Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.07                                                                                            Справа №  387/18-06

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:          Мельника С. М. (доповідач по справі),

суддів:                                 Гаврилюк  О.М суддів:                                 Лобань  О.І.

.

При секретарі судового засідання           Огієнко В.О.

розглянувши заяву про апеляційне оскарження та апеляційну скаргу Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області, м. Біла Церква, Київська область на постанову господарського суду Київської області від 27.10.2006 року

по справі          № 387/18-06 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково –виробниче підприємство” „Укрпромцинк”, м. Біла Церква, Київська область

до          Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області, м. Біла Церква, Київська область

про          Скасування податкових повідомлень - рішень

за участю представників :

від позивача:          Мартинко В.І. –за довіреністю

від відповідача:          Віятик Н.В., Синчук Н.В.- за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Науково –виробниче підприємство” „Укрпромцинк”, м. Біла Церква, Київська область звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області, м. Біла Церква, Київська область про скасування податкових повідомлень - рішень

Постановою господарського суду Київської області від 27.10.2006 року по справі № 387/18-06 позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково – виробниче підприємство” „Укрпромцинк”, м. Біла Церква, Київська область до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області, м. Біла Церква, Київська область про скасування податкових повідомлень –рішень - задоволений повністю.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Білоцерківська об’єднана державна податкова інспекція Київської області звернулась з апеляційною скаргою та з уточненням до апеляційної скарги на вказану постанову, в якій заявник просить скасувати постанову господарського суду Київської області від 27.10.2006 року повністю та прийняти нове рішення, з огляду на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права а саме:

За квітень 2005 року ТОВ НВП „Укрпромцинк” заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість в сумі 113 1О1 гривень (у податковій декларації по ПДВ податкове зобов’язання з ПДВ визначено в сумі 4749 грн., а податковий кредит в сумі 117 850 грн.). Основною причиною виникнення від’ємного значення по декларації за квітень 2005 року є перевищення обсягів придбання товарів над їх реалізацією.

З метою перевірки правомірності заявленої до відшкодування суми ПДВ за квітень 2005 року, працівниками Білоцерківської ОДПІ на підставі наказу начальника податкової інспекції № 231-0Д та направлень на перевірку № 449 від 15.12.2005 року проведено позапланову документальну перевірку ТОВ НВП „Укрпромцинк” за період з 01.04.2006 року по 30.04.2006 року

З метою підтвердження взаєморозрахунків між ТОВ НВП „Укрпромцинк” та його контрагентом ТОВ „Полісинтез-ПС”, Білоцерківською ОДПІ було надіслано запит до ДПІ у Печерському районі м. Києва.

За результатами розгляду акту перевірки, Білоцерківською ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.12.2005 року № /0/11 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на 65 544 грн. за квітень 2005 року

На підставі наказу начальника Білоцерківської ОДПІ від 03-04.2006 та направлення від 05.04.2006 № 142 головним державним податковим ревізором інспектором Манькевичем В.Б. проведена виїзна позапланова документальна перевірка фінансово-господарської діяльності ТОВ НВП „Укрпромцинк” за період з 01.04.2005 року по 30.04.2005 року, про що складено акт від 13.04.2006 року № 134/23-4/25295798 про результати позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01.04.2005 по 30.04.2005 року.

В акті позапланової перевірки від 13.04.2006 зазначено про те, що в декларації з податку на додану вартість ТОВ „НВП Укрпромцинк” за квітень 2005 року податкове зобов’язання з податку на додану вартість визначено в сумі 4749,00 грн., а податковий кредит в сумі 117850,0 гривень.

За даними перевірки правильності визначення податку на додану вартість податковий кредит визначений в сумі 51034 грн. відхилення становить 66816 гривень (117850.00-54034.00)

Щодо питання підтвердження включення до складу податкового зобов’язання з податку на додану вартість ТОВ „Полісинтез-ПС” в квітні 2005 року та в наступних податкових періодах суми 66116 грн., Білоцерківською ОДПІ надіслано запит від 11.04.2006 року № 19164/23-4 до ДПІ у Печерському районі Разом з тим, за результатами отриманої відповіді ДПІ у Печерському районі м. Києва від 04.11.2005 року № 14528/7/16-210 не підтверджено включення ТОВ „Полісинтез-ПС” до складу податкових зобов’язань суми 66816 грн., у декларації з податку на додану вартість.

