ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" листопада 2007 р.

Справа  № 31-26/217-07-4935

За
позовом: фізична особа-підприємець ОСОБА_1

до
відповідача 1: СФГ „Нива”

до
відповідача 2: СВК „Надежда”

про
визнання недійсним акту та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя
господарського суду

Одеської області Лєсогоров В.М.

В засіданні приймали участь
представники:

від
позивача: ОСОБА_1 (25.10.2007 року та 08.11.2007 року був присутній
ОСОБА_2)

від
відповідача (СФГ): Панич О.О. (08.11.2007 року був присутній Куманов В.В.)

від
відповідача (СВК): Панич О.О. (08.11.2007 року був присутній Куманов В.В.)

СУТЬ СПОРУ:
позивач вимагає визнати недійсним акт приймання -передачі основних засобів
підписаний відповідачами та вимагає зобов`язати СФГ „Нива” не чинити перешкод
позивачу в користуванні орендованою земельною ділянкою за № 6 в масиві № 2 „В”
на території Надеждинської сільської Ради Саратського району Одеської області,
площею 4,54 га. Позовні вимоги позивача ґрунтується на тому, що відповідачі
порушують права позивача які виходять з договору оренди землі від 19.04.2007
року.

З відзиву на позов СФГ „Нива”
убачається, що відповідач позов не визнає з підстав викладених у відзиві.

З відзиву на позов СВК „Надежда”
убачається, що відповідач позов не визнає з підстав викладених у відзиві.

Позивач та представник позивача
позов підтримали.

Представники відповідачів позов не
визнали.

Матеріалами справи встановлено:

Відповідно до сертифікату на право
на земельну частку (пай) № 0553237 від 25.11.2000 року ОСОБА_3 належить право
на земельну ділянку розміром 6,3 умовних кадастрових гектарів.

Відповідно до копії акту від
19.02.2007 року межі земельної ділянки ОСОБА_3 (сертифікат ОД № 0553237)
перенесені в натуру та закріплені на місцевості. Земельна частка № 6 в масиві №
2 „В” має площу 4,54 га. (фізичних) та знаходиться на території Надеждинської
сільської Ради Саратського району Одеської області.

19.04.2007 року ОСОБА_3
(орендодавець) та позивач (орендар) підписали договір оренди земельної частки,
за умовами якого орендодавець передає орендарю в оренду земельну ділянку
розміром 6,3 умовних кадастрових гектарів за плату.

Договір зареєстрований
Надеждинською сільською Радою Саратського району Одеської області за № 62 від
23.04.2007 року.

Відповідно до акту приймання -передачі
основних засобів який оскаржується позивачем, СВК „Надежда” передав а СФГ
„Нива” прийняло майно: виноград 45 га., стовпики, проволоку (т.1 а.с. 8).  З цього акту не убачається, що він має
відношення до будь -яких земельних ділянок.

Відповідно до державного акту на
право власності на земельну ділянку ЯГ № 930459 від 20.07.2007 року, ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки площею 4,54 га. яка розташована на території
Надеждинської сільської Ради Саратського району Одеської області, масив № 2
„В”, ділянка № 6.

Відповідно до договору оренди землі
від 20.07.2007 року ОСОБА_3 (орендодавець) передає позивачу (орендар) земельну
ділянку на території Надеждинської сільської Ради площею 4,54 га.

Відповідно до акту від 20.07.2007
року ОСОБА_3 передав позивачу земельну ділянку по договору від 20.07.2007 року.

Відповідно до ЗУ „Про оренду землі”
-ст. 18.  Договір оренди землі набирає
чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ЗК України -ст. 125.
Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і
його державної реєстрації.

Відповідно до Конституції України
-ст. 19. Органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ЗУ „Про місцеве
самоврядування в Україні” -ст. 33. До відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать: б) делеговані повноваження:     2) реєстрація суб'єктів права власності на
землю; реєстрація права користування землею і
договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право
власності і право  користування землею.

