ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.06.2007
Справа №2-8/5140-2007А

Суддя Господарського суду АР Крим Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Яриловой О.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом – Державного підприємства МО України «Укрвійськкурорт»,

смт. Партеніт, м. Алушта

До відповідача – Партенітської селищної Ради, смт. Партеніт, м. Алушта

Про визнання незаконним та відміну рішення та спонукання до виконання певних дій.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Куциков М.Б., пред-к за дов. №250 від 05.03.2007 року.

Від відповідача – Загородня О.К., пред-к за дов. №17 від 09.01.2007 року.

Сутність спору: позивач, Державне підприємство МО України «Укрвійськкурорт» звернувся до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідача, Партенітської селищної Ради, просить визнати незаконним та відмінити рішення 9-ї сесії 5-го скликання Партенітської селищної Ради від 08.09.2006 року №9-75 «Про розгляд клопотання генерального директора ДП МОУ «Укрвійськкурорт». Зобов’язати Партенітську селищну Раду видати державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськкурорт» дозвіл на складання проектів землеустрою по відводу у постійне користування підприємству земельних ділянок для обслуговування будівель та споруд, затвердити проект та видати державні акти на право постійного користування земельними ділянками під будівлями та спорудами, які знаходяться на балансі підприємства, в тому числі під: 1. Адміністративною будівлею №115, смт. Партеніт, військовим містечком №3, (Центр Крим), площею 0.1100га; 2. Павільйоном танців та ігор, смт. Партеніт, військове містечко №3, площею 0,0500га; 3. Прачечній, смт. Партеніт, вул. Партенітська, 7-а, площею 0,1239га; 4. складом КЕС, смт. Партеніт, вул. Партенітська, 7-б, площею 0,0806га; Дитячим садком «Звездочка (з пристройкою) смт. Партеніт, вул. Солнечная, 5-а, площею 0,6569га; 6. Гаражу «Фрунзенський» зі складом ГСМ, смт. Партеніт,

вул. Партенітська, 9-б, площею 0,6871га; 7. Кінотеатром «Южний», смт. Партеніт,

вул. Партенітська, 9-а, площею 0,0884га; 8. Складом КЕС, смт. Партеніт,

вул. Партенітська, 9-а, площею 0,0282га.

Представник відповідача представив відзив по справі відповідно до якого просить відмінити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача представив доповнення до позовних вимог згідно до яких доповнює свої позовні вимоги викладені в адміністративному позові та просить зобов’язати Партенітську селищну Раду видати державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськкурорт» дозвіл на складання проектів землеустрою по відводу у постійне користування підприємству земельних ділянок для обслуговування будівель та споруд.

Справа слуханням відкладалась, в порядку ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

10.05.2000 року Виконавчим комітетом Алуштинської міської Ради зареєстровано юридичну особу Державне – підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськокурорт», про що видане свідоцтво про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності – юридичної особи.

Згідно Наказу Міністерства оборони України №21 «Про додаткове наділення основними фондами державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськурорт» від 14.01.2005 року та відповідно до Наказу Міністерства оборони України №662 «Про наділення основними фондами державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськурорт» майно щодо якого позивач заявив позовні вимоги передане на баланс Державного підприємства МО України «Укрвійськкурорт» що підтверджується актами приймання – передачі даних об’єктів (а.с.11-28).

08.02.2006 року ДП МО України «Укрвійськкурорт» направило на адресу Партенітської селищної Ради листа №160 з проханням дозволити складання проекту землеустрою по відводу земельних ділянок для обслуговування наступних будівель, які знаходяться на балансі державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськкурорт»: 1. Адміністративною будівлею №115, смт. Партеніт, військовим містечком №3, (Центр Крим), площею 0.1100га; 2. Павільйоном танців та ігор,

смт. Партеніт, військове містечко №3, площею 0,0500га; 3. Прачечній, смт. Партеніт,

вул. Партенітська, 7-а, площею 0,1239га; 4. складом КЕС, смт. Партеніт,

вул. Партенітська, 7-б, площею 0,0806га; 5. Дитячим садком «Звездочка (з пристройкою) смт. Партеніт, вул. Солнечная, 5-а, площею 0,6569га; 6. Гаражу «Фрунзенський» зі складом ГСМ, смт. Партеніт, вул. Партенітська, 9-б, площею 0,6871га; 7. Кінотеатром «Южний», смт. Партеніт, вул. Партенітська, 9-а, площею 0,0884га; 8. Складом КЕС,

смт. Партеніт, вул. Партенітська, 9-а, площею 0,0282га.; 9. Склад ГСМ, смт. Партеніт,

вул. Партенітська, 9-б, площею 72кв.м..

08.09.2006 року Рішенням №9-75, 9-ї сесії 5-го скликання Партенітської селищної Ради  «Про розгляд клопотання генерального директора ДП МОУ «Укрвійськкурорт» вирішено відмовити ДП МОУ «Укрвійськурорт» у наданні згоди на підготовку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки під будівлями та спорудами, які знаходяться на балансі ДП МОУ «Укрвійськурорт» до рішення питання про передачу об’єктів інфраструктури та соцкультбиту в комунальну власність Партенітської селищної Ради.

Суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Однак в оскаржуваному рішенні відповідачем не міститься посилання на положення нормативно – правових актів, затвердженої містобудівної документації та документів по землеустрою, що містили б аргументи для відмови в дозволі ДП МОУ «Укрвійськкурорт» на підготовку проекту землеустрою по відводу у постійне користування земельних ділянок для обслуговування будівель та споруд, які знаходяться на балансі підприємства.