Крім того, в аркушах (ксерокопіях) книги придбання товарів (робіт, послуг) ТОП „НВП „Укрпромцинк” за квітень 2005 року до складу податкового кредиту віднесено суму 66816,00 грн. по податковій накладній № 271 ТОВ „Полісинтез-ПС” (порядковий номер запису № 1467, дата отримання 06.04.2005 року) з зазначенням форми розрахунку-бартер 30.03.2005, але на ксерокопії податкової накладної № 71 ТОВ „Полісинтез-ПС” зазначена дата виписки накладної 22.03.2005 року і також зазначена форма проведеного розрахунку - бартер.

Відповідно до вимог статті 12 Указу Президента України від 07.08.1998 року „Про деякі зміни в оподаткуванні” № 857/98 під час здійснення бартерних (товарообмінних) операцій на території України податок справляється за повною ставкою (ставкою 20 %), у тому числі під час обміну товарами (роботами, послугами), операції з продажу яких звільняються від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою. Право на отримання податкового кредиту під час здійснення таких операцій виникає у дату здійснення кожної з частин заключної (балансуючої) операції в сумі, пропорційній таким частинам.

Згідно з п. 18 розділу ІІ Закону України від 25.03.2005 року „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України № 2505, Указ Президента України № 857/98 втратив чинність з 31.03.2005 року.

Відповідно до пункту 1.7 статті 1 Закону України від 03.04.1997 року „Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР (зі змінами і доповненнями) податковий кредит - сума, яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначеного згідно з ним Законом.

Згідно з вимогами п.п. 7.2.3 п. 7.2 ст. 7 Закону України № 167/97-BP податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках. Оригінал податкової накладної віддається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг). Податкова накладна с звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Згідно з підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України № 167/97-BP податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку із придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу).

Підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України № 167/97-BP передбачено, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, то не підтверджені податковими накладними чи митними

деклараціями, а при імпорті робіт (послуг)- актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека)- в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків:

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пп. 7.7.2 ст. 7 цього Закону - якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно із підпунктом 7.7.1 має від’ємне значення, то :

а)          бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товару (послуг) у попередньому податковому періоді постачальником таких товарів(послуг).

Таким чином, у ТОВ НВП „Укрпромцинк” відсутні підстави для бюджетного відшкодування по ПДВ, оскільки відсутній факт надмірної сплати ПДВ товариством до бюджету.

Представники відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача в судовому засіданні в запереченнях та уточненнях на апеляційну скаргу заперечили проти доводів апеляційної скарги оскільки, за податковий період - березень 2005 року, ТОВ „НВП „Укрпромцинк” імпортував для власних виробничих потреб сировину - гартцинк з комбінату „Северсталь” (м. Череповець, Россія), внаслідок чого фактично сплатив в березні 2005 року до державного бюджету митний ПДВ у сумі 114630,27 гривень, що підтверджується наступними документами:

УАД форми МД - 2 від 18.03.2005 року, сума сплаченого до бюджету ПДВ - 51846,05 грн.

УАД форми МД - 2 від 24.03.2005 р., сума сплаченого до бюджету ПДВ - 62784,22 грн.

Факт надходження сплаченої суми митного ПДВ до бюджету підтверджується відповідними платіжними документами ТОВ „НВП „Укрпромцинк” з відмітками обслуговуючого банку - АППБ „Аваль” м. Біла Церква, а саме:

п/д № 133 від 17.03.2005 року, призначення - попередня сплата вантажних митних платежів на суму 52500 гривень,

п/д № 156 від 24.03.2005 року, призначення - попередня сплата вантажних митних платежів на суму 64000 гривень.

Вказаний митний ПДВ, який фактично був сплачений до державного бюджету в березні 2005 року був відображений в податковій декларації ТОВ „НВП „Укрпромцинк” по ПДВ за березень 2005 року в колонці Б рядка 12.1 декларації на суму 114630 гривень.

