Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

13 грудня 2007р.                                                                                       справа № 12/318

Позивач:          Комунальне підприємство  "Чернігівводоканал" Чернігівської міської ради,  вул. Жабинського, 15, м. Чернігів, 14017

Відповідач:          Закрите акціонерне товариство  "Млибор",

вул. Елеваторна, 1, м. Чернігів, 14026

Предмет спору: про стягнення заборгованості 23655,8 грн.

Суддя       Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

позивач: Пінський М.Л. - довіреність № 10-1/14 від 12.12.2007 року, представник, був присутній в судовому засіданні 12.12.2007 року.

Щербина О.В. - довіреність № 8 від 12.04.2007 року, представник.

відповідач: Бенза О.М. - довіреність № 5592 від 01.11.2007 року, представник.

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні перерви з 12.12.2007р. по 13.12.2007р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 23 655 грн. 80 коп. боргу, згідно договору на водопостачання та водовідведення № 2091 від 01.11.1998р. та угоди про зміни та доповнення до Договору, а також порушення Правил приймання стічних вод підприємств в систему каналізації м. Чернігова, затверджених рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 20.10.2003 року № 239.

Представники сторін надали в судове засідання клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Представник позивача виклав  свої позовні вимоги.

Відповідач в поданому  відзиві на позов проти заявлених позовних вимог частково заперечував, посилаючись на п. 3.7. Договору  на водопостачання та водовідведення № 2091 від 01.11.1998р., яким  передбачено, що скидання абонентом  стоків з перевищенням допустимих концентрацій оплачується за підвищеним тарифом, який стягується за весь об’єм стічних вод, скинутих з часу проведення Водоканалом попереднього аналізу стічних вод до моменту фіксації порушення, але не більше одного календарного місяця. Також відповідач звертає увагу, що п. 6.2.16. Правил приймання стічних вод підприємства в систему каналізації м. Чернігова передбачено, що у разі виявлення перевищення ДК, Водоканал у семиденний термін з моменту відбору робочої проби направляє Підприємству лист-повідомлення або телефонограму про встановлене порушення, а позивачем в порушення  п. 6.2.16. Правил не подано достатніх доказів повідомлення відповідача про встановлене перевищення ПДК в ході хімічного аналізу стічних вод, які були відібрані для обстеження 04.08.2005 року, в результаті чого  ставить під сумнів включення рахунку № 7/6-1631-14 за перевищення ГДК забруднень в стічних водах до заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

01.11.1998 року  між  державним комунальним підприємством „ Чернігівводоканал”, правонаступником якого є позивач згідно п. 1.1 Статуту, перереєстрованого  розпорядженням  Чернігівського  міського голови  від 20.04.01р. № 130-р., та відповідачем  було укладено договір № 2091 на водопостачання та водовідведення .

Відповідно до розділу першого договору позивач взяв на себе зобов’язання забезпечити відповідача питною водою, яка відповідає діючому стандарту або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоров”я України на відхилення від стандарту в розмірі встановленого ліміту та приймати від відповідача стічні води  в розмірі спожитої води, а також виконувати ремонт та заміну приладів обліку холодної води по заявкам і за рахунок відповідача, виконувати роботи з перекриття вводів, приєднання до систем водопостачання, усунення ушкоджень, прочистки та промивання водопровідних та каналізаційних мереж, які знаходяться на балансі у відповідача згідно його замовлень та за його рахунок. Відповідач зобов’язується оплачувати надані йому послуги, не допускати скидання в каналізацію дощових та талих вод, вивозити відходи на звалище, зливну станцію.

Як зазначено в договорі, він укладений відповідно до “Правил користування  системами комунального  водопостачання та водовідведення  в містах і селищах України”, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України  від 01.07.1994р. № 65.

