СУД
ПОСТАНОВА

"30" листопада 2007 р.

Справа №  18/259

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Тимошевської В.В., при секретарі судового засідання
Горловій М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
№ 18/259

за адміністративним позовом:
Бобринецької міжрайонної державної податкової інспекції, м. Бобринець
Кіровоградської області

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, смт. Компаніївка
Кіровоградської області

про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

Час прийняття постанови: 14 год. 40
хв.

Бобринецькою міжрайонною державною
податковою інспекцією, подано позовну заяву про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, у зв'язку з неподанням до
органів державної податкової служби податкових декларацій, документів
бухгалтерської звітності згідно із законодавством.

Сторони належним чином повідомлені
в судове засідання не з'явились. Однак, від позивача  на адресу суду надійшло клопотання  від 29.11.07р.  про
розгляд  справи без  участі його представника (а.с. 20).

19.11.2007 року на адресу господарського
суду надійшли заперечення на позов від
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, відповідно до змісту яких
відповідач повідомляє, що ним було загублено свідоцтво про державну реєстрацію
підприємницької діяльності. Відповідач звернувся з оголошенням у газету про
загублення свідоцтва, у зв'язку з чим воно є недійсним.Відповідач вважає, що у
разі втрати свідоцтва та у  зв'язку з
повідомленням про це у газеті - підприємницька діяльність відповідача
припинена.

Дослідивши наявні матеріали справи,
господарський суд

В С
Т А Н О В И В:

Верховною Радою України 06.07.2005
року прийнято Кодекс адміністративного судочинства України, який набрав
чинності 01.09.2005 року.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та
Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку
діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні
справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського
процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом четвертим частини першої
статті 17 вказаного Кодексу передбачено, що компетенція адміністративних судів
поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом.

Вказане положення містить два
критерії, за якими спір можна віднести до категорії адміністративних. По-перше,
позов до суду повинен бути пред'явлений суб'єктом владних повноважень, а
по-друге - лише у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних
повноважень дається в пункті сьомому статті 3 Кодексу, згідно з яким - це орган
державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова
особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції
в районах, містах, районах у містах входять до системи органів державної
податкової служби.

Стаття 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" передбачає право органів державної
податкової служби на звернення до суду з заявою про скасування державної
реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності і не містить повноважень щодо
звернення до суду із позовною заявою про припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця та припинення юридичної особи.

Статтею 124 Конституції України
визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають
у державі. Згідно статті 2 Закону України "Про судоустрій", суд
здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист
гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів
юридичних осіб. Пунктом 3 статті 3 зазначеного Закону встановлено, що судова
система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку,
встановленому Конституцією України та законами. Відповідно до пункту 1 статті 6
Закону України "Про судоустрій", усім суб'єктам правовідносин
гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим
судом. Відповідно до пункту 3 статті 6 зазначеного закону, ніхто не може бути
позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона
віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного Суду
України від 9 липня 2002 року по справі №1-2/2002 визначено, що частина 2
статті 124 Конституції України передбачає право юридичної особи на захист судом
своїх прав, встановлює юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість
кожному захищати права будь-якими не забороненими засобами. Кожна особа має
право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав, у тому числі
судовий захист. Право на судовий захист своїх прав не може бути обмежене.
Суб'єкти правовідносин, у тому числі юридичні особи, у разі виникнення спору
можуть звертатися до суду за його вирішенням. Юридичні особи мають право на
звернення до суду для захисту своїх прав безпосередньо на підставі Конституції
України. Держава має забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності,
в тому числі у судовому порядку. Право юридичної особи на звернення до суду за
вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими
актами.

Отже, державну податкову
службу  слід вважати уповноваженим
органом держави, який має право на звернення до суду з позовними вимогами про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця та припинення
юридичної особи.

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований Компаніївською районною державною
адміністрацією Кіровоградської області від 16.01.2002р., що підтверджує витяг з
Єдиного  державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців   (а.
с. 6).

Відповідно до пункту 2 ст. 9 Закону
України "Про систему оподаткування" платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані подати до державних податкових органів
відповідно до законодавства декларації, бухгалтерську звітність та інші
документи та відомості, пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Однак, відповідач більше одного
року не подає до органу державної податкової інспекції декларації,
бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), що підтверджується
довідкою Бобринецької міжрайонної державної податкової інспекції № 2191  від 29.10.2007 року   (а. с. 8).

Згідно з підпунктом 5 пункту 1
статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2004 року №755-IV, державна
реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця
проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Підпунктом 3 пункту 2 статті 46
вищезазначеного Закону визначено, що підставою для постановлення судового
рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця є
неподання протягом року органам державної податкової служби податкових
декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Порядок державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця за судовим
рішенням, що не пов'язано з банкрутством фізичної особи - підприємця,
визначений статтею 49 вищезазначеного Закону.

Суд, який постановив рішення про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, у тому числі
рішення про визнання фізичної особи - підприємця недієздатною або про обмеження
її цивільної дієздатності, в день набрання таким рішенням законної сили
направляє його копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи
- підприємця для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове
рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дата надходження судового рішення
щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця
вноситься державним реєстратором до журналу обліку реєстраційних дій.

Відповідач  доказів своєчасного  подання
до державної  податкової інспекції
податкових декларацій i документів бухгалтерської звітності господарському суду
не подав.

Натомість, 19.11.2007 року на
адресу господарського суду надійшли заперечення на позов від  фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
відповідно до змісту яких відповідач повідомляє, що ним було загублено
свідоцтво про державну реєстрацію підприємницької діяльності. Відповідач
звернувся з оголошенням у газету про загублення свідоцтва, у зв'язку з чим воно
є недійсним. Відповідач вважає, що у разі втрати свідоцтва та у зв'язку з
повідомленням про це у газеті - підприємницька діяльність відповідача
припинена.

Заперечення відповідача
спростовуються наступним.

Частина 1 статті 46 Закону України
"Про державну реєстрацію  юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" містить вичерпний перелік підстав,
відповідно до яких проводиться державна реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця.

Такими підставами є: прийняття
фізичною-особою підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності;
смерті фізичної особи-підприємця; постановлення судового рішення про оголошення
фізичної особи померлою або визнання безвісно відсутньою; постановлення
судового рішення про визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною
або про обмеження її цивільної дієздатності; постановлення судового рішення про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Правилами статтей 47-50 вказаного
Закону встановлено порядок державної реєстрації припинення підприємницької
діяльності, згідно якого  до державного
реєстратора мають подаватись відповідні документи в залежності від перелічених
вище підстав для припинення.

При цьому, згідно частини 3 статті
46 Закону фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до
Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідачем не наведено жодних
законодавчих підстав для припинення підприємницької діяльності та не надано
відповідних доказів.  Відповідно до
витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с. 6).

За таких обставин, заперечення
відповідача є необґрунтованими,  позовні
вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись, ст. ст. 94, 160, 162,
163, 167, 186, 254, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С
Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (НОМЕР_1, Кіровоградська область, смт.
Компаніївка ,АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_2), зареєстрованого
Компаніївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, що підтверджує
витяг з Єдиного  державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Після набрання постановою законної
сили копію постанови направити державному реєстратору Компаніївській районній
державній адміністрації Кіровоградської області
для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення
щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної
сили.

Постанову може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копії постанови направити сторонам
та державному реєстратору Компаніївській районній державній адміністрації
Кіровоградської області.

Суддя

В.В.Тимошевська