КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2007                                                                                           № 37/384

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:            Дзюбка П.О.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Шуненко Н.Ю.(дов. №31 від 26.06.2006р.);

від відповідача - не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкрите акціонерне товариство завод "Дніпропрес"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 22.10.2007

у справі № 37/384

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство завод "Дніпропрес"

до                                                   Міністерство фінансів України

про                                                  тлумачення змісту договору № 36 від 08.06.1994 р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2007р. провадженняу справі №37/384 припинено.

Не погоджуючись з ухвалою  суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, направити справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не надано, повноважений представник  в  судове засідання не з’явився.  Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення  учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду  першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Позивач звернувся з позовом про тлумачення змісту Договору №36 від 08.06.1994р. про надання Міністерством фінансів України бюджетної позички Дніпропетровському заводу важких пресів, який було укладено між Дніпропетровським заводом важких пресів та Міністерством фінансів України.

З матеріалів справи вбачається, що Господарським судом Дніпропетровської області розглядалася справа №36/97 (37/114) за позовом Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у Дніпропетровську Державної податкової адміністрації України до ВАТ “Завод “Дніпропрес” про стягнення заборгованості по Договору №36 від 08.06.1994р. про надання Міністерством фінансів України бюджетної позички Дніпропетровському заводу важких пресів.

Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 12 визначено вичерпний перелік підвідомчих господарському суду справ, а саме:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на статтю 213 ЦК України, в якій зазначено, що 1. Зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). 2. На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. 3. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.         4. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи положення наведеної статті, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що тлумачення змісту правочину є правом суду, а не його обов’язком за умови звернення до суду сторони, право якої порушено під час виконання господарського договору іншою стороною, яка таке право порушила у позовному провадженні. Дані доводи викладені в постанові Вищого господарського суду України від 28.09.2005р. №973.

Таким чином, позивач звернувся з позовною заявою в якій просить вирішити спір по суті, який відсутній, та в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення з позовом про відновлення своїх порушених прав спірним договором, що також підтверджено в судовому засіданні при наданні пояснень представником позивача.

Натомість, позивач просить витлумачити договір, який є предметом дослідження по справі №36/97(37/114) та ставить питання, які віднесені до компетенції іншого суду при вирішенні справи по суті щодо спору між сторонами при виконанні договору №36 від 08.06.1994р.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для здійснення провадження за даним позовом, та провадження у справі №37/384 підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 статті 80 ГПК України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі (стаття 101 ГПК України), колегія відзначає, що державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу повернуто позивачеві правомірно на підставі статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” та ч.2 п.13 Постанови КМУ №1258 від 21.12.2005р. “Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, пов’язаних з розглядом цивільних та господарських справ та їх розмірів”.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 22.10.2007р. по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України,  Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Завод “Дніпропрес”  залишити без задоволення,  ухвалу  Господарського суду міста Києва  від 22.10.2007р. у справі №37/384 - без змін.

Матеріали справи № 37/384 повернути Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Дзюбко П.О.