Угодою від 01.12.2003 року про зміну і доповнення договору на водопостачання та водовідведення № 2091 від 01.11.1998 року, у зв’язку з введенням в дію „Правил приймання стічних вод підприємств в  систему каналізації  м. Чернігова”, що затверджені рішенням міської ради № 239 від 20.10.2003 року сторонами було змінено преамбулу та викладено п. 3.6. Договору № 2091 від 01.11.1998 року в новій редакції.

Відповідно до п.3.5 договору,  стічні води, які приймаються в систему міської каналізації, повинні відповідати   Правилам приймання стічних вод від підприємств в каналізаційні мережі м. Чернігова затверджених рішенням Чернігівської міської ради № 239 від 20.10.03р. та допустимі концентрації забруднень не повинні перевищувати норм, встановлених п.3.6 договору, в редакції додаткової угоди від 01.12.2003 року.

У відповідності до   Правил приймання стічних вод від підприємств в систему каналізації  м. Чернігова, затверджених рішенням Чернігівської міської ради № 239 від 20.10.2003р., позивач надано  право з метою  контролю якості стічних вод  здійснювати  відбір разових проб.

Порядок відбору проб визначений п.6.2. Правил приймання стічних вод від підприємств в систему каналізації  м. Чернігова затверджених рішенням Чернігівської міської ради № 239 від 20.10.03р.

У відповідності до п. 6.2.14. Правил приймання стічних вод підприємств в  систему каналізації  м. Чернігова”,  відібрані проби реєструються  у “Журналі-акті відбору проб стічних вод підприємств.”

Як вбачається з матеріалів справи  позивачем у відповідача були здійснені відбори проб 04.07.2005 року, 04.08.2005 року, 08.02.2006 року, 23.03.2006 року, 22.08.2006 року та 27.12.2006 року, про що було зафіксовано у “Журналі-акті відбору проб стічних вод підприємств”, як це передбачено Правилами.

Як вбачається із “Журналу-акту відбору проб стічних вод підприємств”, позивачем

04.07.2005 року, 04.08.2005 року, 23.03.2006 року, 22.08.2006 року та 27.12.2006 року було здійснено відбір контрольних проб, а 08.02.2006 року як робочої, так і контрольної  проби для підприємства.

Відповідно до аналізу № 264 від 04.07.2005 року, проведеного лабораторією позивача, акредитованою відповідно до атестату акредитації  № 105  від 25.12.2003р., виданого Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства, на право  проведення  вимірювань  хімічних, фізико-хімічних, бактеріологічних показників стічних, зворотних, поверхневих вод, мулової рідини, активного мулу та осадів, було встановлено  перевищення  гранично допустимої  величини  заліза –1,25мг/дм.куб. (згідно угоди від 01.12.2003р. до договору, допустима концентрація по залізу  становить  -0,5 г/ куб.м ).

Відповідно до аналізу № 323 від 04.08.2005 року, проведеного лабораторією позивача (атестат акредитації  № 105  від 25.12.2003р.) було встановлено  перевищення  гранично допустимої  величини  заліза –1,45 мг/дм.куб. (згідно угоди від 01.12.2003р. до договору, допустима концентрація по залізу  становить  -0,5 г/ куб.м ).

Відповідно до аналізу № 58 від 08.02.2006 року, проведеного лабораторією позивача (атестат акредитації  № 105  від 25.12.2003р.) було встановлено  перевищення  гранично допустимої  величини  заліза –0,84 мг/дм.куб. (згідно угоди від 01.12.2003р. до договору, допустима концентрація по залізу  становить  -0,5 г/ куб.м ).

Відповідно до аналізу № 128 від 23.03.2006 року, проведеного лабораторією позивача (атестат акредитації  № 105  від 25.12.2003р.) було встановлено  перевищення  гранично допустимих концентрацій хлориди –237,5 мг/дм.куб. (згідно угоди від 01.12.2003р. до договору, допустима концентрація по хлориду –224,3 мг/дм.куб.) та перевищення  гранично допустимих концентрацій заліза  - 1,49 мг/дм.куб (згідно угоди від 01.12.2003р. до договору, допустима концентрація по залізу  становить  -0,5 г/ куб.м ).

