СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

06 грудня 2007 року
Справа № 2-23/12617-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився;

позивача: Коринтелі Нодарі Георгійович, довіреність №  08.01-31/02   від 23.01.07;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу кооперативу "Лаванда" на постанову господарського суду АР Крим від 22 жовтня 2007 року у справі № 2-23/12617-2007А (суддя Іщенко Г.М.)

за позовом  Прокурора міста Ялта (вул. Кірова, 18,  Ялта, 98600)

в інтересах держави в особі  Управління Пенсійного фонду України у місті Ялті  Автономної Республіки Крим (вул. Садова, 4, Ялта, 98600)

до          Кооперативу "Лаванда" (вул. Кірова, 31, корп. 4, Ялта, 98600)

про стягнення недоїмки в сумі 2332,74 грн. та фінансової санкції у сумі 170,00 грн. з внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2007 року заступник прокурора м. Ялта в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в м. Ялта АР Крим звернувся до господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до кооперативу “Лаванда” міста Ялта про стягнення недоїмки в сумі 2332,74 грн. та фінансової санкції у сумі 170,00 грн., що становить загальну суму 2502,74 грн.  з внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування (а.с. 3).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачувалися у встановлені законодавством строки та розмірах страхові внески та штрафні санкції з 01 січня 2004 року, які застосовуються за їх несплату згідно статті 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, у результаті чого на 21 жовтня 2004 року утворилася недоїмка у сумі 2502,74 грн.  та не сплачено штраф у сумі 170,00 грн.

Постановою господарського суду АР Крим від 12 жовтня 2007 року позов задоволено (а.с. 38-40).

В апеляційній скарзі відповідач просить постанову суду скасувати, як прийняту в порушення норм матеріального та процесуального права

Розпорядженням керівництва суду від 06 грудня 2007 року суддя Антонова І.В. у зв'язку з хворобою, замінена на суддю Ткаченка М.І.

Представник позивача у засіданні суду 06 грудня 2007 року проти апеляційної скарги заперечував, вважає постанову суду законною та правомірною.

Прокурор та представник  кооперативу "Лаванда" у судове засідання не з'явилися, сповіщені про час і місце розгляду скарги ухвалою суду від 20 листопада 2007 року. Поштові повідомлення у матеріалах справи. Про причини своєї неявки судову колегію не повідомили.

Відповідно до пункту 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи.

Судова колегія вважає  можливим розглянути справу за відсутності не з’явившихся представника відповідача та прокурора.

Відповідно до вимог статті 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи, вислухавши представника УПФУ, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 58 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (із змінами та доповненнями), п.1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах (затвердженого наказом Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції від 21 травня 2002 року № 442/6730), управління Пенсійного фонду України у районах, містах і районах у містах є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов'язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхові внески –це кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно статті 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", страхувальниками відповідно до цього закону є підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Судом встановлено, що кооператив “Лаванда” зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Ялта АР Крим (далі- УПФУ) як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень - вересень 2004 року, наданих  відповідачем до УПФУ у порядку звітності, за кооперативом “Лаванда” склалась заборгованість в сумі 2332,74 грн. (рядок 8 розрахунків, а.с.  7-16, 4).

Відповідно до пункту 6 статті 17 Закону України № 1058-ІV, страхувальник, яким є кооператив "Лаванда", зобов'язаний нараховувати, обчислювати й сплачувати у встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Відповідач з 01 січня 2004 року не сплачував страхові внески, і на 21 жовтня 2004 року за ним склалася недоїмка у сумі 2332,74 грн. і не сплачено штраф у сумі 170,00 грн. зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  у встановлені законодавством строки, у зв'язку з чим УПФУ на адресу кооперативу „Лаванда” направило вимоги про сплату боргу, а саме вимога за № Ю-217 від 05 жовтня 2004 року - недоїмка на суму 2091,00 грн. і фінансова санкція 170,00 грн., одержані 18 жовтня 2004 року, та вимога за № Ю-819 від 05 липня 2007 року - недоїмка на суму 2332,74 грн. і фінансова санкція 170,00 грн. на підставі рішення від 08 червня 2003 року, одержана 07 липня 2007 року відповідачем, про що свідчать відмітки на повідомленнях про вручення поштового відправлення, а отже є узгодженими  (а.с.   17-18).

Отже, перед УПФУ в м. Ялта недоїмка  кооперативу “Лаванда”  становить на 21 жовтня 2007 року 2332,74 грн. грн. і 170,00 грн. фінансова санкція, які не сплачені.

Згідно частини 1 та пункту 7 частини 3 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків, страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій. У разі якщо страхувальник,  протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Статтею 23 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

Відповідно частини 7 пункту 1 статті 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Кооператив „Лаванда” не надав  доказів, які б свідчили про те, що він сплатив вказану узгоджену  з УПФУ суму недоїмки, на підставі чого господарський суд правомірно задовольнив заявлені позовні вимоги заступника прокурора міста Ялта.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на порушення господарським судом норм процесуального права, так як справа розглянута у відсутність його представника, що спір повинен розглядатися судом загальної юрисдикції, а не господарським судом,  у зв’язку з наступним.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який введено в дію з 01 вересня 2005 року, до початку діяльності  окружних та апеляційних адміністративних   судів   адміністративні   справи, підвідомчі господарським  судам  відповідно  до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,  вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу   адміністративного судочинства України.

За суб'єктним складом сторін (юридичні особи) та вимогами статей 1, 12 Господарського  процесуального кодексу України, даний спір підвідомчий адміністративному суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду   публічно-правовий спір, якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

У даному випадку УПФУ у місті Ялта діяло як суб’єкт владних повноважень.

Так як на території АР Крим не створені адміністративні суди, спір розглянуто господарським судом АР Крим за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Так як предметом спору у даній справі є правомірність стягнення з кооперативу „Лаванда” недоїмки та фінансових санкцій у сумі 2502,74 грн. з внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та штрафу у сумі 170,00 грн., це виключає розгляд справи місцевим та апеляційним судами АР Крим загальної юрисдикції.

Посилання відповідача, що справа розглянута у відсутність його представника, який би довів суду необхідність застосування строків позовної давності, судовою колегією не приймаються з наступних причин.

Позовна заява призначена до слухання на 22 жовтня 2007 року, про що кооперативу "Лаванда" стало відомо 28 вересня 2007 року (а.с. 31), тобто, за 23 дні. Про причини своєї неявки кооператив "Лаванда" суд не сповістив.

А так як на дані правовідносини строки позовної давності не поширюються, права відповідача на судовий захист не порушено.

Згідно пункту 2 статті Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що правовідносини виникли у зв'язку з прийняттям Управлінням Пенсійного фонду України міста Ялта спірних рішень про стягнення недоїмки та штрафної санкції з кооперативу „Лаванда” за період з 01 січня 2004 року станом на 21 жовтня 2004 року.

Відповідачем у даному позові конкретно зазначений суб'єкт владних повноважень, у зв'язку з чим  дана справа повинна розглядатися за нормами Кодексу адміністративного судочинства України відповідним адміністративним судом.

Не приймаються судовою колегією також доводи апелянта про пропущення позивачем строку позовної давності, так як відповідно до частини 15 статті 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”,  строк давності щодо стягнення недоїмки,  пені та штрафів не застосовується.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись статтями 24, 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, 206  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу кооперативу "Лаванда" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду АР Крим від 22 жовтня 2007 року у справі № 2-23/12617-2007А залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції, за наслідками перегляду, набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                    підпис

Судді                                                  підпис

підпис