ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.07
Справа №АС 12/618-07.

Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А., при секретарі судового засідання Бараковій О.М., за участю представників сторін:

від позивача             Бакаєв І.М. (дов. № 1949/01-06 від 23.11.2007 року)

від відповідача             не прибув

Прокурор  Яковенко В.В.

Розглянувши матеріали справи № АС12/618-07

за позовом   Прокурора Путивльського району  в інтересах держави в особі Путивльського районного  центру зайнятості

до                         Приватного підприємства «Каменка», с. Кочерги  Путивльського району

про стягнення 384 грн. 26  коп.

Суть спору: Прокурор  просить суд стягнути з відповідача 384 грн. 26 коп.  заборгованості по сплаті страхових внесків, яка виникла станом на 06.09.2007 року, відповідно до Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” № 1533-ІІІ від 02.03.2000р. із змінами та доповненнями.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву суду не надіслав, тому відповідно до ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи відбувається за наявними в ній документами.

Представникам сторін роз»яснено їх права та обовязки, відповідно до ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ :

Законом України “Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” № 1533-ІІІ від 02.03.2000р., передбачено умови, порядок, строк і розмір страхових внесків на загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Згідно ст. 8 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» № 1533-Ш від 02.03.2000 р. (із змінами) (надалі Закон 1533) Фонд загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі Фонд) створюється для  управління страхування на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно з цим Законом і статутом Фонду.

Фонд є цільовим  централізованим  страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» джерелами формування коштів Фонду, у тому числі є страхові внески страхувальників.

Відповідно до Закону 1533 платниками внесків на загальнообов»язкове державне соціальне страхування на випадок  безробіття є роботодавці (підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю) та застраховані особи. Статтею 35 зазначеного Закону визначений обов»язок роботодавця своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески, а також визначена відповідальність за несвоєчасну та неповну сплату (ст. 38 Закону 1533).

Згідно п. 2 ст. 1 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов»язкового державного соціального страхування» від 11.01.2001 року відповідач  повинен перераховувати позивачу страхові внески у розмірі 2.1 % суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначають згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про оплату праці» та підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян; для найманих працівників – 0.5 % суми оплати праці.

Відповідно до вказаного Закону, відповідач є страхувальником - платником страхових внесків до Фонду, але несвоєчасно сплачує  внески до Фонду.

Як вбачається з матеріалів справи,  в розрахунковій відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за 1-ше півріччя 2007 року, надану відповідачем до центру зайнятості, відображено розрахунок страхових внесків, згідно яких  сума недоїмки складає 384 грн. 26 коп.

Факт несплати відповідачем страхових внесків до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття підтверджується матеріалами справи, зокрема: розрахунковою відомістю про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов»язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, розрахунком суми заборгованості  та іншими документами, залученими до справи.

Оскільки відповідач не подав доказів погашення боргу, вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в розмірі 384 грн. 26 коп.

На підставі викладеного, керуючись  ст. ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.           Позов задовольнити.

2.   Стягнути з  Приватного  підприємства «Каменка», (с. Кочерги Путивльського району, Сумської області, вул. Леніна, 8, ід. код 33001467) на користь Путивльського районного центру зайнятості населення (415000, м. Путивль Сумської області, вул. Кірова, 59, код 21103804)  - 384 грн.  26 коп. боргу.

2.           Видати виконавчий  лист після набрання постановою законної сили.

4.  Постанова суду може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

5.  Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду  першої інстанції, якщо інше не встановлено цим  Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.