ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  41/743

14.12.07

За позовом     Закрите акціонерне товариство "Компанія Росток"

до                     ВАТ Комерційний банк "Петрокоммерц"

про                    розірвання договору іпотеки

Суддя  Ярмак О.М.

Представники:

Представники:

від позивача            Бонюк О.П. за дов., Єдинак  С.В. за дов.

від відповідача     Ковриженко  О.О,  Шепель Т.П. по дов.

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

11.12.07 в засіданні суду оголошувалась перерва на підставі ст. 77 ГПК України.

Пред‘явлені вимоги про розірвання договору іпотеки укладеного 19.05.2006р. між ВАТ„Компанія Росток” та ВАТ „Комерційний банк „Петрокоммерц” та визнання зобов’язань за цим договором такими, що припинились.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.  Згідно умов Договору іпотеки, укладеного між позивачем та відповідачем 19.05.2006р.,  позивач для забезпечення повного та своєчасного виконання боржником боргових зобов’язань за кредитним договором №20.2-06/20058 від 19.05.2006р., укладеного між відповідачем та  ТОВ „Нікре Лімітед Лайебіліті Компані”, надав відповідачу в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме корпус ПІК (в літ. О) загальною площею 21952, 80 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Київ, бульвар Івана Лепсе, будинок 4.

При цьому, укладаючи спірний договір позивач виходив з того, що у кредитному договорі №20.2-06/20058 від 19.05.2006р. передбачалось цільове використання кредиту - придбання Боржником нафтопродуктів у компанії ТПК “КоміБел-Альянс”. Відповідно до Кредитного договору кожний транш мав надаватися Відповідачем Боржнику за умови: “выставления в адрес Заемщика аккредитивов, в ОАО Банк «Петрокоммерц», по договорам купли-продажи нефтепродуктов, на объем сопоставимый с объемом нефтепродуктов, приобретаемых Заемщиком за счет средств, предоставляемых Кредитором, при условии превышения цены реализации нефтепродуктов над ценой приобретения данных нефтепродуктов”. Тому, Договір іпотеки укладався Позивачем, виключно виходячи із встановленого акредитивного порядку розрахунків коштами, які Боржник отримував у кредит, оскільки акредитивний порядок розрахунків виключає можливість невиконання зобов’язань Боржника, забезпечених заставою майна ЗАТ «Компанія Росток».

Відповідач проти  позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що надання кредиту відбувалося в повній відповідності з умовами Кредитного договору та Додаткової угоди №1 до Кредитного договору №20.2 –06/20058 про відкриття кредитної лінії (з встановленим лімітом заборгованості) від 19.05.2006р. від 29.08.2006р., зокрема, у відповідності з п.3.2 Кредитного договору та Додаткової угоди №1.

Відповідач подав зустрічний позов у справі, в якому просить зобов‘язати відповідача вчинити дії по примусовому виконанню обов‘язку в натурі –передати в управління позивачу нерухоме майно, яким є корпус ПІК ( в літ. О) загальною площею  21952,80 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Київ,  бульвар Івана Лепсе, будинок 4, та належить  відповідача –Зат «Компанія «Росток».

В обґрунтування зустрічних вимог відповідач посилається на пункт 7 договору іпотеки, який регулює передачу предмету іпотеки в управління  Іпотекодержателю. П.п. 7.1,7.2.,7.3 предбачено, що предмет іпотеки передається  за бажанням Іпотекодержателя , Іпотекодержателю або  іншій особі, зазначеній  Іпотекодержателем , в управління на період до його реалізації.

Позивач проти зустрічного позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19 травня 2006 р. між відповідачем - ВАТ «КБ «Петрокоммерц»та ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»(NIKRE LIMITED LIABILITY COMPANY») було укладено Кредитний договір № 20.2 –06/20058 про відкриття кредитної лінії (з встановленим лімітом заборгованості).

Відповідно до підпунктів 2.1., 2.2. пункту 2 кредитного договору від 19.05.2006р. відповідач зобов’язувався надати ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»кредит у розмірі та на умовах, обумовлених вказаним договором, а  ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»зобов’язувався повернути надані грошові кошти та сплатити відсотки на них, а також інші платежі в порядку, обумовлених вказаним договором.

