

08.08.07

За позовом         Промислово-технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою

відповідальністю «АГРОМАТ»

до                         Приватного підприємства «Македон»

про                       стягнення 4017,80грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача        Лисенко А.М.- предст. (дов. від 01.06.2006р.)

від відповідача    не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 4017,80грн. (3380,03 грн. - основний борг, 253,51грн.-пені, 76,68грн.-3% річних, 307,58грн.-збитків від інфляції), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання за договором №357 про надання рекламних послуг від 08.02.2006р.

Відповідно до довідки про внесення до ЄДРПОУ відповідача, відповідач знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 11, відповідно ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачу за вказаною адресою, проте відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

13.06.2007р. розгляд справи відкладено.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав свої позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2006р. між сторонами укладено договір №357 про надання рекламних послуг, відповідно до умов якого виконавець (позивач) за замовленням замовника (відповідач) зобов’язується проводити рекламні кампанії в інтересах замовника (його клієнтів) на рекламних плоскостях спеціальних конструкцій, а замовник зобов’язується приймати та оплачувати такі послуги виконавця в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Всі умови проведення рекламної кампанії, а саме: тип спеціальних конструкцій, адресна програма, період та вартість рекламної кампанії,  графік оплати, кількість рекламних плакатів та запасного комплекту, а також особливі умови проведення рекламної кампанії обговорюються сторонами в додатковій угоді, яка є невід’ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 3.4.5 договору замовник зобов’язаний прийняти виконані роботи шляхом підписання акта приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 4.2 договору вартість проведення рекламної кампанії, форма та графік оплати зазначаються у Додатковій угоді.

08.02.2006р. сторонами підписано додаток №1 до договору №357, відповідно до якого визначена вартість рекламної кампанії з 01.03.2006р. по 31.03.2006р. на суму 3380,03грн. Оплата здійснюється шляхом перерахування замовником сум, які належать до оплати на розрахунковий рахунок виконавця (згідно виставлених рахунків).

31.03.2006р. сторонами підписано додаток №2 до договору №357, відповідно до якого визначена вартість рекламної кампанії з 01.04.2006р. по 30.04.2006р. на суму 3380,03грн. Оплата здійснюється шляхом перерахування замовником сум, які належать до оплати на розрахунковий рахунок виконавця (згідно виставлених рахунків).

Оплата послуг здійснюється замовником на підставі рахунків-фактур, виставлених виконавцем (п. 4.3).

31.03.2006р. між сторонами підписаний Акт 2005Р виконаних робіт на суму 3380,03грн.

30.04.2006р. між сторонами підписаний Акт виконаних робіт на суму 3380,03грн.

Проте, графік оплати сторонами не підписаний.

Відповідач оплатив рахунок за рекламну кампанію, проведену в березні 2006року у сумі 3380,03грн., що підтверджується платіжним дорученням №11 від 10.03.2006р.

Оскілки договором не визначено строк виконання відповідачем зобов’язання з оплати наданих послуг, 28.04.2007р. позивач у відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України направив за офіційним місцезнаходженням відповідача вимогу про оплату наданих послуг на суму 3380,03грн.

Проте, у строк семи днів (у тому числі враховуючи поштовий перебіг), а саме, до 07.05.2007р. відповідач вартість наданих послуг не оплатив.

На день подання позову до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 3380,03 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 3380,03грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 253,51грн. суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 6 ст. 231 штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2.2 договору у випадку порушення замовником графіка оплати періодів рекламної кампанії замовник несе матеріальну відповідальність у розмірі 0,5% від суми, яка належить до оплати, за кожний день прострочення платежу, але не більше 15 днів.

З урахування того, що графік оплати періодів рекламної кампанії сторонами не був погоджений, відповідно замовником не порушено графіку оплати періодів рекламної кампанії. Таким чином, відсутні підстави для застосування відповідальності, яка передбачена п. 6.2.2 договору.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням того, що строк виконання зобов’язання відповідача перед позивачем  настав 07.05.2007р. (через 7 дів з дня пред’явлення вимоги з урахуванням строку поштового перебігу), у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача 3% річних та збитків від інфляції, нараховані позивачем  з квітня 2006року по грудень 2006року.

Клопотання, яке міститься у позовній заяві, про вжиття заходів до забезпечення позову, судом не задоволено, оскільки позивачем не доведено, що невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  відповідача, пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги визнаються обґрунтованими у переважній частині та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Македон»(м. Київ, вул. М. Раскової, 11, ) на користь Промислово-технічної компанії у вигляді товариства з обмеженою  відповідальністю «АГРОМАТ»(м. Київ, пр-т. Перемоги, 89-А, ), 3380,03грн.-основного боргу, 86,81грн. - державного мита, 99,27грн. -  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог-відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                           В.В. Палій