ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 листопада 2007 р.
№ 16/246

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                           Жаботиної Г.В.,

суддів                                                  Костенко Т.Ф., Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу “Іскра”

на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.07.2007р.

у справі № 16/246 Господарського суду Полтавської області

за позовом Сільськогосподарського кооперативу “Іскра“

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Де-Парт“

до Акціонерного комерційного банку “Індустріалбанк“

про визнання правочину недійсним,

ВстановиВ:

Касаційна скарга Сільськогосподарського кооперативу “Іскра” не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України. Статтею 129 Конституції України обов’язковість рішень суду визначено як основну засаду судочинства, яка конкретизується у процесуальному законодавстві і пов’язується з набранням рішенням законної сили. Враховуючи визначену Конституцією України обов’язковість судового рішення, законодавцем визначені процедури звернення рішень до виконання, яким і завершується судова справа.

Принцип обов’язковості виконання судового рішення покладено у ст.ст.23, 27, 34, 40 Закону України “Про судоустрій”, приписами яких на суддів покладено обов’язок здійснення контролю відповідно до закону за своєчасним зверненням до виконання судових рішень, та ст.ст.109, 111-16  ГПК України, якими визначено порядок подання касаційних скарг.

Відповідно ст. 109 ГПК України касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через місцевий чи апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову. Наслідки недотримання порядку подання касаційної скарги визначено п.2 ч.1 ст.111-3 ГПК  України, згідно якого касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу (подання) надіслано інакше ніж через місцевий або апеляційний господарський суд. Як випливає з приписів даної норми, законодавцем покладено обов’язок на суд повернути касаційну скаргу (подання) без розгляду у випадку порушення скаржником порядку подання касаційної скарги, передбаченого ст. 109 ГПК України.

Оскаржуючи постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.07.2007р., Сільськогосподарський кооператив “Іскра”  подав касаційну скаргу безпосередньо на адресу Вищого господарського суду України, тим самим порушивши приписи ст. 109 ГПК України, а тому Вищий господарський суд України не має права прийняти до розгляду касаційної скарги на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.07.2007р. і зобов’язаний її повернути.

Невиконання даної правової норми тягне правовий наслідок, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 111-3 ГПК України, імперативом якої на господарський суд касаційної інстанції покладено обов’язок не прийняти і повернути касаційну скаргу (подання) без розгляду, якщо скаргу (подання) надіслано інакше, ніж через господарський суд, що прийняв оскаржуване рішення.

Після усунення зазначених недоліків скаржник не позбавлений можливості подати належно оформлену касаційну скаргу у порядку, встановленому розділом ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 86, 111, п. 2   ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий Господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу “Іскра“ на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.07.2007р. у справі №16/246  повернути без розгляду.

Головуючий - суддя                                                                 Жаботина Г.В.

судді                                                                                          Костенко Т.Ф.

Уліцький А.М.