Господарський суд
Житомирської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "15" листопада 2007 р.
Справа № 8/2427

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого  судді

судді  Давидюка В.К.

судді

за участю представників сторін

від позивача  Бовсунюк С.М. довір. від 10.08.07р.

від відповідача  Лукащук О.В. довір. від 01.10.07р.

Розглянув справу за позовом Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів" (м. Житомир)

до Виробничого житлового ремонтно - експлуатаційного підприємства №15 (м.Житомир)

про стягнення 1133,20 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення з відповідача заборгованості за надані транспортні послуги у сумі 1133,20 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному об'ємі. В судовому засіданні оглянуто оригінали документів на яких грунтуються позовні вимоги.

Представник відповідача позов визнає, в судове засідання подав відзив на позовну заяву та заяву в якій просить суд відстрочити виконання рішення на півроку.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2006 року Комунальне підприємство "Управління автомобільнихшляхів" надало Виробничому житловому ремонтно - експлуатаційному підприємству №15 транспортні послуги на загальну суму 1055грн.62коп., що підтверджується товарно-транспортною накладною №753260 від 19.12.06р. (а.с.14).

Транспортні послуги надавались автомобілем ЗІЛ ММЗ, за надані послуги відповідачу виписано 29.12.06р. рахунок-фактуру №ТР-12/15 на 1055грн.62коп., в т.ч.175грн.94коп. ПДВ.

Відповідно  до  п. 1 ст. 908  ЦК України  перевезення  вантажу,  пасажирів, багажу,  пошти  здійснюється  за   договором  перевезення. Загальні умови    перевезення  визначаються  цим  Кодексом, іншими  законами,  транспортними  кодексами (статутами),  іншими  нормативно - правовими  актами  та  правилами,  що  видаються  відповідно  до  них.

Статтею  909 ЦК  України  передбачено,  що   за  договором  перевезення  вантажу  одна  сторона  (перевізник) зобов"язується  доставити  довірений   їй   другою  стороною (відправником)  вантаж  до  пункту  призначення  та  видати  його  особі,  яка  має  право  на  одержання  вантажу  (одержувачеві),  а  відправник  зобов"язується сплатити  за  перевезення  вантажу  встановлену   плату.

Договір  перевезення  вантажу  укладається  у  письмовій  формі.

Укладення   договору  перевезення  вантажу  підтверджується  складанням транспортної  накладної (коносамента  або  іншого   документа, встановленого  транспортними кодексами (статутами).

Транспортна  накладна   № 753260  від 19.12.2006  року  підтверджує   укладення     договору перевезення  вантажу. Плата  за  перевезення  вантажу  становить  1055,62  грн.,  яку  повністю  визнає  відповідач ( а.с. 23)

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є  правовідношення,  в  якому  одна  сторона  (боржник)  зобов'язана  вчинити  на  користь  другої  сторони (кредитора) певну дію (передати  майно,  виконати  роботу,  надати послугу,  сплатити  гроші тощо) або утриматися від певної дії,  а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.530 ЦК України позивач на адресу відповідача направив 05.03.07р. претензію за № 75 про оплату суми боргу (а.с.11). Відповідач у відповіді на претензію від 13.03.07р. за №159 зобов'язувався розрахуватись за наявності коштів на підприємстві.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань утворилась заборгованість перед  позивачем за отримані послуги станом на 27.08.07р. в розмірі 1055грн.62коп., що підтверджується відповідачем у відзиві (а.с.23-24) та представником в судовому засіданні і яка на день розгляду справи не змінилась.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно розрахунку позивача, розмір інфляційних нарахувань становить 59грн.11коп. та  сума 3% річних - 18грн.47коп.

Відповідно до ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач позов визнав, доказів сплати боргу суду не надав.

Представник відповідача подав в судове засідання заяву про відстрочку сплати боргу строком на 6 місяців (а.с.23-24)  проти чого заперечує представник позивача.

Суд, розглянувши дану заяву та вислухавши пояснення представників сторін  дійшов висновку, що дане клопотання   не підлягає задоволенню,  оскільки  в  підтвердження    поданого  клопотання  не  подано    доказів.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню в повному об'ємі - в сумі 1133грн.20коп., а саме: 1055грн.62коп. основного боргу, 59грн.11коп. інфляційних, 18грн.47коп. річних.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст.509,525,526,530 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Виробничого житлово-ремонтногоексплуатаційного підприємства №15 (м.Житомир, вул.Войкова, 25; код 13561160) на користь Комунального підприємства "Управління автомобільних шляхів"  (м.Житомир, провул.Кавалерійський, 4; код 03344119) - 1055грн.62коп. основного боргу, 59грн.11коп. інфляційних, 18грн.47коп. річних, 102грн. в повернення витрат по сплаті державного мита, 118грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
Давидюк В.К.

Віддрукувати: 3 прим.

1 - в справу

2,3 -  сторонам