ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2007 р.
Справа № А-15/148

Господарський суд Івано - Франківської області в складі судді Деделюка Б.В.

при секретарі судового засідання Суфрищук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ДП "Івано - Франківський ЛПК МО України", вул. Ребета,6, м. Івано - Франківськ, 76014

в особі структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо - технічної комплектації, вул. Лозовецька,34, м. Тернопіль

до відповідача: Державної податкової інспекції в місті Тернополі, вул. Білецька,1, м. Тернопіль.

про списання безнадійного податкового боргу, податку на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності в сумі 71904,57 грн.

за участю  представників сторін:

від позивача:  Микитюк А.І. - юрисконсульт, довіреність № 62 від 19.01.2007 року;

від відповідача: Переймибіда  Р.Б. - старший державний податковий інспектор юридичного відділу, довіреність №45760/7/10-015 від 02.07.07

Представникові  відповідача роз"яснено права та обов"язки передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до п.2-1 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні  положення»Кодексу адміністративного судочинства України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється. Відводу складу суду не заявлено.

встановив:

ДП "Івано - Франківський ЛПК МО України" в особі структурного підрозділу Тернопільського управління виробничо - технічної комплектації звернувся в суд із позовом до Державної податкової інспекції в місті Тернополі про списання безнадійного податкового боргу, податку на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності в сумі 71904,57 грн.

Представник позивача на підставі ст.51 КАС України, в  судовому засіданні 15.06.07р. подав  заяву  про уточнення  позовних вимог, згідно якої  просить зобов"язати ДПІ в місті Тернополі списати податковий борг - податок на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності в сумі 71904,57 грн., який виник у позивача за період з 2001 року по 01.05.2004 рік.

З урахуванням наведеного, враховуючи закріплений ст 129 Конституції України принцип дизпозитивності учасників судового процесу, зокрема, дизпозитивний характер прав позивача, визначених ст.51 КАС  України, щодо права позивача до прийняття рішення у справі змінити підставу або предмет позову, суд розглядає справу  відповідно до уточнених позовних вимог.

В обгрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що по оскаржуваній кредиторській  заборгованості перед бюджетом зі сплати податку на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності, яка рахується за позивачем, станом на 01.02.2007 року минув строк позовної  давності, який передбачено ст.15 Закону України "Про порядок погашення  зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує частково, з підстав викладених у відзиві на позов. Зокрема Відповідач в запереченні на позов зазначив, що безнадійний податковий борг згідно поданої декларації №513554 від 05.02.2004р. на суму 102800,00 грн. і повністю не сплачений становить 38168,13 грн. Пеня та штрафні санкції нараховувались не на безнадійний податковий борг, а за несвоєчасну сплату згідно поданої декларації від 05.02.2004р.

В попередньому та в судовому засіданнях представники сторін підтвердили викладену позицію.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та витребувані судом, заслухавши пояснення представників сторін,  з"ясувавши обставини, на яких грунтуються  їх вимоги та заперечення,  оцінивши докази, що мають значення для об"єктивного  вирішення спору, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

ДП „Івано - Франківський ЛПК МО України” є самостійним господарським суб’єктом з правом юридичної особи, має самостійний баланс та розрахунковий рахунок. Відповідно до статуту підприємства ДП „Івано - Франківський ЛПК МО України” має право створювати філіали представництва та інші відокремлені підрозділи. Одним з таких відокремлених підрозділів є Тернопільське управління виробничо-технічної комплектації, яке діє на підставі Положення.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про господарську діяльність у Збройних силах України” передбачено, що з ціллю забезпечення повсякденної життєдіяльності військові частини займаються господарською діяльністю. Відповідно до вищезазначеного Закону та Положення про Міністерство оборони України, затвердженого Указом Президента України №888/97 від 21.08.1997 року ДП „Івано-Франківський ЛПК МО України” уповноважено державою здійснювати відповідні функції у відносинах, що виникають з її господарської діяльності.

