ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
№ 20/53

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Державного підприємства "Дельта-Лоцман"

на
постанову Донецького апеляційного господарського
суду від 31.07.2007 р.

у справі
№ 20/53 Господарського суду Донецької області

за позовом
Державного підприємства "Дельта-Лоцман"

до
ПП "Фам Балкерс"

про
стягнення  13 897,06 дол. США

За участю представників сторін:

позивача –  Мамула В.В. дов. № 15 від 17.04.2007 р.

відповідача –директор Дегтярьов Ю.В.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.05.2007 р. (суддя Донець О.Є.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.07.2007 р. (судді: Шевкова Т.А., Алєєва І.В., Діброва Г.І.) по справі № 20/53 відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення 13 897,06 доларів США - суми заборгованості за надані послуги з лоцманського проведення суден та послуги служби регулювання руху суден.

Не погоджуючись з рішенням та постановою Донецького апеляційного господарського суду, Державне підприємство "Дельта-Лоцман" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 29.10.2007 р., у зв’язку з відпусткою судді Фролової Г.М., для перегляду в касаційному порядку справи № 20/53 призначеної до розгляду на 30.10.2007 р., утворити колегію суддів в наступному складі: головуючий – утворити колегію суддів в наступному складі: головуючий –Муравйов О.В. судді –Полянський А.Г., Ходаківська І.П.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити без змін рішення та постанову.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2006 р. по березень 2007 р. позивач надавав послуги з лоцманського проведення суден та послуги служби регулювання руху суден, що знаходилися під агентуванням відповідача: "СВЯТАЯ ЕЛЕНА", "СВЯТАЯ АННА", "HE RONG", "SVYATAYA MARIYA", "SVYATOY ANDREY", "SVYATAYA ALEKSANDRA", "SVYATOY PAVEL", "SVYATAYA YELIZAVETA", "TURHAN BEY", "SVYATOY PYOTR", "SVYATOY SERAFIM", "SVYATOY NIKOLAY".

Відповідно агентської угоди № КМG від 01.01.2005 р. відповідач взяв на себе зобов’язання морського агента.

Лоцманськими квитанціями, дорученнями на завантаження, коносаментами підтверджено, що судна перевозили транзитні вантажі.

ПП "ФАМ БАЛКЕРС" як агентом суден на підставі виставлених рахунків  здійснено оплату наданих позивачем послуг за виключенням сум ПДВ.

Статтею 84 Кодексу торговельного мореплавства України встановлені види цільових портових зборів та зазначено, що інші види зборів можуть встановлюватися законодавчими актами України.

Відповідно до статті 106 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Згідно частини 1 статті 115 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Наказом Міністерства транспорту України від 27 червня 1996 року № 214 (із змінами) затверджені Збори і плати за послуги, що надаються судам у морських торговельних портах України та встановлено лоцманський збір, збір за користування послугами служби регулювання рухом суден, швартовий збір, плата за роботу буксирів при швартових операціях, плата за користування плавзасобами, плата за агентські послуги.

Нарахування позивачем зборів та плат за спірні послуги з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден здійснено у відповідності до затверджених ставок, зборів та плат, з нарахуванням на вартість цих послуг податку на додану вартість за ставкою 20%.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що лоцманські квитанції, коносаменти на перевезення вантажу морським транспортом, доручення на завантаження транзитних вантажів з відмітками митниць свідчать, що зазначені послуги було здійснено при перевезенні транзитного вантажу.

Відповідно до частини 5 статті 1 Закону України “Про транзит вантажів” транзитні послуги (роботи) - це безпосередньо пов'язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо.

Згідно частини 6 статті 1 Закону України “Про транзит вантажів” учасники транзиту - це вантажовласники та суб'єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги (роботи).

Таким чином, оскільки позивач відноситься до учасників транзиту, а надані відповідачем послуги сприяли переміщенню зазначеного вантажу транзитом до кінцевого місця споживання за межами території України, то надані послуги з лоцманського проведення та регулювань руху суден є такими, що були безпосередньо пов'язані з транзитним вантажем.

Згідно частини 3 п.п. 6.2.4 ст. 6 Закону України “Про податок на додану вартість” операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів та вантажів транзитом через територію України, оподатковуються у порядку, передбаченому п. 5.15 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Пунктом 5.15 ст. 5 Закону України “Про податок на додану вартість”

передбачено, що звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по

перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України.

Суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок, що спірні послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден є такими, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та пов'язаними з перевезенням (переміщенням) таких вантажів, тому підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20%.

Таким чином, нарахування позивачем податку на додану вартість за надані фактично відповідачу послуги лоцманського проведення та регулювання руху суден суперечить вимогам Законів України "Про податок на додану вартість" та "Про транзит вантажів".

Також, суди правомірно відмовили у задоволенні позову в частині стягнення пені та штрафу, з огляду на відмову у задоволенні позову в частині стягнення суми основного боргу.

На підставі встановлених фактичних обставин місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Слід зазначити, що повторно розглядаючи справу, апеляційний господарський суд повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду, якими спростовано обставини на які посилався позивач в обґрунтування своїх вимог і заперечень, ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Посилання заявника касаційної скарги на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до  ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників сторін оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Дельта-Лоцман" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 24.05.2007 року та    постанову Донецького апеляційного господарського суду від 31.07.2007 року  у справі № 20/53 залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                   Муравйов О.В.

Судді                                                                                             Полянський А.Г.

Ходаківська І.П.