Згідно умов кредитного договору, відповідач відкриває ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»кредитну лінію на строк до 18.05.2007р. включно, з лімітом заборгованості у розмірі 13 200 000 доларів США з метою придбання нафтопродуктів у компанії ТПК «Комі бел-Альянс». При цьому з моменту відкриття кредитної лінії (набрання чинності кредитного договору) ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»має право на отримання кредиту, який буде надаватися окремими траншами у порядку, обумовленому кредитним договором.

Порядок та умови отримання траншів були визначені пунктом 3 кредитного договору, відповідно до підпункту 3.2. якого однією з умов надання траншу є  виставлення в адресу  ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»акредитивів у ВАТ «КБ «Петрокоммерц»по договорах купівлі-продажу нафтопродуктів на об’єм, співрозмірний з об’ємом  нафтопродуктів, що придбаються ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»за рахунок коштів, наданих відповідачем, при умові перевищення ціни реалізації нафтопродуктів над ціною придбання цих нафтопродуктів.

Пукнтом 6 кредитного договору від 19.05.2006р. встановлено, що забезпеченням виконання зобов’язань ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»за цим договором буде виступати, зокрема, застава об’єкта нерухомості, належної ЗАТ «Компанія Росток»у відповідності з Договором застави нерухомого майна (іпотека), що укладається між ЗАТ «Компанія Росток»та ВАТ КБ «Петрокоммерц».

19 травня 2006р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки, відповідно до якого для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником (ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані») Боргових зобов’язань, визначених у статті 2 цього Договору, позивач надає відповідачу в іпотеку нерухоме майно, визначене у статті 3 цього договору. При цьому під борговими зобов’язаннями розуміються всі зобов’язання ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»по сплаті відповідачу будь-яких сум, що виникають згідно з положеннями кредитного договору  №20.2 –06/20058 від 19.05.2006р. (Розділ спірного договору іпотеки «ВИЗНАЧЕННЯ ТЕРМІНІВ»). Предметом іпотеки виступає нерухоме майно, яким є корпус ПІК (літ. О), що знаходиться за адресою: Україна, місто Київ, бульвар Івана Лепсе,4.

Пунктом 2.1.5.  Договору іпотеки від 19.05.2006р. встановлено, що позивач та відповідач підтверджують, що вони вичерпно ознайомлені із змістом кредитного договору №20.2 –06/20058 від 19.05.2006р., а отже ознайомлені із змістом положень кредитного договору, які встановлюють умови видачі траншів кредитної лінії.

29.08.2006 р. між ВАТ КБ “Петрокоммерц” та ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»було укладено Додаткову угоду № 1 до вказаного Кредитного договору, якою було внесено зміни до пунктів 2.2. та 3.2. кредитного договору. Так, відповідно до вказаної додаткової угоди пункт 2.2. кредитного договору було викладено у наступній редакції: «ВАТ КБ “Петрокоммерц” відкриває ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»кредитну лінію на строк до 18.05.2007р. включно, з лімітом заборгованості у розмірі 13 200 000 доларів США з метою придбання нафтопродуктів у компанії ТПК «Комі Бел-Альянс»або за її дорученням». Таким чином, згідно із новими умовами кредитного договору, придбання нафтопродуктів стало можливим не тільки у компанії ТПК «Комі Бел-Альянс», а й у будь-якої іншої компанії за дорученням останньої.

Окрім того, відповідно до нової редакції п. 3.2. кредитного договору, перший транш у розмірі 1 248 000 доларів США надається відповідачем без збереження такої умови як виставлення в адресу ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»акредитиву, а отже, із кредитного договору було вилучене посилання про застосування позичальником акредитивного порядку розрахунків.

Відповідач не заперечує, що Додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою було змінено акредитивний порядок розрахунків, було укладено між Кредитором і Позичальником без згоди і відома позивача.

