ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 33/230-07

вх. № 8326/3-33

Суддя господарського суду Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Яковенко К.І.

за участю представників сторін:

позивача - Уставицька В.М., довіреність б/н від 01.02.07р., Коваль А.Н., директор;

відповідача - Харченко О.В. довіреність б/н від 20.09.06р., Бездітко А.М. довіреність б/н від 21.09.06р., Бездітко П.В. довіреність б/н від 21.09.06р.,Савченко М.В., директор

розглянувши справу за позовом ІП "Омбілік Інвестментс", м. Харків

до  ТОВ "Агрокомплекс Заповіт", с. Сидоренкове

про стягнення 38711,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 38711,23 грн., з яких  1503,15 грн. пені, 29155,00грн. штрафу, 8053,08грн. упущеної вигоди за договором уступки вимоги, укладеним між Суб’єктом підприємницької діяльності – фізичною особою Середа О.Є. (Кредитор) та Іноземним підприємством «Омбілік Інвестментс» (Новий кредитор), відповідно до якого позивач по справі одержав  право вимоги виконання ТОВ «Агрокомплекс Заповіт» (Боржник) зобов’язань за договором купівлі-продажу №17-0104, укладеним між Кредитором та Боржником 17.04.2006р., та додатковою угодою №1 до нього від 19.04.2006р. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що у визначений договором строк  відповідач не виконав належним чином  свої договірні зобов’язання з  поставки позивачу належної кількості цукрового буряку. Згідно договору купівлі-продажу за прострочення у поставці товару передбачено застосування пені та штрафу, у зв’язку з чим  позивачем були нараховані відповідні штрафні санкції. Як вважає позивач, згідно додаткової угоди до договору купівлі-продажу відповідач також повинен  компенсувати позивачу процентну ставку за користування коштами. Щодо товару, який не поставив  відповідач, позивач втратив до нього інтерес і  тому позивач вважає суму недопоставленого товару своєю упущеною вигодою. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує. 26.07.2007 року звернувся до суду з клопотанням, в якому просив витребувати із  архіву господарського суду Харківської області матеріали справи № 47/63-07, зазначив, що 26.07.2007 року колегією суддів вже було прийнято рішення по справі № 47/63-07 за позовом ІП «Омбілік Інвестментс» до ТОВ «Агрокомплекс Заповіт» про стягнення 38474,93 грн. за несвоєчасну поставку цукрового буряку врожаю 2006р., отже питання щодо поставки бурякосировини вже було розглянуто в суді та, як вважає відповідач, факти, що мають преюдиціальне значення, мають бути покладені за основу рішення у даній справі. Суд вважає клопотання  не підлягаючим задоволенню, оскільки у судовому засіданні позивачем була  надана копія ухвали господарського суду Харківської області від 11.06.2007р. по справі №47/63-07, якою позов ІП «Омбілік Інвестментс» до ТОВ «Агрокомплекс Заповіт» про стягнення 38474,93 грн. залишено без розгляду. Статтею 81 ГПК України встановлено, що після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знов звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що позивач затягнув вивезення буряку з поля своїм транспортом, отже саме з боку позивача відбулося порушення обов’язків за договором купівлі-продажу, позивач не звертався до відповідача з вимогами стосовно недопоставки товару, не має законних підстав для задоволення вимог стосовно компенсації процентної ставки і відсутні правові підстави для нарахування пені та штрафу. Представники відповідача у судовому засіданні підтримують доводи, викладені в відзиві на позов, тому просять  позовні вимоги залишити без задоволення.

На підставі ст.4-4 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється судом шляхом повного фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного  засобу.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 27.09.2007р. до 11.10.2007р.   за  усним  клопотанням сторін та  з 11.10.2007р.  до 12.00 год. 18.10.2007р.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

17.04.2006р. між СПДФО Середа Олексієм Євгеновичем та  ТОВ "Агрокомплекс Заповіт" був укладений договір купівлі-продажу №17-0104. Відповідно до п.1.1 цього договору  відповідач, який виступає продавцем, продає, а  СПДФО Середа О.Є., який виступає покупцем, зобов’язується прийняти та оплатити цукровий буряк, що відповідає вимогам Державного стандарту 17421-82 в кількості та за цінами, що вказані в даному договорі. Згідно п.5.1. договору купівлі-продажу №17-0104 первісний покупець - СПДФО Середа О.Є. здійснив 100% оплату за товар у розмірі 100035,00 грн. на рахунок відповідача в  обумовлений договором строк, що  підтверджується відповідними платіжними дорученнями,  які  є у матеріалах  справи.

