ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

05.11.2007
Справа №2-11/10759-2007А

За позовом - Прокурора Ленінського району, (98200, смт.Леніне, вул..Геологічна. 17) в інтересах держави в особі Ленінського районного центра зайнятості, (98200, Ленінський район, смт.Ленино, вул..Дзержинського, 5)

До відповідача – Сільського господарського виробничого кооператива «Краснофлотський», (98246, Ленінський район, с.Марєвка. вул..Шкільна, 1)

Про стягнення 6 315,40 грн.

Суддя А.С. Цикуренко

При секретарі Лисюк О.Д.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача  – не з’явився

Від відповідача – Шефиковой Р.Р., дов. у справі

Прокурор – Домникова Я.С., посв.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про стягнення суми заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 6 315,40 грн.

Відповідач в судове засідання з’явився, представив відзив, згідно якому згоден з позовними вимогами у сумі 4667,43 грн.

Справа слуханням відкладалася в порядку ст..150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення  представників сторін, суд

встановив:

Сільський господарський виробничий кооператив «Краснофлотський», (98246, Ленінський район, с.Марєвка. вул..Шкільна, 1), зареєстрований у Ленінському районному центру зайнятості як платник  внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття.

Згідно ч.1 ст.3 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” №1533 – Ш від 02.03.2000 р. законодавство про страхування на випадок безробіття складається з Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Закону України „Про зайнятість населення” і інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в сфері страхування на випадок безробіття, а також міжнародних договорів України, згода на обов’язковість яких дано Верховною Радою України.

Тобто відносини в сфері соціального страхування на випадок безробіття врегульовано спеціальним законодавством

В силу п.2 Прикінцевих положень Закону №1533, до приведення законодавства у відповідність з цим Законом, закони і інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, йому не суперечної, а пунктом 4 Кабінетові Міністрів України в шестимісячний строк із дня опублікування цього Закону доручено підготувати і подати на розгляд Верховної Ради України пропозиції по приведенню законів України у відповідність до цього Закону.

Таким чином, з моменту набуття законної сили зазначеного Закону, тобто з 01.01.2001 р., не діють норми Закону України „Про систему оподаткування” у частині йому суперечної.

Отже, з 01.01.2001 р. страхові внески на випадок безробіття не є податковим збором, не входять у систему оподаткування і не можуть бути стягнені в іншому порядку, чим передбачено Законом №1533.

Відповідно до п.п. 2.2 п.2 ст.35 Законом України „Про загальнообов’язкове державне страхування на випадок безробіття” роботодавці зобов’язані сплачувати страхові внески в розмірах, встановлених Законом України від 11.01.2001 р. №2213 „Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування”.

Стосовно заявлених вимог спірні правовідносини регулюються Законом України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” від 02.03.2000 р. №1533 і Інструкцією „Про порядок обчислення і сплати внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття і обліку їх надходження до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття” затвердженої наказом Міністерством праці і соціальної політики України від 18.12.2000 р. №339 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16.01.2002 р. за №30/5221.

Згідно з п.3 ст.17 Закону України №1553 від 02.03.2000 р. роботодавці і застраховані особи виплачують страхові внески один раз у місяць в день одержання роботодавцями в установах банків грошей на оплату праці.

У відповідності зі ст..35 Закону України №1553 від 02.03.2000 р., відповідач був зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Згідно п.9.1 Інструкції сума донарахованих страхових внесків є недоїмкою, а в силу п.9.7 Інструкції не сплачені в строк страхові внески, пеня і штрафи стягуються в доход Фонду соцстрахування у судовому порядку відповідно до законодавства.

Прокурор Ленінського району, (98200, смт.Леніне, вул..Геологічна. 17) в інтересах держави в особі Ленінського районного центра зайнятості, (98200, Ленінський район, смт.Ленино, вул..Дзержинського, 5) звернувся з позовними вимогами до Сільського господарського виробничого кооператива «Краснофлотський», (98246, Ленінський район, с.Марєвка. вул..Шкільна, 1) про стягнення суми заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 6 315,40 грн.

Відповідно до п.1 ст.164 Кодексу адміністративного судочинства України суд до закінчення судового розгляду справи може прийняти постанову щодо частини позовних вимоги за клопотанням особи, яка бере участь у справі, якщо з’ясовані судом обставини дають можливість без шкоди для справи вирішити частину позовних вимог.

Відповідач згоден з позовними вимогами в розмірі 4667,43 грн.

У зв’язку з тим, що матеріали справи підтверджують наявність заборгованості відповідача в розмірі 4667,43 грн., а саме : розрахункови відомості про нарахування і перерахування збору на обов’язкове соціальне страхування на випадок безробіття, акти перевірки правильності нарахування, своєчасності повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, вона підлягає стягненню.

У відповідності зі ст. 71 КАС України  відповідач повинен надати доказ погашення  заборгованості, тоді як таких, на відповідну суму заборгованості, він суду не представив.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача суми заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 4667,43 грн., оскільки підтверджені  документально.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 150, 160-163 КАС України, суд

Постановив :

1.          Позов задовольнити в частині стягнення з Сільського господарського виробничого кооператива «Краснофлотський», (98246, Ленінський район, с.Марєвка. вул..Шкільна, 1) суми заборгованості по сплаті страхових внесків в сумі 4667,43 грн.

2.          Стягнути з Сільського господарського виробничого кооператива «Краснофлотський», (98246, Ленінський район, с.Марєвка. вул..Шкільна, 1), (п/р 9162 Укрсоцбанк, МФО 324021, ОКПО 30993174) на користь  Ленінського районного центра зайнятості, (98200, Ленінський район, смт.Ленино, вул..Дзержинського, 5), (п/р 0420 УГК в АРК, МФО 824026, ОКПО 20708637) заборгованість у сумі  4667,43 грн.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст..160 КАСУ – з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст..186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Цикуренко А.С.