Відповідно до Порядку „Державної
реєстрації договорів оренди землі”, затвердженого                              постановою Кабінету
Міністрів України від 25 грудня 1998 р. № 2073 - 3. Державна  реєстрація
договорів оренди проводиться виконавчим комітетом сільської, селищної та
міської ради, Київською та Севастопольською міськими державними  адміністраціями за місцем розташування
земельної ділянки.

Відповідно до Інструкції „Про
порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право постійного користування            земельною ділянкою та договорів
оренди землі” затвердженої наказом ДКУ по Земельних ресурсах № 43 від
04.05.1999 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 червня 1999
року за № 354/3647 - 3.2.  Державна
реєстрація державних актів на право власності на  земельну ділянку, на право постійного
користування земельною ділянкою, договорів оренди   землі здійснюється структурними підрозділами
Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Відповідно до Постанови КМУ від 31
січня 2007 р. № 69 „Про реорганізацію Державного комітету України по земельних
ресурсах” - Реорганізувати Державний комітет
України по земельних ресурсах шляхом
перетворення в Державне агентство земельних ресурсів України.

Відповідно до ЗУ „Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” -ст. 1.    Для цілей цього Закону терміни вживаються у
такому значенні: первинний документ - документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до Положення „Про
документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку”, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704
- 2.1. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації
(власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької
та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, законодавство яке регулює спірні правовідносини, суд зробив
наступні висновки.

Договір оренди землі від 19.04.2007
року за яким позивач вимагає захисту своїх прав орендаря незаконно
зареєстрований Надеждинською сільською Радою Саратського району Одеської
області за № 62 від 23.04.2007 року.

Як убачається з викладених вище
положень законодавства сільські ради не мають повноважень щодо державної
реєстрації договорів оренди землі. Повноваження щодо державної реєстрації
договорів оренди землі мають виконавчі комітети сільської, селищної та міської
ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації та структурні
підрозділи Центру державного земельного кадастру.

Договір оренди землі від 19.04.2007
року жодним уповноваженим органом не зареєстрований.

Оскільки договір оренди землі від
19.04.2007 року жодним уповноваженим органом не зареєстрований, це означає, що
він не набрав чинності.

Оскільки договір оренди землі від
19.04.2007 року не набрав чинності, у позивача за цим договором не виникли
права і обов`язки орендаря.

Оскільки у позивача за договором
оренди землі від 19.04.2007 року не виникли права орендаря це означає, що
відповідні права відсутні, а відсутні права захисту не підлягають оскільки по
перше їх неможливо порушити, по друге таке законодавством не передбачено.

Господарський суд дослідив всі
матеріали які є у справі, і з яких не убачається використання СФГ „Нива” будь
-яких чужих земельних ділянок.

Оскільки позивач не має прав
орендаря по договору оренди землі від 19.04.2007 року саме за яким позивач
вимагає захисту своїх прав, в задоволенні позову про зобов`язання СФГ „Нива” не
чинити перешкод позивачу в користуванні орендованою земельною ділянкою слід
відмовити.

В задоволенні позову про визнання
недійсним акту приймання -передачі основних засобів підписаного відповідачами
слід відмовити з наступних підстав.

Позивач не має прав орендаря по
договору оренди землі від 19.04.2007 року саме за яким позивач вимагає захисту
своїх прав, а відсутні права захисту не підлягають оскільки по перше їх
неможливо порушити, по друге таке законодавством не передбачено.

З цього акту не убачається, що він
має відношення до будь -яких земельних ділянок.

Цей акт є первинним документом щодо
господарської операції зазначеної в ньому, а законодавство не передбачає
визнання недійсними первинних документів у судовому порядку. Оскільки
законодавство не передбачає визнання недійсними первинних документів у судовому
порядку, це означає, що законодавство не пов`язує факт існування первинного
документа з порушенням будь -яких прав.

Господарський суд відхиляє договір
оренди землі від 20.07.2007 року з наступних підстав.

Відповідно до ст. 54 ГПК України -
позовна заява повинна містити виклад обставин, на  яких грунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст. 22 ГПК України -
позивач вправі до прийняття рішення по справі
змінити підставу позову.