У день підписання вказаної додаткової угоди, а саме 29.08.2006р. відповідач перерахував на рахунок ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»кредитні кошти у розмірі 1 248 000 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №18553131 від 29.08.2006р. Проте у строки, встановлені кредитним договором від 19.05.2006р., позичальник вказані кошти не повернув.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що внесення змін до кредитного договору №20.2 –06/20058 від 19.05.2006р., наслідком яких є зміна цільового призначення кредиту (а саме змінено особу, яка може поставляти нафтопродукти), а також зміна умов надання кредитних коштів, після укладання договору іпотеки з позивачем та без його відома та згоди є істотною зміною обставин, якими позивач керувався при укладені договору іпотеки.

Як вбачається з тексту договору іпотеки від 19.05.2006р., він укладався для забезпечення виконання ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»своїх зобов’язань за кредитним договором №20.2 –06/20058 від 19.05.2006р. Кредитні кошти надавалися для купівлі нафтопродуктів та подальшого їх продажу третім особам за ціною вищою, ніж ціна придбання.

Як стверджує позивач, укладаючи договір іпотеки нерухомого майна як забезпечення виконання зобов’язань третьої особи перед відповідачем, він оцінював ступінь ризику непогашення кредиту ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані». При цьому,  позивачем брались до уваги саме такі істотні умови кредитного договору як цільове призначення кредиту та умови надання кредитних коштів, а саме придбання нафтопродуктів виключно у компанії ТПК «Комі Бел-Альянс»та використання акредитивної форми розрахунків з покупцями нафтопродуктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1093 Цивільного кодексу України «У разі розрахунків за акредитивом банк (банк-емітент) за дорученням клієнта (платника) заявника акредитива і відповідно до його вказівок або від свого імені зобов'язується провести платіж на умовах, визначених акредитивом, або доручає іншому (виконуючому) банку здійснити цей платіж на користь одержувача грошових коштів або визначеної ним особи –бенефіціара».

Таким чином, застосування акредитивної форми розрахунків незалежно від того чи є такий акредитив відкличним, чи безвідкличним істотно зменшує ризик невиконання зобов’язання його сторонами, відповідно відмова від такої форми розрахунків цей ризик збільшує. Встановлення у кредитному договорі від 19.05.2006р. в редакції, на підставі якої укладався спірний договір іпотеки,  вимоги щодо виставлення в адресу ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»акредитиву на момент надання кредитних коштів, гарантувало існування покупців нафтопродуктів за ціною вищою, ніж ціна придбання цих продуктів, а отже гарантувало можливість погашення  ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»кредиту.

Посилання Відповідача на те, що позивач у п.п. 2.1, 2.2.1.- 2.2.2. Договору іпотеки погодився з можливим збільшенням своєї відповідальності, що буде мати місце під час дії Кредитного договору, судом до уваги не береться, оскільки зміна умов видачі кредиту не охоплюється поняттям збільшення відповідальності. Відповідно до п.п. 2.1. Договору іпотеки борговими зобов’язаннями є зобов’язання Боржника (Позичальника) перед кредитором, до яких відносяться кредит, проценти, комісії. Розмір боргових зобов’язань позивачем не оспорюється, позивач посилається  на непогоджену із ним зміну умов видачі кредиту. З огляду на це, слід вважати, що при укладенні договору іпотеки сторони виходили із неможливості зміни умов видачі кредиту та із істотності застосування акредитивної форми розрахунків.

Як встановлено судом, кредит було видано для придбання нафтопродуктів у ЗАО “Башэнергомаш”, а не в ТПК “КоміБел-Альянс”, та без дотримання умови про перевищення ціни продажу нафтопродуктів над ціною їх придбання на вказаному підприємстві, як передбачено Кредитним договором (п. 3.2.1), у тому числі з урахуванням Додаткової угоди № 1 до нього. Дану обставину суд також вважає істотною та такою, що підпадає під положення ч. 2 ст. 652 ЦК України. Сам факт включення посилання на конкретного постачальника у кредитному договорі, на забезпечення зобов’язань за яким встановлена спірна іпотека, свідчить про те, що сторони і кредитного, і іпотечного договору виходили із істотності цієї обставини. Тому посилання відповідача на те, що дана умова не є істотною умовою видачі кредиту, суд вважає необґрунтованим.

