МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 22/387
Київський міжобласний апеляційний
господарський суд у складі колегії:
Судді
при секретарі судового засідання
за участю представників сторін:
від позивача: Петренко
Н.О. -дор. № 7 від 15.01.2007 р., представник;
від третьої особи без самостійних вимог на стороні
відповідача: не з'явились;
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від 08.02.2007 року,
по справі № 22/387 (суддя
-Георгіївський В.Д.),
за позовом    державного підприємства Міністерства оборони
військовий торг № 1», м.
Київ в особі філіалу «Полтавський військторг»
державного підприємства
Міністерства оборони України «Київський
військовий торг № 1»,
приватного підприємця ОСОБА_1, м. Полтава,
третя особа без самостійних
вимог на стороні відповідача: Виконавчий
комітет Полтавської міської ради, м. Полтава
про                примусове звільнення орендного приміщення
та усунення перешкод
у користуванні майном,
за зустрічним позовом  приватного підприємця ОСОБА_1, м.
третя особа без самостійних
вимог на стороні позивача: Виконавчий
комітет Полтавської міської ради, м. Полтава
до                  державного
підприємства Міністерства оборони України «Київський
військовий торг № 1», м.
Київ в особі філіалу «Полтавський військторг»
державного підприємства
Міністерства оборони України «Київський
військовий торг № 1»,
про                визнання
договору продовженим,
У липні 2006 року державне
підприємство Міністерства оборони України «Київський військовий торг № 1», м.
Київ в особі філіалу «Полтавський військовий торг»державного підприємства
Міністерства оборони України «Київський військовий торг № 1»(далі по тексту
-Військовий торг № 1 в особі філіалу, позивач по первісному позову) звернувся
до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до приватного
підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту -ПП ОСОБА_1, відповідач по первісному
позову) про примусове звільнення орендного приміщення та усунення перешкод у
користуванні майном, на підставі якої було порушено провадження у справі №
07.09.2006 р. канцелярією
господарського суду Полтавської області була зареєстрована зустрічна позовна
заява ПП ОСОБА_1 до Військового торгу № 1 в особі філіалу про визнання договору
Рішенням господарського суду
Полтавської області від 08.02.2007 р. по справі № 22/387 позовні вимоги
Військового торгу № 1 в особі філіалу до ПП ОСОБА_1, про примусове звільнення
орендного приміщення та усунення перешкод у користуванні майном задоволено у
повному обсязі, та вирішено виселити відповідача по первісному позову з
приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Юрченка, 18, площею
117,8 кв.м., чим усунути перешкоди у користуванні вказаним приміщенням
позивачу, а також стягнуто з відповідача на користь позивача по первісному
позову 85,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, в задоволенні зустрічних позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вищевказаним
рішенням господарського суду Полтавської області, відповідач по первісному
позову звернувся до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в який просить апеляційну інстанцію повністю скасувати
оскаржуване рішення від 08.02.2007 р. у справі № 22/387 і прийняти нове
рішення, яким задовольнити зустрічну позовну заяву ПП ОСОБА_1 та визнати
договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від
09.09.2003 р. № 19, укладеним між Військовим торгом № 1 в особі філіалу та ПП
ОСОБА_1 продовженим на 2 роки 5 місяців і 20 днів після 01.06.2006 р. тобто до
21.11.2008 р., а також у задоволенні первісної позовної заяви -відмовити.

В обґрунтування вимог, викладених в
апеляційній скарзі, скаржник посилається на те, що при винесенні оскаржуваного
рішення місцевий господарський суд не в повному обсязі з'ясував усі обставинам,
що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають обставинам
справи, неправильно застосувавши норми матеріального  і процесуального права, у зв'язку з чим
останнє підлягає скасуванню з підстав, викладених у тексті скарги.

Ухвалою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 01.03.2007 р. апеляційна скарга ПП ОСОБА_1
була прийнята до провадження і призначена до розгляду у відкритому судовому
засіданні на 13.03.2007 р., за участю представників сторін.

Позивач по первісному позову не
скористався наданим йому ст. 96 ГПК України процесуальним правом на подання
відзиву на апеляційну скаргу, але в судовому засіданні представник звернув увагу
колегії суддів апеляційної інстанції на те, що ДП МОУ «Київський військовий
торг № 1», м. Київ в особі філіалу «Полтавський військовий торг»ДП МОУ
«Київський військовий торг № 1»вважає доводи апелянта необгрунтованими, а тому
просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без
задоволення.

Відповідач по первісному позову в
судове засідання апеляційної інстанції не з'явився та направив на адресу суду
телеграму з клопотанням про відкладення розгляду справи на два тижня у зв'язку
з хворобою останнього.

Але колегія суддів Київського
міжобласного апеляційного господарського суду, вирішила здійснити розгляд
справи у відсутності ПП ОСОБА_1, оскільки визнала, що матеріали справи
містять  достатньо доказів для здійснення
апеляційного перегляду справи № 22/387 та прийняття правильного по суті
рішення.

