ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  15/280

13.11.07

За позовом     Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до                     Акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна" в особі ліквідатора

про                    визнання кредитором на суму 3 276,57 грн.

Суддя  Хоменко М.Г.

Представники:

від позивача - Сушицька Ю.В.

від відповідача - не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду передані позовні вимоги Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - позивач) до Акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна" в особі ліквідатора (далі - відповідач) про визнання кредитором та стягнення 3 276,57 грн.

Відповідач проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що вимоги позивача не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів та не затверджені Національним банком України, а також сплинув строк позовної давності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Правління Національного банку України № 249 від 29.06.2001 "Про відкликання ліцензії на здійснення банківських операцій та ліквідацію Акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна" припинена діяльність відповідача та розпочата процедура його ліквідації.

19.07.2001 у газеті "Урядовий кур'єр" було опубліковане оголошення про відкриття ліквідаційної процедури АК АПБ "Україна" (далі - відповідач).

30.08.2001 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 2/449 підтверджено правомірність застосування до АК АПБ "Україна" процедури ліквідації, а також підтверджено повноваження ліквідатора –Державної госпрозрахункової установи Агентства з питань банкрутства.

Постановою Правління Національного банку України від 29.06.2005 № 235 призначено ліквідатором Банку "Україна" фізичну особу - службовця Національного банку України Родіонову Марину Олексіївну.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2005 у справі № 15/555 підтверджено кандидатуру ліквідатора Акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна" фізичної особи - службовця Національного банку України Родіонової Марини Олексіївни.

Відповідно до ч. 3 ст. 89 Закону України "Про банки і банківську діяльність" протягом одного місяця з дня опублікування оголошення про відкриття ліквідаційної процедури кредитори мають право заявити ліквідатору про свої вимоги до банку.

Відповідно до вимог ст.ст. 92, 93 Закону України "Про банки і банківську діяльність" ліквідатором проведено інвентаризацію майна відповідача. Власники залишків на рахунках банку визнані його кредиторами.

Також, згідно з ст. 93 Закону України "Про банки і банківську діяльність" ліквідатор зобов'язаний здійснювати розрахунки з кредиторами, вимоги яких акцептовані та затверджені Національним банком України.

Згідно із затвердженим Національним банком України 13.12.2001 реєстру кердиторських вимог до Банку "Україна" Сквирівський райком працівників АПК було визнано кредитором з грошовими вимогами на суму 2 454,09 грн. та віднесено до третьої черги задоволення. Таким чином, кредитором Банку "Україна" є Сквирівський райком працівників АПК.

Положеннями ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Реєстр вимог кредиторів АК АПБ "Україна" був затверджений Національним банком України 13.12.2001. Таким чином, на момент пред'явлення позову сплинув трирічний строк позовної давності, встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності, яке задоволено судом.

Позивач клопотання про відновлення пропущеного строку позовної давності не заявив, поважних причин пропущення строку позовної давності господарському суду не повідомив.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено господарському суду обставин, на які він посилається як на підставу позовних вимог.

Враховуючи викладене, позовні вимоги визнаються необгрунтованими, безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 89, 92, 93 Закону України "Про банки і банківську діяльність", ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його  прийняття.

Суддя                                                                                                        М.Г.Хоменко