Відповідно до аналізу № 375 від 22.08.2006 року, проведеного лабораторією позивача (атестат акредитації  № 105  від 25.12.2003р.) було встановлено  перевищення  гранично допустимої  величини  заліза –2,34 мг/дм.куб. (згідно угоди від 01.12.2003р. до договору, допустима концентрація по залізу  становить  -0,5 г/ куб.м ).

Відповідно до аналізу № 598 від 27.12.2006 року, проведеного лабораторією позивача (атестат акредитації  № 105  від 25.12.2003р.) було встановлено  перевищення  гранично допустимої  величини  заліза –3,67 мг/дм.куб. (згідно угоди від 01.12.2003р. до договору, допустима концентрація по залізу  становить  -0,5 г/ куб.м ).

Пунктом 6.2.16. Правил приймання стічних вод від підприємств в систему каналізації  м. Чернігова також передбачено, що у разі виявлення перевищення допустимих концентрацій, позивач зобов’язаний в семиденний строк  з моменту відбору  проби направити відповідачеві  лист - повідомлення або телефонограму  про порушення  допустимих концентрацій  у стічних водах підприємства та результати хімічного аналізу.

Позивачем на виконання п. 6.2.16. Правил приймання стічних вод від підприємств в систему каналізації м. Чернігова, 08.07.2005 року, 13.02.2006 року, 27.03.2006 року, 23.08.2006 року, 28.12.2006 року були направлені відповідачу телефонограми про порушення допустимих концентрацій у стічних водах відповідача та результати хімічного аналізу, що підтверджується відповідним записом у Журналі реєстрації телефонограм позивача, витяг якого додано до матеріалів справи.

У відповідності до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами  та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає  тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування і  не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано належних доказів, які підтверджують факт повідомлення відповідача  в установлений строк про порушення  допустимих концентрацій  у стічних водах підприємства та результати хімічного аналізу стічних вод, які були відібрані для обстеження 04.08.2005 року (результат аналізу № 323 від 04.08.2005 року).

Посилання позивача на запис № 172  з витягу журналу реєстрації телефонограм на те, що зазначене повідомлення було відправлене на № 2-30-01 та було прийняте автовідповідачем відповідача –ЗАТ „Млибор”,  не може бути прийнятий судом, як належний доказ виконання ним п. 6.2.16. Правил, оскільки з наданих відповідачем письмового пояснення та довідки голови правління ЗАТ „Млибор” К.Б.Разумного вбачається, що 08.08.2005 року  автовідповідач в телефоні за № 2-30-01 не включався та телефонограма чи лист від позивача не надходили.

Пунктом 8.1. Правил приймання стічних вод підприємств в  систему каналізації  м. Чернігова” визначено, що  при виявленні  перевищення встановлених допустимих концентрацій, позивач зобов’язаний у встановленому порядку пред’явити відповідачу відповідні рахунки.

За результатами проведених аналізів, позивачем було виставлено відповідачу  рахунки №№ 7/6-1485-3 від 17.08.2005 року на суму 828 грн 18 коп , 7/6-1631-14 від 12.09.2005 року на суму 1455 грн 34 коп, 7/5-365 від 09.03.2006 року на суму 309 грн 74 коп, 7/5-601-13 від 20.04.2006 року на суму 1675 грн 14 коп , 7/5-1499-10 від 25.09.2006 року на суму 6275 грн 95 коп та 7/5-114-17 від 22.01.2007 року на суму 13111,45 грн   за перевищення  ГДК забруднюючих речовин в стічних водах на загальну суму 23 655 грн. 80 коп.

Факт направлення відповідачу рахунків на оплату  підтверджується  поштовими реєстрами про направлення  відповідачу поштових відправлень, копії яких додані до матеріалів справи.