Так як сторони вважали за потрібне вказати у договорі ціль придбання нафтопродуктів у “КоміБел-Альянс” та досягли згоди щодо цього, шляхом підписання Кредитного договору, суд вважає, що вказана ціль є істотною умовою договору, оскільки істотними умовами договору є усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Що ж стосується доводів Відповідача відносно дотримання ним інших умов п.3.2 Кредитного договору, суд не приймає їх до уваги, оскільки їх  дотримання не впливає на вирішення спору.

01.12.2006р. Позивач звернувся до Відповідача з цінним листом №1195-06, докази чого наявні в матеріалах справи, де ставилося питання про розірвання Договору іпотеки від 19.05.2006р. Таким чином, посилання відповідача на недотримання Позивачем встановленого ст. 188 ГК України, ст. 652 ЦК України порядку розірвання договорів спростовуються матеріалами справи. Відповідь на вказаний лист надана не була.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України, суд може розірвати договір у зв’язку з істотною зміною обставин на вимогу заінтересованої сторони, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;  4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Таким чином, внесення змін до Кредитного договору №20.2 –06/20058 від 19.05.2006р. щодо цільового призначення кредиту та умов видачі кредиту без відома та згоди іпотекодавця, а також видача кредиту із порушенням погоджених умов його видачі підпадає під ознаки, передбачені ч. 2 ст. 652 ЦК України, а саме: 1) на момент укладення спірного договору іпотеки сторони та, зокрема позивач, виходили з того, що може змінитися обсяг зобов’язань ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані», проте не інші істотні умови кредитного договору, а саме цільове призначення кредиту та умови його видачі; 2) зміна відповідачем і ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані»умов кредитного договору, яка викликала істотну зміну обставин для договору іпотеки знаходиться поза сферою впливу позивача при всій його турботливості та обачності; 3) виконання договору іпотеки порушить співвідношення майнових інтересів сторін і позбавить позивача того, на що він розраховував при укладенні договору –можливості захистити свої майнові інтереси шляхом звернення до ТОВ «Нікре Лімітед Лайебіліті Компані» регресної вимоги; 4) із суті договору та звичаїв торгового обороту не випливає, що іпотекодавець несе ризик негативних наслідків, обумовлених зміною основного зобов’язання іншими особами без його згоди та відома.

Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що  позовні  вимоги ЗАТ «Компанія Росток»щодо розірвання договору спірного договору іпотеки є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору, зобов’язання сторін припиняються. Проте, заявляючи вимогу про визнання зобов’язання за договором іпотеки такими, що припинилися, позивачем не було враховано, що за змістом ця вимога є вимогою про встановлення факту, розгляд якої відповідно до ст. 12 ГПК України непідвідомчий господарським судам. До того ж позивачем не доведено існування спору з цього приводу. З огляду на що, згідно з п. 1 ст. 80 ГПК України провадження у справі в частині  вимог про визнання зобов’язання за договором іпотеки такими, що припинилися, підлягають припиненню.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку в зустрічному позову відмовити.

Посилання відповідача на статтю 7 договору  іпотеки  та статтю 34 Закону України «Про іпотеку», оскільки вони не передбачають безумовної передачі предмету іпотеки в управління іпотекодержателю.

Згідно ст. 34 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які  вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В даному випадку це стосувалось позивача, котрий мав надати суду належні докази  наявності підстав для  передачі майна в управління.

Таких доказів суду не надано.

За таких обставин суд вважає позовні вимоги за зустрічним позовом є безпідставними і такими, що не підлягають  задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись  ст. ст. 32,33, 34, 49, 82, 84  ГПК України,-

В И Р І Ш И В :

1. Первісний позов задовольнити частково.

1.1. Розірвати договір Договор іпотеки від 19.05.2006, укладений між Закритим акціонерним товариством «Компанія Росток»та Відкритим акціонерним товариством  Комерційний Банк «Петрокоммерц».

1.2. Провадження у справі в частині вимог про визнання зобов’язання за договором іпотеки такими, що припинилися, припинити.

1.3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства  Комерційний Банк «Петрокоммерц»( код ,  місцезнаходження  Росія,  127051,  м. Москва,  вул. Петровка, 24) на користь Закритого акціонерного товариства «Компанія Росток» ( 03067,  м. Київ,  б-р Івана Лепсе, буд.4, )  85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

2. В зустрічному позові відмовити.

Суддя
О.М.Ярмак