В декларації за березень 2005 року в колонці Б рядка 5.1 були відображені податкові зобов’язання в сумі 66816 гривень які виникли від бартерної операції ТОВ „НВП „Укрпромцинк” з ТОВ „Полісинтез ПС” згідно угоди від 21.03.2005 року та податкової накладної № 11 від 30.05.2005 року.

На думку позивача податковий орган приймає до уваги та визнає законними податкові зобов’язання, які виникли в результаті проведення господарської операції з ніби-то „сумнівним контрагентом” - ТОВ „Полісинтез ПС”, та заперечує наявність податкового кредиту по цій бартерній операції на таку ж суму - 66816 гривень.

Контрагентом позивача - ТОВ „Полісинтез ПС”, фактично була надана податкова накладна від 22.03.2005 року лише 06.04.2005 року, а ми мали право на включення податкового кредиту в тому періоді, в якому була отримана податкова накладна (підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України № 167/97-BP), ТОВ „НВП „Укрпромцинк” змушений був відобразити податковий кредит по даній операції лише в податковій декларації за квітень 2005 року.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що постанова господарського суду Київської області від 27.10.2006 року по справі № 387/18-06 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення із слідуючих підстав:

Як вбачається з матеріалів справи Білоцерківською об’єднаною державною податковою інспекцією було проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромцинк»за період з 01.04.2005 року по 30.04.2005 року, за результатами якої було складено Акт № 513/23-4/25295798 від 21.11.2005 року.

В ході проведеної перевірки встановлено відсутність у позивача права на включення спірної суми до свого податкового кредиту, оскільки відповідні податкові накладні виписані контрагентами, які не відображали в своєму податковому обліку відповідні податкові зобов’язання та не сплачували їх до бюджету. Включення несплачених до бюджету сум контрагентами, є порушенням податкового законодавства, зокрема, п.п. 7.4.1 та п.п. 7.4.5. п. 7.4 ст. 7 , п.п. 7.7.1 п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», і, як наслідок, призводить до завищення позивачем від’ємного значення чистої суми податкових зобов’язань по податку на додану вартість.

На підставі встановлених в акті перевірки порушень було зменшено суму податкового кредиту позивача, що відображено в податковому повідомленні - рішенні № /0/1 від 08.12.2005 року на суму 65544 грн.

За наслідками розгляду скарги позивача в порядку адміністративного узгодження податково зобов’язання, Начальником Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції в задоволенні скарги було відмовлено, та прийнято податкове повідомлення - рішення № /1 від 08.02.2006 року про зменшення бюджетного відшкодування ПДВ на суму 65544 грн.

За наслідками розгляду скарги платника податків Державною податковою адміністрацією у Київській області, були підтримані попередні рішення податкової, про що винесене податкове повідомлення-рішення № 8/0/2 від 21.04.2006 року про зменшення бюджетного відшкодування ПДВ на суму 65544 грн., та встановлено, що за наслідками проведеної податкової перевірки позивачем завищено бюджетне відшкодування на 66816 грн., у зв’язку з чим винесене податкове повідомлення-рішення № 9//0 від 21.04.2006 року про зменшення бюджетного відшкодування по ПДВ додатково на суму 1272 грн. Так, спірні податкові повідомлення-рішення були винесені на підставі акту перевірки Білоцерківської ОДПІ № 513/23-4/25295798 від 21.11.2005 року, рішення Білоцерківської ОДПІ про результати розгляду первинної скарги № 4023/25-0-04/17 від 08.02.2006 року, акту перевірки Білоцерківської ОДПІ № 134/23-4/252957 від 13.04.2006 року, рішення про результати розгляду повторної скарги, виданого ДПА в Київській області 21.04.2006 року за № 4870/10/25-164/34, рішення ДПА України від 07.07.2006 року за № 7480/6/25-0115.

21 березня 2005 року між ТОВ „Полісинтез-ПС” та позивачем був укладений  договір бартеру; згідно умов якого сторони в березні 2005 року обмінялись товаром на суму 400896 грн. в т.ч. ПДВ на суму 66816 грн.