Відповідно до ст. 4-2 ГПК України -
правосуддя у господарських судах здійснюється на  засадах рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 83 ГПК України -
господарський суд, приймаючи рішення, має право:     2) виходити за межі позовних вимог, якщо
це необхідно для захисту прав і законних інтересів  позивачів і про це є клопотання
заінтересованої сторони.

В даному випадку у відповідності до
ст. 54 ГПК України позивач в позові зазначив, що вимагає захисту своїх прав по
договору оренди землі від 19.04.2007 року. За позовом позивач не вимагає
захисту своїх прав по договору оренди землі від 20.07.2007 року.

В подальшому під час розгляду
справи позивач не скористався своїм правом передбаченим ст. 22 ГПК України щодо
зміни підстав позову, та не звернувся до господарського суду з заявою щодо
уточнення позову в частині захисту прав по договору оренди землі від 20.07.2007
року.

Також під час розгляду справи
позивач не звертався до господарського суду з клопотанням про вихід за межі
позовних вимог в частині захисту прав по договору оренди землі від 20.07.2007
року.

Господарський суд відповідно до ст.
19 Конституції України має право діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені законодавством.

ГПК України та інші законодавчі
акти не передбачають для господарського суду повноважень щодо виходу за межі
позовних вимог на власний розсуд.

Також ГПК України та інші
законодавчі акти не передбачають для господарського суду повноважень щодо
розпорядження судом на власний розсуд позовними вимогами позивача, зокрема в
частині зміни судом підстав позову замість позивача.

Надавши господарському суду договір
оренди землі від 20.07.2007 року без заяви про уточнення підстав позовних вимог
та без клопотанням про вихід за межі позовних вимог в частині захисту прав по
договору оренди землі від 20.07.2007 року, позивач фактично поклав на суд  обов`язок щодо визначення обгрунтування
позовних вимог.

Враховуючи викладене, вихід судом
за межі позовних вимог в частині зміни судом на власний розсуд підстав позову
замість позивача з метою захисту прав позивача по договору оренди землі від
20.07.2007 року щодо якого позов не заявлявся буде порушенням з боку суду   ст. 19 Конституції України, ст. 4-2 ГПК
України, що є не припустимим, оскільки законодавство не передбачає, що захист
прав може відбуватися через порушення судом норм законодавства.

Оскільки позивач не вимагає захисту
своїх прав по договору оренди землі від 20.07.2007 року цей договір оцінюється
судом як доказ у справі в загальному порядку. З цього приводу слід зазначити,
що у справі відсутні докази використання відповідачами земельної ділянки
зазначеної в договорі оренди землі від 20.07.2007 року, та відсутні докази будь
-яких інших порушень відповідачами прав які випливають з договору оренди землі
від 20.07.2007 року.

Господарський суд не вирішував
питання щодо залучення до участі у справі ОСОБА_3 та Надеждинської сільської
Ради Саратського району Одеської області, оскільки незалежно від участі цих
осіб у розгляді справи договір оренди землі від 19.04.2007 року за яким позивач
вимагає захисту своїх прав орендаря не набрав чинності за законодавством. Якщо
між особами причетними до цього договору виникне спір пов`язаний з тим, що
договір не набрав чинності, цей спір може бути розглянутий в загальному порядку
у відповідному суді.

Для забезпечення повноти та
всебічності розгляду справи господарський суд
ухвалою від 08.10.2007 року витребував від позивача акт Держземінспекції
яка за законодавством має повноваження щодо встановлення обставин незаконного
використання земель. Позивач  ухилився
від надання суду відповідного акту, що свідчить про не бажання позивача
доказувати свої доводи належними та допустимими доказами.

Судові витрати у справі по
держмиту, за ІТЗ судового процесу, слід покласти на позивача в зв`язку з
відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову -відмовити.

Датою складання рішення відповідно
ст. 84 ГПК України визначити 23.11.2007
року.

Рішення
набуває законної сили з 04.12.2007 р.

Суддя
Лєсогоров В.
М.