СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" жовтня 2007 р.

Справа № 17/6240

Розглянувши справу за позовом  Приватного підприємства фірми „Радич” ,
м.Івано-Франковськ

До Приватного підприємця
ОСОБА_1, с.Баговиця Кам'янець-Подільського району Хмельницької області

про стягнення 47686,40 грн. за
отриманий і неоплачений товар, 6776,37 грн. пені, 3770,78 грн. інфляційних ,
1208,19 грн. річних

Суддя  В.В.Димбовський

Представники сторін

Позивача:  Халус М.М. -представник за довіреністю №4 від
09.01.2007 року

Відповідача:  не з'явився

Суть спору: Ухвалою Господарського суду Хмельницької
області від 17.08.2007 року порушено провадження у справі №17/6240 за
позовом  Приватного підприємства фірми
„Радич” , м.Івано-Франковськ до Приватного підприємця ОСОБА_1,
с.Баговиця Кам'янець-Подільського району Хмельницької області про стягнення
47686,40 грн. за отриманий і неоплачений товар, 6776,37 грн. пені, 3770,78 грн.
інфляційних , 1208,19 грн. річних .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається в
позовній заяві на те, що 18 жовтня 2006 року між відповідачем і позивачем було
укладено Договір №11/06, у відповідності до якого позивач зобов`язаний був
передати , а відповідач,  як орендар,
прийняти товар та сплатити його вартість у повному обсязі, що відповідачем в
порушення умов договору за твердженням позивача не було виконано належним
чином.

Повноважний
представник позивача  для участі у
судовому засіданні  з'явився,  наполягає
на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони підтверджені
поданими доказами .

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався,
зокрема,  письмовий відзив на позов з
документальним обґрунтуванням своїх доводів на розгляд суду не подав,
повноважного представника для участі у судовому засіданні не направив, причини
неявки суду повноважного представника не повідомив, що не перешкоджає вирішенню
спору згідно ст.75 ГПК України  .

Розглянувши подані позивачем документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд
встановив:

18 жовтня 2006
року між позивачем і відповідачем був укладений договір №11/06.
Згідно
п.1.1 договору, позивач передав товар у власність відповідача, а відповідач
прийняв товар і зобов'язався сплати за нього повну грошову суму згідно виставленого
рахунку.

На виконання
умов договору позивач відвантажив відповідно фарш курячий і м'ясо курки
механічної обвалки:

-18 жовтня
2006р по рахунку НОМЕР_1 і видатковій накладній №НФ-0000623 в кількості 5338
кг. фаршу курячого на суму 32028 грн.;

-25 жовтня 2006
року по рахунку НОМЕР_2 і видатковій накладній №НФ-0000635 м'яса курячого
механічної обвалки в кількості 2703 кг. на суму 15677,40 грн.

Всього
позивачем було відпущено відповідачу товару на суму 47685,40 грн..

Факт отримання
відповідачем товару від позивача підтверджується підписом відповідача та відтиском
його круглої печатки на видаткових накладних.

В порушення
умов договору, взяті на себе зобов'язання по договору відповідач не виконав,
про що свідчить несплата ним отриманого від позивача товару.

Отже, основна заборгованість відповідача за отриманий товар,
згідно умов Договору №11/06 від 18.10.2006р., станом на день розгляду справи
становить 47685,40 грн..

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем
нараховано відповідачу на суму основного боргу за період з листопада 2006 року
по липень 2007 року індекс інфляції в сумі 3770,78 грн. та за період з
26.10.2006 року по 10.08.2007 року  3%
річних в сумі 1208,19 грн..

Крім того, у відповідності до п.6.1. Договору №11/06 за
прострочення оплати вартості поставленого товару позивачем нараховано
відповідачу пеню виходячи з 0,5% річних
за період з 26.10.2006 року по 10.08.2007 року  за кожен день прострочення.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у
сукупності, до уваги приймається наступне:

У відповідності до ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України -
одностороння  відмова  від
зобов'язання  або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.  Зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до   звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання
та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п.п. 1 та 7 ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не
допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з
мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано
належним чином .

У відповідності до ст.547 Цивільного кодексу України -правочин
щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі .
Правочин   щодо забезпечення виконання
зобов'язання , вчинений із недодержанням письмової форми , є нікчемним .

Наявність основної
заборгованості в сумі 47685,40 грн. підтверджується Договором №06/11 від
18.10.2006 року, видатковими накладними №НФ-0000623 та №НФ-0000635,
виставленими позивачем відповідачу рахунками-фактурами НОМЕР_1 та  НОМЕР_2, належним розрахунком суми
заборгованості .