На виконання даного договору сторонами був поставлений відповідний товар (22 березня 2005 року ТОВ „Полісинтез-ПС” білила цинкові в кількості 64 тон на суму 400896 грн. в т.ч. ПДВ на суму 66816 грн., та 30 березня 2005 року ТОВ „НВП „Укрпромцинк” - гарт-цинк в кількості 64 тон на суму 400896 грн. в т.ч. ПДВ на суму 66816 грн.), сторони обмінялись відповідними дорученнями та належно оформленими податковими накладними.

На відображення даної господарської операції, ТОВ „НВП „Укрпромцинк” у податкових деклараціях по ПДВ в березні 2005 року відобразило збільшення податкових зобов’язань по ПДВ на суму 66816 грн., а в квітні 2005 року відобразило збільшення податкового кредиту по ПДВ на суму 66816 грн.

Як вбачається з Акту податкової перевірки, рішення про зменшення податкового кредиту по ПДВ по ТОВ «НВП «Укрпромцинк” за квітень 2005 року на суму 66816 гри. мотивується тим, що ТОВ «Полісинтез-ПС»не звітується до податкової з 01.05.2005 року, а в податкових деклараціях за березень 2005 року товариство задекларувало в рядках 9 та 17 нульові показники.

У зв’язку з викладеним, відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для формування податкового кредиту на підставі виписаних ТОВ «Полісинтез-ПС»податкових накладних, оскільки суми податку на додану вартість не відображались в його податковій звітності та не сплачувались до бюджету.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Згідно з абз. 2 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, у разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкції встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Таким чином, з даних Акту перевірки вбачається, що оскільки проведеними зустрічними перевірками контрагентів позивача, сплата ними сум податку на додану вартість до бюджету, не підтверджена, відповідні суми не підлягають включенню до податкового кредиту позивача та бюджетному відшкодуванню.

Судом апеляційної інстанції досліджені обставини виписання податкової накладної та встановлено, що на момент здійснення господарської товарообмінної операції, контрагент позивача був зареєстрований в установленому законодавством порядку та перебував на податковому обліку.

Відповідно до Закону У країни „Про податок на додану вартість” та до п. 6.2 наказу ДПА України від 30.05.1997 року № 165 „Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення” факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг), а також право покупця, зареєстрованого як платник податку, на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку на додану вартість засвідчує податкова накладна

Згідно з пп. 7.2.3, пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податкова накладна складається в момент виникнення податкових зобов’язань продавця у двох примірниках і надається покупцю на його вимогу продавцем товарів (робіт, послуг).

Ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” первинний документ визначається як документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 7.2.3. п.7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачено, що податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Таким чином, на момент здійснення відповідної господарської операції, контрагент позивача перебував на податковому обліку і в момент виписання податкової накладної у нього виникали податкові зобов’язання.

Крім того, факт здійснення господарської операції відповідачем за даними перевірки не заперечується, зокрема, досліджено, що підприємство позивача здійснило на підставі договору бартеру № 0321Б від 21.03.2005 року товарообмінну операцію з ТОВ „Полісинтез-ПС”, а саме, в березні 2006 року обмінялись товаром на суму 400896 грн. в т.ч. ПДВ на суму 66816 грн.

Зазначене підтверджується відповідними товарними накладними, податковими накладними, довіреностями на отримання товарно - матеріальних цінностей та відповідачем не заперечується і не спростовується ні в Акті перевірки, ні під час судового розгляду.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, до якого як порушення з боку позивача апелює податкова-відповідач, визначено, що „податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг),вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації”.

Закон України „Про податок на додану вартість” дає повний і вичерпний перелік всіх обов’язкових реквізитів, які повинна містити в собі податкова накладна, а саме - відповідно до пп. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 названого закону податкова накладна має містити зазначені окремими рядками: а) порядковий номер податкової накладної; б) дату виписування податкової накладної; в) назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об’єм); є) повну назву отримувача; ж) ціну продажу без врахування податку; з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що податкова накладна № 71 від 22.03.2005 року, на підставі якої позивачем було сформовано податковий кредит, повністю відповідає вимогам чинного законодавства України.

Право платника податку на податковий кредит виникає, згідно з вимогами пп. 7. 5. 1 п. 7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, з дати першої події списання коштів з банківського рахунку платника в оплату вартості товарів або з дати отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів.

