ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2007
Справа №2-9/12902-2007

За позовом Державного підприємства «Керченський морський торговельнийпорт»

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфлот-Універсал», м. Сімферополь

Про стягнення 38250,16 грн.

Суддя ГС  АР  Крим Н.С.Пєтухова

Представники:

Позивач – Красильникова В.З.- представник, дов. пост. №юр/2655 від 08.08.2006 р.;

Відповідач – Раленко М.Ю.- представник, дов. пост. №120/06 від 29.12.2006 р.

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом,  у  якому просить стягнути з відповідача 38250,16 заборгованості(що становить 7574,29 дол. США) по розрахункам по договору №165/ПФ/05-471 від 19.09.05р.

Позивні вимоги мотивовані тим, що відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.3 Договору № 165/ПФ/05-471 від 19.09.2005р. (далі-Договору) порт на підставі заявки відповідача у період -з грудня 2006 року по травень 2007року надавав місце на 471 якорній стоянці та виставляв рахунки за надане місце за тарифами, що затверджені наказом начальника порту (додаток № 2 до Договору).

Пунктом 2.1.8 Договору встановлено обов'язки відповідача по оплаті послуг у відповідності з п. 3.1 Договору.

Пунктом 3.1 Договору обумовлено порядок розрахунків за наданні послуги. Вартість послуг розраховується виходячи з фактичної суднової партії вантажу, який визначається на підставі маніфесту та вартості наданого місця.

Вартість наданого місця на якорній стоянці встановлено у додатку № 2 до Договору і складає 0,053 дол. США за тону.

Рахунки порту були акцептовані відповідачем, та сплачені частково. На рахунках відповідач робив застереження, що акцептовано без ПДВ на підставі п. 5.15 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість».

Послуги, які надавались портом по наданню місця на якорній стоянці не відносяться до послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом і надаються незалежно від того, який вантаж перевозить судно (або прийшло порожнім).

Пункт 5.16. Закону про ПДВ містить спеціальну відокремлену норму, відповідно до якої звільняються від оподаткування операції з поставки послуг, що надаються іноземним суднам та оплачуються ними відповідно до законодавства України портовими зборами. Законодавець не зв'язує послуги, що надаються суднам з послугами, які пов'язані з перевезенням вантажу транзитом.

Відповідно до пп.3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону про ПДВ поставка послуг місце надання яких знаходиться на митній території України є об'єктом оподаткування.

Пунктом 6.1. ст. 6 Закону про ПДВ передбачено, що об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Згідно підпункту 6.1.1. п. 6.1 ст. 6 Закону про ПДВ податок становить 20 відсотків бази оподаткування, визначеної статтею 4 цього Закону, та додається до ціни товарів (робіт, послуг).

У відповідності до вказаних норм Порт нараховував ПДВ на послуги по наданню місця на якорній стоянці у розмірі 20 відсотків.

Відповідач з позивними  вимогами позивача не згоден, по мотивам викладеним у відзиву на позивну заяву вих. №480/07 від 22.11.2007 р., а саме посилається на те, що відповідно до п.5.15. ст.5 Закону України "Про ПДВ", операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України звільняються від оподаткування ПДВ, тому твердження Позивача про те, що тільки портові збори звільнено від оподаткування ПДВ, не можуть бути прийняти, оскількі п.5.15. Закону України "Про ПДВ" містить спеціальну норму, згідно якой звільняються від оподаткування також послуги, визначені Законом України "Про тразит вантажів" як транзитні послуги. Відповідно до ч.і ст.7 Закону України транзитні послуги надаються (виконуються) на підставі відповідних дво- чи багатосторонніх договорів (контрактів) між учасниками транзиту. Такими договорами є зазначений в позовній заяві договор №165/ПФ/05-471 від 19.09.05р.

Крім вищезазначеного, послуги з надання місця на якірній стоянці не є об'єктом оподаткування ПДВ згідно пункту 4.1. Закону України "Про ПДВ", яким встановлено, що база оподаткування операцій з поставки послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами. Частиною 2 статті  190 Господарського кодексу України встановлено, що вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін. Вартість зазначених послуг встановлено місцевими тарифами, які затверджено керівником Порту наказом №638  від  15.09.2005р.,  отже  ТОВ  "Інфлот-Універсал"  підчас укладання   договору   №165/ПФ/05-471   від   19.09.05р.   не   мало   можливості   вплинути   на встановлення  вартості  вказаних  послуг,  відповідно,  за  цих  умов  не  було  згоди  сторін договорів. Таким чином, послуги з надання місця на якірній стоянці №471 не є об'єктом оподаткування ПДВ тому, що відсутня база оподаткування згідно п.4.1. Закону України "Про ПДВ".

У судовому засіданні 25.10.2007 р. була оголошена перерва до 19.11.2007 р. до 12:00 годин.