В подальшому, 17.08.2006р. між СПДФО Середою О.Є. та позивачем був укладений  договір уступки вимоги б/н, згідно якого позивач є новим кредитором одержує право вимоги виконання відповідачем договору купівлі-продажу №17-0104 від 17.04.2006р. в частині виконання основного зобов’язання з поставки цукрового буряку, сплати процентів, штрафних санкцій та інфляційних збитків за прострочення виконання зобов’язань за вказаним договором. Пунктом 9.2. договору купівлі-продажу №17-0104 від 17.04.2006р.  встановлено, що жодна із сторін не може передавати свої права та обов’язки за договором купівлі-продажу.  Однак ТОВ «Агрокомплекс Заповіт»  погодилося   на  заміну кредитора. Своїм  листом №8  від 22.09.2006р. відповідач  надав позивачу  графік поставки цукрового буряку  в кількості 550 тн.  та розпочав  виконувати свої обов’язки за договором купівлі-продажу №17-0104 від 17.04.2006р. на  користь позивача.  З огляду на  наведене,  приписи п.п.2.1.-2.3., 3.1. договору купівлі-продажу №17-0104 від 17.04.2006р. та пунктів 1 та  2 додаткової угоди № 1 від 19.04.2006р.,  відповідач повинен був  поставити  позивачу  цукровий  буряк кількістю 554,38 тн. в  заліковій вазі при базовій цукровості 16% на загальну суму 108104,34 грн. на  складі продавця.  При цьому поставка цукрового буряку мала здійснюватися на складі  відповідача у термін не пізніше  01.10.2007р.

Частиною 3 ст. 693 ЦК України встановлено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав  бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.  Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати  проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми  від покупця.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно п.1 додаткової угоди №1 від 19.04.2006р. до договору купівлі-продажу відповідач компенсує позивачу процентну ставку із розрахунку 20% річних цукровим буряком за ціною 195,00 грн. за одну тону в заліковій вазі. Пунктом 2 додаткової угоди №1 строк погашення  компенсації процентної ставки встановлено до 01.10.2006р. Враховуючи наведене, відповідач за додатковою угодою №1 мав здійснити позивачу  компенсацію процентної ставки 20% відповідною поставкою цукрового буряку, що дорівнює 41,38 тоннам  в заліковій вазі при базовій цукровості 16% за ціною в заліковій вазі без ПДВ на суму 8069,34 грн. Таким чином, взагалі  відповідач до  01.10.2006р. з урахуванням 20%  річних повинен  був  здійснити поставку  позивачу  товару  у  кількості 554,38 тон в заліковій вазі при базовій цукровості 16% на загальну суму 108104,34 грн.

Статями 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 статті 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений  договором купівлі-продажу.

Згідно ст. 664 ЦК України товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк,  встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий  до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом  маркування.

Як вбачається із матеріалів справи, в порушення умов договору, відповідач станом на 01.10.2006р. поставив позивачу 195,422т. цукрового буряку в заліковій вазі на суму 38383,80 грн. Зокрема, відповідач поставив товар позивачу 26.09.2006р. – 18,710т. в зал. вазі на суму 3892,80 грн., 28.09.2006р. - 135,481т. в зал. вазі на суму 27079,94 грн., 30.09.2006р. – 16,995т. в зал. вазі на суму 3204,58 грн., 01.10.2006р. – 24,236т. в зал. вазі на суму 4806,48 грн. У подальшому відповідач здійснював поставки товару наступним чином 02.10.2006р. - 33,782т. в зал. вазі на суму 6752,01 грн., 05.10.2006р. - 11,851т. в зал. вазі на суму 2368,66 грн., 11.10.2006р. - 8,666т. в зал. вазі на суму 1689,87 грн.,  26.10.2006р.- 81,079т. в зал. вазі на суму 15936,89 грн., 05.11.2006р. - 51,716т. в зал. вазі на суму 10003,94 грн., 07.11.2006р. - 79,753т. в зал. вазі на суму 15427,42 грн., 22.11.2006р. - 46,370т. в зал. вазі на суму 8888,67 грн. Загальна сума товару, який   поставив  відповідач, складає 100051,26 грн.