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем
нараховано відповідачу на суму основного боргу за період з листопада 2006 року
по липень 2007 року індекс інфляції в сумі 3770,78 грн. та за період з
26.10.2006 року по 10.08.2007 року  3%
річних в сумі 1208,19 грн..

Судом враховується, що у відповідності до ст.625 Цивільного
кодексу України  Боржник   не
звільняється   від   відповідальності  за неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Таким чином , позовні вимоги в частині стягнення індексу
інфляції та 3% річних  обґрунтовані та
підлягають задоволенню  в сумі 3770,78
грн.  та 1208,19 грн. відповідно.

Крім того, у відповідності до п.6.1. Договору №11/06 за
прострочення оплати вартості поставленого товару позивачем нараховано
відповідачу пеню виходячи з 0,5% річних
за період з 26.10.2006 року по 10.08.2007 року  за кожен день прострочення.

Розглянувши нараховані позивачем відповідачу пеню виходячи з
0,5% річних  за період з 26.10.2006 року
по 10.08.2007 року  , суд прийшов до
висновку, що вищевказані позовні вимоги в частині стягнення пені  підлягають задоволенню частково з наступних
підстав :

У відповідності до вимог ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” розмір   пені обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування
штрафних  санкцій  за
прострочення  виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи , позивачем нараховано
відповідачу пеню виходячи з 0,5% річних
за період з 26.10.2006 року по 10.08.2007 року, тобто більше 6
місяців  та без врахування обмеження
розміру пені, встановленого Законом України „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” .

З врахуванням викладеного , суд приходить до висновку, що
позовні вимоги про стягнення з відповідача пені обґрунтовані, передбачені
умовами договору та підлягають задоволенню частково в сумі 4019,94 грн. за
період з 26.10.2006 року по 25.04.2007 року .

Виходячи із вищенаведеного,
позов є обґрунтованим, підтвердженим матеріалами справи і належними
доказами та підлягає задоволенню частково в
сумі 56684,31 грн., з яких 47685,40 грн. основної заборгованості,
3770,78 грн.  індексу інфляції , 3%
річних в сумі  1208,19 грн.  та
4019,94 грн. пені .

В задоволенні решти позову слід відмовити .

У відповідності до ст.44
Господарського Процесуального кодексу України судові витрати   складаються
з  державного  мита,
сум,  що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат,
пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження,
оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати позивача на оплату послуг
адвоката підтверджуються угодою про надання юридичної допомоги від 01.08.2007
року, згідно якої вартість адвокатських послуг складає 5940,00 грн., що
підтверджується квитанцією №000675  від
01.08.2007 року .

Однак враховуючи участь
представника позивача в судових засіданнях та кількість проведених судових
засідань, суд вважає за необхідне зменшити розмір суми адвокатських послуг та
стягнути з відповідача 5000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката .

У відповідності із ст. 49 ГПК
України судові витрати у справі належить покласти на відповідача пропорційно
розміру обґрунтованих позовних вимог .

Зважаючи на
викладене, керуючись ст.ст. 173,174,193,223 Господарського кодексу України ,
ст.ст.525,526,547,625 Цивільного кодексу України , ст.ст. 49,82, 84, 116
Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и
в:

Позов
Приватного підприємства фірми „Радич” , м.Івано-Франковськ до Приватного
підприємця ОСОБА_1, с.Баговиця Кам'янець-Подільського району Хмельницької
області про стягнення 47686,40 грн. за отриманий і неоплачений товар,
6776,37 грн. пені, 3770,78 грн. інфляційних , 1208,19 грн. річних   задоволити частково .

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1, с.Баговиця
Кам'янець-Подільського району Хмельницької області  (ідентифікаційний код НОМЕР_1)  на користь
Приватного підприємства фірми „Радич” , м.Івано-Франковськ , вул.Тудора,
3а/62 (р/р 3  ІФФ ВАТ Кредо
банк, МФО 336161 , ) -
47685,40 грн. (сорок сім тисяч шістсот вісімдесят п'ять гривень 40
копійок) основної заборгованості, 3770,78 грн. (три тисячі сімсот сімдесят
гривень 78 коп.) індексу інфляції, 1208,19 грн. (одна тисяча двісті вісім
гривень 19 коп.) -3% річних , 4019,94 грн. (чотири тисячі дев'ятнадцять гривень
94 копійок) пені, 5000,00 грн. (п'ять тисяч гривень 00 копійок) витрат
на оплату послуг адвоката, 566,84 грн. (п`ятсот шістдесят шість
гривень 84 копійок) витрат по оплаті державного мита та 112,52 грн. (сто
дванадцять гривень 52 копійок)  витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволенні решти позову
відмовити .

Суддя
В.В. Димбовський