19.11.2007 р. судове засідання відбулось у присутності представників сторін.

Позивач заявою від 19.11.2007р. збільшив позивні вимоги та просить стягнути з відповідача 93201,39грн.(що складає 18455,72 дол. США).

Відповідач позивні вимоги не признав та просить у позові відмовити.

Розглянувши|розгледівши| матеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В с т а н о в и в:

Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.3 Договору № 165/ПФ/05-471 від 19.09.2005р. (далі-Договору) порт на підставі заявки відповідача у період -з грудня 2006 року по травень 2007року надавав місце на 471 якорній стоянці та виставляв рахунки за надане місце за тарифами, що затверджені наказом начальника порту (додаток № 2 до Договору).

Пунктом 2.1.8 Договору встановлено обов'язки відповідача по оплаті послуг у відповідності з п. 3.1 Договору.

Пунктом 3.1 Договору обумовлено порядок розрахунків за наданні послуги. Вартість послуг розраховується виходячи з фактичної суднової партії вантажу, який визначається на підставі маніфесту та вартості наданого місця.

Вартість наданого місця на якорній стоянці встановлено у додатку № 2 до Договору і складає 0,053 дол. США за тону.

Рахунки порту були акцептовані відповідачем, та сплачені частково. На рахунках відповідач робив застереження, що акцептовано без ПДВ на підставі п. 5.15 ст. 5 Закону України «Про податок на додану вартість».

Позивач заявою від 19.11.2007р. збільшив позивні вимоги та просить стягнути з відповідача 93201,39грн.(що складає 18455,72 дол. США), що складає суму ПДВ включну у рахунки, виставлену для сплати за період з грудня 2006р. по вересень 2007р.(згідно розрахунку позивача).

Суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Рахунки, зазначені в позовной заяві, відповідно до відомостей наведених у вантажних маніфестах (копії яких були додані Позивачем до претензйц, зазначених у позовній заяві), виставлені відносно послуг з надання місця на якірній стоянці, які надавались суднам, що перевозять вантаж транзитом через територію України. Згідно з відомостями ВМ, всі судна, щодо яких було виставлено рахунки, зазначені в позовній заяві, здійснювали рейси транзитом через територію України з метою перевезення вантажу в режимі транзиту, отже всі ці вантажі були транзитними, а послуги, що надавались судам які їх перевозять, є послугами, пов'язаними з перевезенням вантажів транзитом через територію України (транзитні послуги).

471-а якіна стоянка є пунктом пропуска ДП «Керченський морський торговельний порт». ТОВ "Інфлот-Універсал" є организацією, яка надає послуги з агентування та експедирування вантажів, у тому числі прямуючих транзитом через територию Укрїни. Одним з напрямків діяльности компанії є забезпечення процесу перевалення вантажів на 471-й якірній стоянці, сутність якої полягає в перевантаженні транзитньїх вантажів з річкових суден на морські за допомогою плавкранів. Транзитні вантажі доставляються на якірну стоянку суднами з річкових портів Россії на 471-у якірну стоянку для перевантаження на морськіе судна-нагромаджувачи та подальшого транспортування морськими суднами вказанних транзитних вантажів в іноземні порти Чорного та Середизмного морів. Ці вінтажі оформлюються Керченський митницей в режимі «транзит», про що свідчить відмітка у вигляді литери "т" на печатці яка присутня на кожному вантажному маніфесті.

Наказом Мінтрансу України №392 від 31.10.1995р. (із змінами та доповненнями) «Про затвердження Збірника таріфів на роботи та послугі, які надаються вантажовласникам морськими портами України» встановлені розміри зборів та плат за послуги по рейдової перевалке вантажів, зокрема плата за використання місця для перевантаження вантажу на рейді порту (п.п.2.1.1.6., 2.1.1.9.). Таким чином, надання місця для перевантаження вантажів зі варіантом «борт-борт», є послугой, безпосередньо пов'язанною з обробкою вантажів під час їх перевезення морським транспортом транзитом через територію України. Отже ці послуги є такими, що безпосередньо пов'язанні з транзитом вантажів, та сприяють їх транзитному перевезенню.

До того ж слід зазначити, що розмір плати, яка стягується за надання місця на якірній стоянці, згідно Додатку № 2 до Договору №165/ПФ/05-471 від 19.09.05р. визначається віповідно до кількості вантажу (у даному випадку транзитного вантажу), що також підтверджує позицію щодо належності вказаних послуг до таких, що безпосередньо пов'язанні з транзитом вантажів, як в розумінні ст.ст. 1,7 Закону України "Про транзит вантажів" (транзитні послуги), так і в розумінні частини 3 п.п. 6.2.4. ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість".

Статтею 1 Закону України "Про транзит вантажів" встановлено, що транзитні послуги (роботи) - безпосередньо пов'язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо.

