ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

21.11.07                                                                                          Справа №  17/338-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

“Київоблгаз”

до                  Бориспільської виправної колонії № 119

про                стягнення 60 920,63 грн

Суддя  Суховий В.Г.

Представники:

позивача:         Литвин В.С., Палькевич Н.С.;

відповідача:     не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації “Київоблгаз” (далі –Позивач) до Бориспільської виправної колонії № 119 (далі –Відповідач)  про стягнення 60 920,63 грн, з яких 49 257,27 грн –основний борг, 4 117,42 грн –пеня, 3 448,01 грн - штраф,  3 037,65 грн –інфляційні та 1 024,28 грн –3% річні.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по Договору на поставку природного газу № 30078/05-Б від 04.01.2005р., щодо оплати одержаного протягом 2006 року природного газу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.10.2007р. порушено провадження у справі № 17/338-07 та призначено до розгляду на 21.11.2007р.

Позивач позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та інших витребуваних ухвалою суду документів не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою господарського суду від 01.10.2007, що підтверджується повідомленням про вручення № 08096366 від 11.10.2007р.

Таким чином відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо  відзив  на  позовну  заяву  і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд  в с т а н о в и в:

04 січня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації “Київоблгаз” та Бориспільською виправною колонією № 119 було укладено Договір на поставку природного газу № 30078/05-Б (далі –Договір), відповідно до умов якого (п.п. 1.1.1, 1.1.2) поставка позивачем відповідачу природного газу за рахунок ресурсів НАК “Нафтогаз України” та надання послуг з його транспортування по газових мережах позивача. Оплата відповідачем позивачу природного газу та послуг з його транспортування та постачання згідно з діючими цінами та тарифами на умовах цього Договору.

Згідно з п.п. 5.1, 5.2 Договору ціна за 1000,0 куб. м. газу на 2005 рік становить 204,96 гри., в тому числі ПДВ 34,16 грн, включаючи тариф на транспортування та постачання природного газу газовими мережами позивача. Ціна газу, що вказана в Договорі, визначена на день його підписання і може змінюватись відповідними відомостями України та безумовно приймається сторонами до виконання з дати внесення відповідних змін з оформленням Додаткової угоди до Договору.

Всі зміни і доповнення до даного Договору повинні бути зроблені в письмовій формі і підписані повноважними представниками сторін (п. 10.3 Договору).

Пунктом 6.1 Договору сторони визначили, що оплата вартості газу та послуг з його транспортування та постачання по газових мережах позивача здійснюється відповідачем грошовими коштами до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, в розмірі 100 відсотків вартості запланованих на наступний місяць обсягів поставки згідно п.2.2. даного Договору з урахуванням вартості послуг з транспортування і постачання та тарифу зазначеному у п. 5.1. даного Договору. У разі споживання природного газу та отримання послуг з його транспортування та постачання в обсягах, що перевищують попередньо оплачені, остаточний розрахунок здійснюється до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 6.2 Договору щоквартально (або за вимогою позивача) відповідач здійснює звірку розрахунків на підставі актів приймання-передачі та відомостей про фактичну оплату поставки газу та послуг з його транспортування та постачання. Вказана звірка оформлюється актом звірки, який відповідач зобов'язаний підписати та скріпити печаткою.

Додатковими угодами: № 1 від 05.01.2006, № 2 від 25.01.2006р., № 3 від 12.05.2006р., № 4 від 05.06.2006р. № 5 від 25.06.2006р. до Договору, підписаних представниками сторін та скріпленими печатками підприємств, сторони змінили строк дії Договору № 30078/05-Б від 04.01.2005, об’єм та ціну поставляємого газу.

На підставі зазначеного Договору позивачем протягом 2006 року був поставлений відповідачу природній газ в об’ємі 590 900 м3, на загальну суму 216 367,23 грн, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, а саме: від 31 січня 2006, від 28 лютого 2006р., від 31 березня 2006р., від 18 квітня 2006р., від 31 жовтня 2006р.,  від листопада 2006р., від грудня 2006р., які підписані сторонами Договору (копії в матеріалах справи).

Проте, відповідач в порушення своїх Договірних зобов’язань за отриманий у 2006 році природній газ розрахувався частково у сумі 167 109,96 грн, про що позивач зазначив у позовні заяві.

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманий у 2006 році природний газ за Договором становить 49 257,27 грн (216 367,23 грн –167 109,96 грн).

Крім того, заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується Актом звірки розрахунків станом на 20.10.2007р., який підписаний та скріплений печатками сторонами Договору.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за природний газ за Договором № 30078/05-Б від 04.01.2005 на поставку природного газу у сумі 49 257,27 грн є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тому господарський суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 037,65 грн –інфляційних за період з січня 2007р. по серпень 2007р. та 3% річних у розмірі 1 024,28 грн за період з 11.01.2007р. по 20.09.2007р. згідно з поданим розрахунком позивача.

Відповідно до п.п 7.3, 7.8 Договору за несвоєчасну оплату спожитого газу та послуг з його транспортування та постачання у строки, зазначені у п. 6.1. даного Договору, відповідач сплачує на користь позивача, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, а також відшкодовує понесені позивачем збитки. За прострочення платежу понад тридцять днів відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Штраф та пеня нараховується позивачем протягом 1 року, що передує моменту звернення з вимогою, претензією, позовом.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч.1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч.2 ст.217 та ч.1 ст.230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 ГК України).

Згідно п. 3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд приймає до уваги ступінь виконання зобов’язання боржником, про що позивач зазначив у позовній заяві про часткову сплату боржником заборгованості у розмірі 167 109,96 грн.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне застосувати у вирішенні даного спору п. 3 ст. 83 ГПК України та ст. 233 ГК України і зменшити суму пені з 4 117,42 грн до 2 058,71 грн та суму штрафу з 3 448,01 грн до 1 724 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Бориспільської виправної колонії № 119 (код 08563719) на користь Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Київоблгаз” (код 20578072) 49 257,27 грн основного боргу, 2 058,71 грн –пені, 1 724 грн - штрафу, 3 073,65 грн –інфляційних, 1 024,28 грн –3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 609,21 грн та 118 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          Суховий В. Г.