Як вже зазначалося вище, відповідно до п.3.1. договору  купівлі-продажу місцем поставки  товару  є склад  відповідача.  Всупереч наведеному,  відповідач своїми телеграмами запропоновував позивачу отримувати товар із різних полів, які  не належали  відповідачу. Тобто, в порушення п.3.1. договору купівлі-продажу відповідач фактично здійснював постачання товару з  визначених ним полів.  За таких обставин суд не може погодитись з доводами відповідача, що він здійснив  всі належні дії щодо  виконання  ним договору  купівлі-продажу.

Крім того, в запропонованому  графіку  продажу   цукрового  буряку, який мав  відбуватись  в період з 21.09.2006р. по 30.09.2006р. включно,   відповідач  зазначив,   що  місце  та  час  відгрузки   цукрового  буряка погоджується в письмовому виді   напередодні   дня  відгрузки.   Але,  такого  письмового погодження не  було.  При  дослідженні   матеріалів  справи   встановлено, що  до 25.09.2006р.  письмових  повідомлень  про можливість  отримання  визначеної графіком  кількості  буряка,  не було.  Відповідачем  було  направлено  позивачеві   лише  дві телеграми,  а  саме 23.09.2006р. про  передачу 100 тн.  буряка згідно графіку,  починаючи  з 25.09.2006р., с. Дмитрівка, поле № 2  та  25.09.2006р.  про продаж 100 тн. 26.09.2006р.,с. Дмитрівка, поле №2. Більше  ніяких   письмових повідомлень щодо  місця та  часу отримання у  запропонованому періоді  решти визначеної  графіком  кількості   буряку,   не   було.

Окрім цього, згідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.  Відповідач не надав  суду належних доказів наявності у власності відповідача  відповідної кількості товару на час, коли він повинен був передати товар  позивачу.

Згідно ст.33 ГПК України кожна  сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається,  як  на підставу своїх вимог і заперечень.

Пунктом 6.2. договору купівлі-продажу визначено, що за порушення строків поставки відповідач має сплатити позивачу неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент розрахунку, за кожен день прострочення від суми сплаченого, але не поставленого товару. Період нарахування пені рахується з моменту отримання відповідачем передплати. У випадку прострочення поставки більш ніж 10 банківських днів відповідач додатково сплачує штраф у розмірі  50%  від  суми недопоставленого  товару.

На 01.10.2006р. відповідач  поставив позивачу 195,422т. товару в заліковій вазі на суму 38383,80 грн. На 16.10.2006р. відповідач поставив позивачу товару 249,721т. в зал. вазі  на загальну  суму 49794,34 грн., отже сума не поставленого позивачу товару, виходячи із   якої  останнім було розраховано суму штрафу, склала 58310,00 грн..

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України виконання зобов’язання з порушенням умов, визначених його змістом і/або неналежне виконання зобов’язання є порушенням зобов’язання і, згідно статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки  та  відшкодування збитків. Згідно зі статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові  завдані  цим  збитки.

За приписами ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання, або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Аналогічна норма права міститься у ст.22 ЦК України.

Позивач   в позовній заяві, керуючись ч.3 ст. 612 ЦК України, заявив про втрату інтересу до  виконання відповідачем обов’язку в  натурі  та вимагає сплати збитків.

Наведені статті визначають загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права, завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права  та  збитками. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що наданими в судові засідання доказами підтверджується наявність всіх вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, відтак існують правові підстави для притягнення ТОВ «Агрокомплекс Заповіт» до відповідальності за невиконання  зобов’язання у вигляді пені у розмірі 1266,85грн., штрафу у розмірі 29155,00грн. та   відшкодування збитків у розмірі 8053,08 грн. згідно  розрахунку, доданого позивачем  до позову.

За цих обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.8 Конституції України, ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс заповіт» (63050, Харківська обл., Валківський р-н, с.Сидоренкове, вул.1 Травня, буд.5, код за ) на користь Іноземного підприємства «Омбілік Інвестментс» (61002, м.Харків, вул. Чернишевського, 65, оф.4, код за ) суму пені у розмірі 1503,15 грн., суму штрафу у розмірі 29155,00 грн., збитки у вигляді упущеної вигоди в розмірі 8053,08 грн., 387,11 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення  підписане 19.10.2007р.

Суддя                                                                                            Савченко А.А.