При цьому слід зазначити, що відповідно до абзацу 2 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, у разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкції встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до ст. 61 Конституції України встановлено, що юридична вiдповiдальнiсть має; індивідуальний характер. Тому несплата контрагентами постачальників позивача до бюджету сум ПДВ не може впливати на результати діяльності підприємства - позивача i не може бути підставою до притягнення Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково –виробниче підприємство” „Укрпромцинк” до вiдповiдальностi в вигляді зменшення сум податкового кредиту при обрахуваннi податкових зобов’язань з ПДВ за відповідний звітний період, донарахувань цього податку та застосування штрафних (фінансових) санкцій чи зменшень сум, заявлених до відшкодування ПДВ.

Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов’язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов’язаннями.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (частина перша ст. 19 Конституції України). Чинне законодавство, зокрема Закон про ПДВ, не встановлює обов’язки покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складi ціни товару.

Як видно з матеріалів справи позивач був зареєстрований, як платник податку на додану вартість 26.06.2001 року.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відносяться до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

При цьому жоден нормативний акт, на який посилається відповідач, не містить вказівок на залежність права платника податку на включення до свого податкового кредиту сум податку на додану вартість, фактично сплачених в ціні придбання товарів, на підставі податкової накладної, від дотримання контрагентами правил господарської діяльності. Оскільки, згідно вимог чинного законодавства, обов’язок контролювати звітність контрагента на суб’єктів підприємницької діяльності не покладено, крім того, суб'єкт підприємницької діяльності не має права контролювати звітність або своєчасність сплати податків іншими особами. Якщо віднесення сум до складу податкового кредиту відбувається на підставі належним чином оформлених розрахункових, платіжних та інших документів, обов’язковість ведення яких передбачена правилами ведення податкового обліку, дії платника податку є правомірними.

Згідно з п. 8 ст. 19 Господарського кодексу України усі субєкти господарювання зобов’язані самостійно здійснювати первинний (оперативний) та бухгалтерський облік результатів своєї роботи, складати статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову звітність та статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші дані, визначені законом. Забороняється вимагати від суб’єктів господарювання надання статистичної інформації та інших даних, не передбачених законом або з порушенням порядку, встановленого законом.

Таким чином, у разі порушення контрагентами платника податку вимог податкового законодавства, податковий орган має право у межах своєї компетенції та у відповідності до вимог чинного законодавства видавати акти державного органу на усунення таких порушень, які є обов’язковими до виконання. Крім того, необхідно враховувати, що виявлення порушень при державній реєстрації юридичної особи, містить ознаки злочинного умислу, який підлягає кримінальному покаранню винних осіб зі стягненням завданої злочинними діями шкоди.

За таких обставин висновки відповідача про те, що позивачем порушені вимоги пп. 7.4.2., пп. 7.4.3., пп. 7.4.5. п.7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, (а саме завищено податковий кредит з ПДВ у квітні 2005 року на суму 66816 грн.) є помилковими, а тому до позивача не може бути застосована відповідальність за порушення положень даної статті.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано позбавлено позивача права на бюджетне відшкодування сум податку на додану вартість з посиланням на несплату таких у зв’язку з невиконанням контрагентом позивача своїх податкових зобов’язань, і що правомірно визнав податкові повідомлення –рішення № 9//0 від 21.04.2006 року, № 8/0/2 від 21.04.2006 року, зменшення суми бюджетного відшкодування на 66816 грн., протиправними..

За таких обставин колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду вважає, що постанова господарського суду Київської області від 27.10.2006 року, яка була прийнята по даній справі, у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в постанові суду обставинам справи, а також у зв’язку з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законною і обґрунтованою.

На підставі викладеного, Керуючись статтями ст. ст. 196,198, 200, 205 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області, м. Біла Церква, Київська область на постанову господарського суду Київської області від 27.10.2006 року по справі № 387/18-06 - залишити без задоволення.

2.          Постанову господарського суду Київської області від 27.10.2006 року по справі № 387/18-06 - залишити без змін.

3.          Ухвала протягом одного місяця може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України.

4.          Матеріали справи № 387/18-06 року повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                          Мельник С. М.                                            Судді:                                                                                      Гаврилюк  О.М  Судді:                                                                                      Лобань  О.І.