Відповідно до ч.і ст.7 Закону України "Про транзит вантажів", транзитні послуги (роботи) призначаються для споживання та використання за межами митної території України і надаються (виконуються) на підставі відповідних дво- чи багатосторонніх договорів (контрактів) між учасниками транзиту, до яких згідно ст. 1 Закону відносяться порти та морські агенти.

Згідно частини 3 п.п. 6.2.4. ст.6 Закону України "Про податок на додану вартість" операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів  і  вантажів  транзитом  через  територію  України,  оподатковуються  у  порядку, передбаченому пунктом 5.15 цього Закону;

Відповідно до п.5.15. ст.5 Закону України "Про ПДВ", операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України звільняються від оподаткування ПДВ, тому твердження Позивача про те, що тільки портові збори звільнено від оподаткування ПДВ, не можуть бути прийняти, оскількі п.5.15. Закону України "Про ПДВ" містить спеціальну норму, згідно якой звільняються від оподаткування також послуги, визначені Законом України "Про тразит вантажів" як транзитні послуги. Відповідно до ч.і ст.7 Закону України транзитні послуги надаються (виконуються) на підставі відповідних дво- чи багатосторонніх договорів (контрактів) між учасниками транзиту. Такими договорами є зазначений в позовній заяві договор №165/ПФ/05-471 від 19.09.05р.

З цього питання існує судебна практика, яка свідчить про те, що послуги, спрямовані на забезпечення безпеки судноплавства підчас транзитного перевезення вантажів, є такими, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів. Зокрема, постановою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 18.07.06р. по справі 24/280, встановлено, що послуги ДП "Дельта-лоцман" безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів. Відповідно до п.1.2. Наказа Міністерства транспорту України N 498 від 11.09.2000, Про затвердження Положення про державну морську лоцманську службу, надання лоцманських послуг здійснюється з метою забезпечення безпеки мореплавства, запобігання аварійним морським подіям, захисту навколишнього природного середовища та людського життя. Тобто зазначені лоцманські послугі за своїм цільовим призначенням ідентичні послугам Інспекції державного портового нагляду. Як вже зазначалось раніше, відповідно до п.1.5. Наказу МТУ N 545 від 17.07.2003, з метою забезпечення безпеки мореплавства та запобігання забрудненню із суден, усі судна, що перебувають в українських морських портах, підлягають обов'язковому контролю державними інспекторами Інспекцій державного портового нагляду морських портів України. Постановою Вищого господарського суду України від 21.02.2007р. по справі №44/292 встановлено, що послуги з інспекторськіх оглядів суден безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та підлягають звільненню від нарахування ПДВ.

Крім вищезазначеного, послуги з надання місця на якірній стоянці не є об'єктом оподаткування ПДВ згідно пункту 4.1. Закону України "Про ПДВ", яким встановлено, що база оподаткування операцій з поставки послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами. Частиною 2 статті  190 Господарського кодексу України встановлено, що вільні ціни визначаються суб'єктами господарювання самостійно за згодою сторін. Вартість зазначених послуг встановлено місцевими тарифами, які затверджено керівником Порту наказом №638  від  15.09.2005р.,  отже  ТОВ  "Інфлот-Універсал"  підчас укладання   договору   №165/ПФ/05-471   від   19.09.05р.   не   мало   можливості   вплинути   на встановлення  вартості  вказаних  послуг,  відповідно,  за  цих  умов  не  було  згоди  сторін договорів. Таким чином, послуги з надання місця на якірній стоянці №471 не є об'єктом оподаткування ПДВ тому, що відсутня база оподаткування згідно п.4.1. Закону України "Про ПДВ".

Відповідно статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України сторони мають довести суду обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень тими засобами доказування,  якими мають бути підтверджені певні факти.

Враховуючи те, що позивач не обґрунтував свої вимоги належними доказами, суд не знаходить законних підстав для їх задоволення, а тому в позові слід відмовити.

Позивач заявою від 19.11.2007р. збільшив позивні вимоги та просив стягнути з відповідача 93201,39грн., однак не сплатив передбачене діючим законодавством держмито у розміру 549,51грн., яку треба достягнути з позивача до держбюджету.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні  були оголошені тільки вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України і підписано  20.11.2007 р.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 33, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          У позові відмовити.

2.          Достягнути з Державного підприємства «Керченський морський торговельний порт», (98312, м. Керч, вул. Кірова, 28 код ЄГРПОУ 01125554, р/р 9 Кримська філія АБ «ЕКСПРЕС-БАНК» м. Сімферополь, МФО 384674) у дохід Державного бюджету України (р/р 0002, УДК в АРК одержувач: Держбюджет м. Сімферополь, ЗКПО 22301854, МФО 824026) держмито у розміру 549,51грн.

Наказ видати після набрання  судовим рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.