КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

14.03.07 р.                                                                                                    № 16/303

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий

Судді

секретар судового засідання   Сувид О.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро»на рішення господарського суду Полтавської області від 26.01.2007 року

по справі № 16/303 (суддя Тимощенко О.М.)

за позовом  приватного підприємства «Акротекс», м.Дніпропетровськ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро», с. Піщане Решетилівського району Полтавської області

про  стягнення 16931,85 грн.

В судове засідання не з’вились представники сторін

Обставини справи:

Приватне підприємство «Акротекс»(далі –позивач) звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро»(далі –відповідач) про стягнення  15000 грн. - основної заборгованості, 572,34 грн. інфляційних, 1359,51 грн. пені.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.01.2007 року по справі № 16/303 позов задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 16931,85 грн. заборгованості, судові витрати.

Не погоджуючись із вказаним вище рішенням господарського суду Полтавської області, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в справі № 16/303 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.98 ГПК України, за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро»Київським міжобласним апеляційним господарським судом, ухвалою від 19.02.2007р. порушено апеляційне провадження у справі № 16/303.

Позивач в судове засідання не з’явився, надіслав телеграму з клопотанням про розгляд справи без участі його представника, яке судом задовольняється. Також позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти вимог апеляційної скарги заперечив, оскільки вона є безпідставною, просив залишити без змін рішення господарського суду Полтавської області.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, надіслав телеграму з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв’язку з хворобою юрисконсульта. Зазначене клопотання колегією суддів не задовольняється, оскільки документально не обґрунтоване. Крім цього, надання повноважень на представництво інтересів сторони у господарському процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб. Також ухвалою суду від 19.02.07р. явка уповноважених представників сторін не була визнана обов”язковою, у справі достатньо матеріалів для розгляду скарги без участі представника відповідача, необґрунтоване відкладення розгляду справи безпідставно затягне її вирішення.

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.03.2007р. здійснена заміна у складі колегії суддів: головуючий суддя Андрейцева Г.М., судді Писана Т.О., Швець В.О.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що оспорюване рішення має бути залишено без змін, а апеляційна скарга –без задоволення з таких підстав.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що апеляційний господарський суд в процесі перегляду апеляційної скарги перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсязі. Тобто апеляційний суд повторно перевіряє відповідності нормам матеріального та процесуального права вимогу, заявлену позивачем.

Із матеріалів справи вбачається, що 28.04.2006р. сторони уклали договір №2804/1 (надалі - договір), згідно п.1 якого Позивач (Продавець) забов'язаний поставити і передати у власність відповідача, а Відповідач (Покупець) - прийняти та оплатити товар. Пунктом 3.2. Договору передбачений вид оплати –перерахування грошових коштів відповідача протягом 2-х банківських днів з моменту поставки товару.

28 квітня 2006 року Позивач поставив Відповідачу соняшниковий жом у кількості 45,310 тон, по ціні 450,00 грн. за тонну на загальну суму 20 389,50 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-2804/1 від 28 квітня 2006 року. Того ж дня, відповідачу було пред'явлено до оплати рахунок-фактуру № СФ-2804/1. У встановлений строк Відповідач зазначену суму не сплатив, чим порушив умови договору № 2804/1 від 28 квітня 2006 року.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, оплатив 5389,5 грн. за поставлену продукцію (виписка з установи банку а.с.7). Позивач звернувся до Відповідача з претензією від 29 червня 2006 року вих. №29/1. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 15000 грн.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від вартості недопоставки товару. Сума пені складає 1359,51 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обґрунтованим та правомірним є стягнення з відповідача на користь позивача 572,34 грн. інфляційних витрат.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення  господарського суду Полтавської області, апеляційний господарський суд приходить до висновку про правильність застосування норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції; висновки, викладені в рішенні суду, відповідають обставинам справи та є доведеними. За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що підстави скасування рішення господарського суду Полтавської області від 26.01.2007 року у справі № 16/303 відсутні. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 33, 99, 101, п.1 ст.103, ст. 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення господарського суду Полтавської області від 26.01.2007 року у справі № 16/303 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бурат-Агро» –без задоволення.

2. Справу № 16/303 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий

Судді