Відповідно до ч.9 ст. 123 Земельного Кодексу України, відмову  органів  місцевого  самоврядування  або  органів виконавчої  влади  у  наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк  може  бути оскаржено  в  судовому  порядку.  Рішення  про  відмову  у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані  пояснення з  посиланням  на  відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої  містобудівної  документації   та   документації   із землеустрою.

За таких обставин відповідач при прийнятті 08.09.2006 року Рішення №9-75, 9-ї сесії 5-го скликання Партенітської селищної Ради  «Про розгляд клопотання генерального директора ДП МОУ «Укрвійськкурорт» не врахував Наказ Міністерства оборони України №21 «Про додаткове наділення основними фондами державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськурорт» від 14.01.2005 року та Наказ Міністерства оборони України №662 «Про наділення основними фондами державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськурорт» відповідно до яких оскаржуване майно передане позивачу.

Отже підстави для відмови Державному підприємству МО України «Укрвійськкурорт» в  наданні згоди на підготовку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки під будівлями та спорудами, які знаходяться на балансі ДП МОУ «Укрвійськурорт» відсутні.

Відповідно до ч.2 ст. 92 Земельного Кодексу України, права  постійного  користування  земельною  ділянкою  із земель державної та комунальної власності набувають, зокрема, підприємства,  установи  та  організації,  що  належать до державної та комунальної власності.

Відповідно до ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин на території сіл, селищ, міст, відноситься розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок в користування із земель комунальної власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин відповідно до закону.

Згідно ч.8 ст. 118 Земельного кодексу України, проект   відведення  земельної  ділянки  розробляється  за замовленням громадян організаціями,  які мають відповідні  дозволи (ліцензії)   на   виконання   цих   видів   робіт,  у  строки,  що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до п. В, ч.1, ст.186 Земельного кодексу України відповідними органами місцевого самоврядування затверджуються проекти  відведення  земельних ділянок із земель державної чи комунальної власності затверджуються органами виконавчої  влади або  органами  місцевого  самоврядування,  які надають і вилучають земельні ділянки;

Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що знаходяться в державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із земель запасу під забудову проводиться за проектами відводу в порядку, встановленому статтями 118,123, 124 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного кодексу України юридична особа,  зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне  користування  із  земель  державної  або  комунальної власності,  звертається  з  відповідним  клопотанням  до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій  або сільської, селищної, міської ради.

З суті ст. 377 Цивільного Кодексу України виходить, що при переході права користування будівлею, спорудою до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені та частиною ділянки, необхідної для їх обслуговування.

Відповідно до ч. 2 Роз’яснень Вищого господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Суд зазначає, що позивач після передачі йому майна, у відповідності до Наказу Міністерства оборони України №21 «Про додаткове наділення основними фондами державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськурорт» від 14.01.2005 року та відповідно до Наказу Міністерства оборони України №662 «Про наділення основними фондами державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськурорт»  звернувся згідно до ст. 123 Земельного Кодексу України та ст.377 Цивільного Кодексу України до відповідача з заявою з проханням дозволити складання проекту землеустрою по відводу земельних ділянок для обслуговування будівель, які передані відповідно до вищевказаних Наказів Міністерства Оборони України, однак отримав необґрунтовану відмову, що протиречить ч.9 ст.123 Земельного Кодексу України.

Відповідно до ч.9 ст. 123 Земельного Кодексу України, відмову  органів  місцевого  самоврядування  або  органів виконавчої  влади  у  наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк  може  бути оскаржено  в  судовому  порядку.  Рішення  про  відмову  у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані  пояснення з  посиланням  на  відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої  містобудівної  документації   та   документації   із землеустрою.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що, Партенітська селищна Рада своїм правом звернутися до суду з позовною заявою про передачу об’єктів інфраструктури та соцкультбиту в комунальну власність Партенітської селищної Ради не скористалась.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з  використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так за загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

В судовому засіданні 11.06.2007 року оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано 02.07.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158, 159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

2.          Визнати незаконним та відмінити Рішення №9-75, 9-ї сесії 5-го скликання Партенітської селищної Ради  «Про розгляд клопотання генерального директора ДП МОУ «Укрвійськкурорт» від 08.09.2006 року.

3.          Зобов’язати Партенітську селищну Раду видати державному підприємству Міністерства оборони України «Укрвійськкурорт» дозвіл на складання проектів землеустрою по відводу у постійне користування земельних ділянок для обслуговування будівель та споруд: 1. Адміністративною будівлею №115, смт. Партеніт, військовим містечком №3, (Центр Крим), площею 0.1100га; 2. Павільйоном танців та ігор, смт. Партеніт, військове містечко №3, площею 0,0500га; 3. Прачечній, смт. Партеніт, вул. Партенітська, 7-а, площею 0,1239га; 4. складом КЕС, смт. Партеніт, вул. Партенітська, 7-б, площею 0,0806га; 5. Дитячим садком «Звездочка (з пристройкою) смт. Партеніт, вул. Солнечная, 5-а, площею 0,6569га; 6. Гаражу «Фрунзенський» зі складом ГСМ, смт. Партеніт, вул. Партенітська, 9-б, площею 0,6871га; 7. Кінотеатром «Южний», смт. Партеніт, вул. Партенітська, 9-а, площею 0,0884га; 8. Складом КЕС, смт. Партеніт, вул. Партенітська, 9-а, площею 0,0282га.

Відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чумаченко С.А.