При цьому колегія суддів
апеляційної інстанції прийняла до уваги відсутність будь-яких доказів, які б
підтверджували наявність хвороби, факт неявки ПП ОСОБА_1 до господарського суду
першої інстанції 8 разів, та його законне право у випадку його неможливості
прибуття в судове засідання направити до суду свого представника.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача по первісному позову,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої
інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського
міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна
скарга ПП ОСОБА_1 на рішення господарського суду Полтавської області від
08.02.2007 року задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.
101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної
скарги (подання) і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 99 ГПК України
апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст.
129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно було встановлено господарським судом Полтавської області, між Військовим
торгом № 1 в особі філії та ПП ОСОБА_1 був укладений договір оренди нерухомого
майна, що належить до державної власності від 09.09.2003 р. № 19 (далі по
тексту -Договір).

Згідно умов договору позивач по
первісному позову передав відповідачу по первісному позову в строкове платне
користування приміщення площею 117,8 кв.м. за адресою Полтава-4, буд. 97 ( на
даний час вул. Юрченка Петра, буд. № 18), що підтверджується актом прийому
передачі від 09.09.2003 р.

Відповідно
до п.10.1 Договору, останній  укладений
строком до 01.06.2006 року.

Згідно п.10.6 Договору у разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору
після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається
продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим
Договором.

Господарським судом Полтавської
області було вірно досліджено, що позивач по первісному позову рекомендованим
листом від 22.05.2006 р. за № 128 направив відповідачу по первісному позову
вимогу про припинення вказаного договору у зв'язку з закінченням терміну дії
договору оренди від 09.09.2003 р., яку він отримав 24.05.2006 р., що
підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.1 ст. 627
Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) сторони є вільними в
укладенні договору, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Таким чином, колегія Київського
міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що відповідач
по первісному позову зобов'язаний звільнити приміщення відповідно до умов
договору у зв'язку з закінченням терміну дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що
до теперішнього часу відповідач по первісному позову орендоване приміщення не
передав відповідачу по первісному позову, а натомість звернувся до суду із
зустрічним позовом про визнання Договору продовженим, мотивуючи тим, що листа
від 22.05.06 за № 128 він не отримував.

Законом України «Про оренду
державного та комунального майна»не містить вказівок на те, яким саме чином
сторони повинні виявляти волю щодо припинення дії договору. Також цей Закону не
містить і норм, які б вимагали обов'язкового доказування факту отримання іншою
стороною будь-яких письмових повідомлень про припинення дії договору після
закінчення його терміну дії.

Наявність листа від 22.05.06 р.
доводить волевиявлення позивача по первісному позову не продовжувати дію
договору оренди.

Тому, слід вважати, що позивач по
первісному позову належним чином повідомив відповідача по первісному позову про
вимогу припинення вказаного договору у зв'язку з закінченням терміну дії
договору.

Крім того, в матеріалах справи є
акти позивача від 05.06.06 р. та від 03.07.06 р. про те, що відповідач по
первісному позову відмовляється повернути акт прийому-здачі орендованого
приміщення, що доводить намір позивача по первісному позову повідомити
відповідача про припинення дії договору оренди.

Таким чином судом першої інстанції
був зроблений обґрунтований висновок щодо відмови у задоволенні зустрічного
позову.

Щодо доводів відповідача по
первісному позову, що рішенням від 12.09.2006 р. сьомої сесії п'ятого скликання
Полтавської міської ради про надання згоди на прийняття від Міністерства
оборони України в особі Полтавського квартирно-експлуатаційного відділу до
комунальної власності міста житлові будинки загальною площею 120120,00 кв.м.,
та про розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 07.12.06
р. за № 741-р про переукладання Управлінням майна комунальної власності міста з
ПП ОСОБА_1 договору оренди на передане до комунальної власності майно -
приміщення по вул. П.Юрченка, 18, площею 117,8 кв.м., то вони не заслуговують
на увагу, так як вказане вище майно до теперішнього часу не передане позивачем
по первісному позову новому власнику.

Отже доводи скаржника з приводу
скасування оскаржуваного рішення викладені у апеляційній скарзі, не приймаються
колегією суддів апеляційної інстанції до уваги та відхиляються як безпідставні,
оскільки є необґрунтованими та не підтверджуються а ні  матеріалами справи, а ні чинним
законодавством.

Таким чином колегія суддів
Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що
господарським судом Полтавської області при винесенні оскаржуваного рішення від
08.02.2007 року по справі № 22/387 дотримано вимоги норм матеріального та
процесуального права і висновки, викладені в даному рішенні, є законними і
обґрунтованими, а тому підстави для скасування останнього відсутні.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України Київський міжобласний апеляційний
господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1на рішення
господарського суду Полтавської області від 08.02.2007 року у справі № 22/387 залишити
без задоволення, а зазначене рішення -без змін.

2.          Копію
постанови надіслати сторонам у справі.

3.          Матеріали
справи № 22/387 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий
Рудченко С.Г.

Судді

Яковлєв
М. Л.

Міщенко  П. К.