ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-5/390
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"02" жовтня 2007 р.  09:30
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
в складі:

судді Євдокимова І.В., при
секретері Єрмолаєвої О.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом:  Управління пенсійного фонду України в
Нахімовському районі м. Севастополя (99001 м. Севастополь, вул.
Дзигунського, 19)

до  Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1   (АДРЕСА_1; АДРЕСА_2)

про стягнення заборгованості в
розмірі 20,80 грн.,

Представники сторін:

Позивач: Полоса І.В., довіреність №
17 від 17.05.2007;

Відповідач: не з'явився.

встановив:

Управління пенсійного фонду України
в Нахімовському районі м. Севастополя звернувся до господарського суду міста
Севастополя з позовною заявою до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по внескам на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі  20,80
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем пенсійного законодавства України щодо сплати внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Ухвалою суду від 03.09.2007 по
справі було призначено попереднє судове засідання на 20.09.2007.

Ухвалою суду від 20.09.2007 року
підготовче провадження по справі закінчено, та справа призначена до судового
розгляду на 02.10.2007.

Представник відповідача в судове
засідання неодноразово не з'являвся, відзив на позов не надав, про час та місце
судового засідання був повідомлений належним чином  у встановленому порядку.

Оскільки до повноважень
адміністративних судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження
юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу
на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, суд вважає, що примірники
повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, які повернуті органами
поштового зв'язку з позначками „адресат вибув”, „адресат не значиться” і таке
інше, можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом
обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом
певних процесуальних дій.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст.ст.27, 49, 51, 121,
130 Кодексу адміністративного судочинства України, представнику позивача,
роз'яснені його  процесуальні права і
обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслуховуючи пояснення представника позивача,
суд

В с т а н о в
и в :

Згідно з п. 4 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів
входить розгляд спорів за зверненням суб'єктів владних повноважень у випадках,
встановлених законом.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку
діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи,
підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях
відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1  зареєстрована  в якості платника страхових внесків на
обов`язкове державне  пенсійне
страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Нахімовському районі м.
Севастополя 19.09.2000.

Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 1 ст.
15 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” платниками страхових внесків
підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних
партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та
інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний
торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами
цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті
11 цього Закону.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 17  Закону України “Про загальнообов`язкове
державне пенсійне  страхування”
страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові внески.

До набрання чинності законом про
спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду відповідно до
п.  1 ч. 8 Прикінцевих положень Закону
України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування”
страхові внески, що перераховуються до солідарної системи (крім
страхових внесків, що перераховуються особами, зазначеними в пунктах 3 і 4
статті 11 та у статті 12 цього Закону, а також страхових внесків, сплачуваних
за осіб, зазначених у пунктах 8, 13, 14 статті 11 цього Закону), сплачуються
страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених
цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування" для відповідних платників
збору.

Розділом 4 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України
визначений розмір страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
визначених пунктом 1 статті 1 цього Закону, - 32 відсотки від суми
оподатковуваного доходу (прибутку), яка обчислена в порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України відповідно до законодавства України;

Відповідно до п. 12 ст. 20 Закону
України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” страхові внески підлягають
сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно з розділом 5 Інструкції, ст.
20 “Про загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування” страхові внески нараховуються незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також незалежно
від того, чи були зазначені суми фактично виплачені після їх нарахування до
сплати.  Нараховані за відповідний
базовий звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом
перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через
20 календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески.

Відповідно до вимог ст. 106 Закону
України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” суми страхових внесків своєчасно
не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею
20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону,
вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі -
недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.
Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і
десятою цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в
порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які
протягом трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику,
банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій. Суми пені та
штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, підлягають
сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку
пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення.

Відповідно до п. 8.2 розділу 15 Закону
України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” , п. 5.3.2 Інструкції про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України, на підставі даних звиту (форма 25), здійснювався розрахунок сум  страхових внесків, які підлягають
доплачуванню до мінімального розміру страхових внесків по результатам
підприємницької діяльності -відповідача за
2004 рік, складений акт № 26 від 01.06.2006, сума доплати склала 20,80
грн.

В рахунок погашення недоїмки від
відповідача грошові кошти не надходили.

Відповідно до абз. 7 п. 3 ст. 106
Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” У разі якщо страхувальник, який
одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі
суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до
вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не
оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки
до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках
орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського
суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду
з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені
законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги в сумі 20,80 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 94,
158-163, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2.          Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1   (АДРЕСА_1;
АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1, відомостей про наявність поточних  рахунків в установах банків немає) на користь
Управління пенсійного фонду України в Нахімовському районі м. Севастополя
(99001 м. Севастополь, вул. Дзигунського, 19, , п/р
0012 в СМВ № 4548 ВАТ “Державний Ощадний Банк України”, МФО 384027)
заборгованість в розмірі 20,80  грн.

3.          Копії постанови направити сторонам.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
І.В. Євдокимов

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

04.10.2007

Розсилка:

1.          УПФУ
в Нахімовському районі м. Севастополя (99001 м. Севастополь, вул.
Дзигунського, 19)

2.          СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

3.          СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_2)

4.          Справа

5.          наряд