Державною податковою інспекцією в м.Тернополі нараховано податок на прибуток підприємств та організацій, згідно поданої декларації, що перебувають у державній власності по Тернопільському УВТК ДП МО України “Івано-Франківський ЛПК в сумі 71904,57грн., а саме: 38893,09грн. –податкові зобов’язання, 28548,20грн. штрафних санкцій та 4463,28грн. пені.

ДП „Івано-Франківський ЛПК МО України” звернувся із заявою до державної податкової інспекції  в місті Тернополі про списання безнадійного податкового боргу, який виник до 01.05.2004р. і по якому минув строк позовної давності в сумі 71904,57грн. Однак, відповіді від Державної податкової інспекції в місті Тернополі ДП „Івано-Франківський ЛПК МО України” не отримав.

Відповідно до п. 1.2, п. 1.3., ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковим зобов’язанням є зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Податковим боргом (недоїмкою) є податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному або судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання. А відповідно до пп. 15.1.1. цього ж Закону встановлено, що за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом „в” пп. 18.2.1. п. 18.2. ст. 18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що юридичних та фізичних осіб стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом вважається безнадійним. А відповідно до пп. 18.2.1. п. 18.2. ст. 18 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” безнадійний податковий борг підлягає списанню.

Суд встановив, що станом на 01.05.2004р. по особовій картці Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації ДП „Івано-Франківський ЛПК МО України” рахується податковий борг по податку на прибуток підприємств та організацій за яким станом на 01.01.2007р. минув строк позовної давності передбачений  пп. 15.2.1. п. 15.2. ст. 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в сумі 71904,57грн., а саме: 38893,09грн. –податкові зобов’язання, 28548,20грн. штрафних санкцій та 4463,28грн. пені.

Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків затверджений наказом Державної податкової адміністрації України від 14.03.2001р. №103 та зареєстрований в Мінюсті за №16/6304 від 10.01.2002р. Відповідно до п. 1.5. вищезазначеного Порядку встановлено, що органами уповноваженими здійснювати списання безнадійного податкового боргу, є виключно податкові органи.

Суд звертає увагу, що з 01.01.2004р. вступив в дію Господарський кодекс України. Спірна сума фінансових санкцій і пені є адміністративно-господарськими санкціями.

За змістом ст. 250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Відповіднодо ч. 1 ст. 238 ГК України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

А згідно ч. 2 цієї ж статті передбачено, що види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Згідно ч. 1 ст. 239 одним із видів адміністративно –господарських санкцій є адміністративно-господарський штраф, яким відповідно до ч. 1 ст. 241 КАС України є грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно зазначених норми, а також п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ГК України, Державна податкова інспекція може застосувати до позивача штрафні санкції протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення норми закону.

Як вбачається з розрахунку позовних вимог в частині податкового боргу по податку на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності, штрафні санкції, зазначені в розрахунку, застосовувались в 2005-2006 роках, тобто з пропуском 6-місячного терміну для застосування штрафних санкцій.

Відповідно до пп. 4.4.1. п. 4.4. ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Зважаючи на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись Законом України "Про порядок  погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими  фондами", ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити повністю.

Зобов’язати Тернопільську об’єднану державну податкову інспекцію списати безнадійний податковий борг по податку на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності, який виник з 2001 р. по 2004р. та рахується в особовій картці Тернопільського управління виробничо-технічної комплектації ДП „Івано-Франківський ЛПК МО України” в сумі 71904,57грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ДП „Івано-Франківський ЛПК МО України” вул. Ребета 6, м. Івано-Франківськ 3,40грн. судового збору.

Відповідно до ст.258 КАС України, за заявою сторони, на користь  якої задоволено позов, видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

Суддя          Деделюк Борис Васильович

СУпорлддСуддячдорр ються її вимоги та заперечення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному  обсязі  10.08.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Вінтоняк Оксана Іванівна  на аркзі які б свідчил