СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

14.05.2007

Справа №2-29/2481-2007

За первісним позовом - Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, с.Укромне Сімферопольського району.

До відповідача - Відкритого
акціонерного товариства «Агрокомплект», м.Сімферополь.

Про визнання договору оренди
дійсним та визнання права на оренду.

За зустрічним позовом - Відкритого
акціонерного товариства «Агрокомплекс», м.Сімферополь.

До відповідача - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, с.Укромне Сімферопольського району.

Про визнання договору оренди
недійсним.

Суддя О.І.Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - ОСОБА_2. -
представник, нот. довіреність від 19.02.07р.

Від відповідача - Аблякімова Є.Р.,
представник, довіреність у справі.

Суть спору: Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до
відповідача - ВАТ «Агрокомплект» про визнання договору оренди складських
приміщень загальною площею 1860 кв.м. (літера «З» інвентарної справи),
розташованих за адресою: м.Сімферополь, АДРЕСА_1., укладений між позивачем та
відповідачем 01.02.2006р., дійсним; визнати право на оренду складських
приміщень загальною площею 1860 кв.м. (літера «З» інвентарної справи),
розташованих за адресою: м.Сімферополь, АДРЕСА_1., згідно договору оренди від
01.02.2006р. за позивачем.

Позовні вимоги засновані на
положеннях ст. 220 ЦК України та мотивовані тим, що відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення спірного договору.

Відповідач у відзиві на позовну
заяву, проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що відсутні підстави для
визнання спірного договору дійсним.

19.03.2007р. до господарського суду
АР Крим надійшла зустрічна позовна заява ВАТ «Агрокомплект» про визнання
договору оренди складських приміщень загальною площею 1860 кв.м. (літера «З»
інвентарної справи), розташованих за адресою: м.Сімферополь, АДРЕСА_1. -
недійсним.

Вимоги за зустрічним позовом
мотивовані тим, що спірний договір в силу закону є нікчемним.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва, розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2006р. між Відкритим акціонерним
товариством «Агрокомплект» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, укладений
договір оренди складських приміщень, загальною площею 1860 кв.м., які
розташовані у м. Сімферополі, по АДРЕСА_1. (а.с. 9-12).

Відповідно до п. 5.1 договору, він
діє строком до 31.12.2010р.

Майно за цім договором передано за
актом прийому-передачі 9 (а.с. 13).

Суд вважає, що відсутні підстави для
задоволення первісного позову, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 793 ЦК України в
редакції, що діяла на момент укладенні спірного договору, договір найму будівлі
або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій
формі.

Договір найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає
нотаріальному посвідченню.

Згідно ст. 794 ЦК України, договір
найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх

окремої частини), укладений на
строк не менше одного року, підлягає державній реєстрації.

Стаття 220 ЦК України, передбачає,
що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору,
але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.

Зі спірного договору та акту
прийому-передачі вбачається, що договір дії з 01.02.2006р. по 31.12.2010р.

Однак відповідач за первісним
позовом, проти зазначеного строку заперечує та вказує, що спірний договір
укладався на строк до 31.12.2006р., а не до 31.12.2010р. як вказано в договорі.

Однією з істотних умов договору
оренди є строк на якій він укладений, тобто для наявності підстав визнання
спірного договору судом дійсним, повинна бути у наявності згода обох сторін,
щодо встановлення такої істотної умови.

Враховуючи те, що відповідач за
первісним позовом не визнає строк вказаний у договорі, суд приходить до
висновку, що сторони спірного договору не домовилися, щодо усіх істотних умов
договору оренди.

Крім того позивач не представив
суду належних доказів ухилення відповідачем від нотаріального посвідчення
спірного договору, а лист відповідача про не можливість тимчасово надати
реєстраційні та правовстановлюючі документи не є доказом такого ухилення.

Позивач також не представив суду
доказів того, що він звертався до нотаріусу із проханням посвідчити та
зареєструвати спірний договір.

За нормами ч.2 ст. 220 ЦК України,
суд може визнати договір дійсним лише при наявності у сукупності таких
обставин: наявної домовленості щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, повного або часткового виконання договору,
ухилення однієї із сторін нотаріального посвідчення договору.

Враховуючи відсутність належних
доказів ухилення відповідача за первісним позовом від нотаріального
посвідчення, а також відсутність факту домовленості між сторонами спірного
договору, щодо такої істотної умови договору як строк, суд позбавлений
можливості визнати спірний договір дійсним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України,
правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або
якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,  п'ятою та
шостою статті  203  цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі
визнання  такого правочину недійсним
судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим
Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує
його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Так, спірний договір є нікчемним
провочином, оскільки його недійсність прямо встановлена законом, а саме ч. 1
ст. 220 ЦК України, що у свою чергу також спростовує вимогу за первісним
позовом про визнання права на оренду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Одним з способів захисту цивільних
прав та інтересів є - визнання правочину недійсним.

Суд може захистити цивільне право
або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 ст. 124 Конституції
України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Враховую наведені норми, та з метою
захисту прав позивача за зустрічним позовом, суд вважає, можливим задовольнити
зустрічний позов.

Вступна та резолютивна частини
рішення оголошені в судовому засіданні 14.05.2007р.

Повний текст рішення оформлений та
підписаний - 15.05.2007р.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісного позову
- відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити у
повному обсязі.

3. Визнати договір оренди
складських приміщень загальною площею 1860 кв.м. (літера «З» інвентарної
справи), розташованих за адресою: м.Сімферополь, АДРЕСА_1., укладений між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством
«Агрокомплекс» - недійсним.

4. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АР Крим, Сімферопольський район, АДРЕСА_2, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Відкритого акціонерного товариства «Агрокомплект» (АР
Крим м.Сімферополь, вул. АДРЕСА_1., код в ЄДРПО України 00914059) витрати по
сплаті державного мита в сумі 85,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

5. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Башилашвілі О.І.