Пунктом 3.7. Договору № 2091 від 01.11.1998 року на водопостачання та водовідведення передбачено, що скидання абонентом  стоків з перевищенням допустимих концентрацій оплачується за підвищеним тарифом, який стягується за весь об’єм стічних вод, скинутих з часу проведення Водоканалом попереднього аналізу стічних вод до моменту фіксації порушення, але не більше одного календарного місяця.

Як вбачається з наданих рахунків, позивачем в порушення п. 3.7. договору, було здійснено нарахування за перевищення допустимих концентрацій в стічних водах за три місяці, тоді як п. 3.7. Договору передбачає дане нарахування за місяць.

Відповідно до уточненого позивачем розрахунку , наданого з урахуванням вимог п.3.7 договору,  за перевищення ГДК забруднень в стічних водах  по рахунку  №  7/6-1485-3 від 17.08.2005 року  відповідач зобов”язаний був сплатити 711,34 грн, по рахунку №  7/5-365 від 09.03.2006 року  - 239 грн 63 коп, по рахунку №  7/5-601-13 від 20.04.2006 року на суму 1385 грн 04 коп , по рахунку № 7/5-1499-10 від 25.09.2006 року 3903 грн 29 коп,  по рахунку №  7/5-114-17 від 22.01.2007 року –6152 грн 96 коп  , всього 11765 грн 10 коп.

Статтями 44, 70 Водного кодексу України та ст.44 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»передбачено, що  споживач повинен дотримуватись встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин і здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод з перевищенням гранично - допустимих нормативів.

Відповідно до ст. 110 Водного кодексу України та ст. ст. 68, 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, підприємства, установи, організації  зобов’язані відшкодувати збитки завдані ними внаслідок порушення водного законодавства.

Відповідно до п. 2.3.3. Правил приймання стічних вод підприємств в  систему каналізації  м. Чернігова” абонент (відповідач)  зобов’язаний  оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Оскільки відповідач в добровільному порядку не здійснив оплату  по рахунках №№ 7/6-1485-3 від 17.08.2005 року, 7/5-365 від 09.03.2006 року, 7/5-601-13 від 20.04.2006 року, 7/5-1499-10 від 25.09.2006 року та 7/5-114-17 від 22.01.2007 року за перевищення ГДК забруднень в стічних водах , але приймаючи до уваги, що позивач здійснив нарахування  заборгованості  без врахування  п..3.7 договору, суд  доходить висновку, що тому  позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню  в  частині  стягнення  11 765 грн. 10 коп.

Вимоги позивача щодо стягнення 1455 грн 34 коп за перевищення ГДК забруднень в стічних водах по рахунку  №  7/6-1631-14 від 12.09.2005 року задоволенню не підлягають, оскільки  позивач  не надав суду належних доказів, які підтверджують факт повідомлення  відповідача  у встановлений строк про перевищення гранично допустимих концентрацій при здійснені аналізу проби, відібраної 04.08.2005 року,  чим позивачем  порушено права та охоронювані законом інтереси відповідача, передбачені п.6.2.16. Правил приймання стічних вод від підприємств в систему каналізації  м. Чернігова.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог  витрати по сплаті держмита в сумі 117   грн. 65  коп.   та  витрати в сумі 58 грн. 69 коп.  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 50, 70, 95, 110, 111 Водного кодексу України, ст. ст. 44, 68, 69 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства  "Млибор",  вул. Елеваторна, 1, м. Чернігів, 14026 (р/р 24 в Чернігівській ФВАТ „Укрексімбанк”, МФО 353649, код 14226133) на користь Комунального підприємства “Чернігівводоканал” Чернігівської міської ради, 14017, м. Чернігів, вул. Жабинського, 15 (р/р 26004192 в ЧОД Райффайзен банк  “Аваль”, МФО 353384, код 03358222) 11 765 грн. 10 коп. боргу, 117   грн. 65  коп. державного мита  та  58 грн. 69 коп.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити

СУДДЯ                                                                         Л.М. Лавриненко