ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  26/441

08.11.07

За позовом  Дочірнього підприємства “Кома ЛТД”

до      Державного територіально –галузевого об’єднання “Південно –Західна залізниця”

про    стягнення 4673, 87 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

Від позивача              Малеєв Є.С. –представник, Бобровник Н.М. –представник

Від відповідача         Кушнір В.М. –представник

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання договору № 6381824 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 18.01.2007р., укладеного між Державним територіально –галузевим об’єднанням “Південно –Західна залізниця” та Дочірнім підприємством “Кома ЛТД”. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача  4673,87 грн. боргу.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позову не заперечує та просить суд задовольнити позов частково в сумі 736, 80 грн., оскільки платіжним дорученням № 30322 від 31.10.2007р. відповідачем було перераховано позивачу 3937, 07 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

18.01.2007р. між Державним територіально -  галузевим об’єднанням “Південно –Західна залізниця” (залізницею)  та Дочірнім підприємством “Кома ЛТД” (вантажовласником) був укладений договір № 6381824 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно до п. 1.1 договору предметом договору є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов’язаних з перевезенням та проведенням розрахунків за ці послуги.

На виконання п.2.2.1. відповідач відкрив позивачу особовий рахунок та присвоїв код для проведення розрахунків і обліку сплачених сум.

Згідно п.2.4.2 договору вантажовласник зобов'язаний здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткових послуг шляхом перерахування коштів на рахунок єдиного технологічного центру по обробці перевізних документів ДТГО “Південно –Західна залізниця”. Позивач виконав взяті на себе за договором зобов’язання та здійснив попередню оплату за перевезення вантажів.

У зв’язку з відсутністю вантажів позивач перестав отримувати послуги відповідача.

22.03.2007р. сторонами була проведена звірка взаємних розрахунків, за результатами якої сторони підписали акт, що підтверджує існування у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 4673, 87 грн.

Листом за вих. № 170/4 від 22.03.2007р., який був направлений на адресу відповідача позивач просив повернути залишок попередньо –перерахованих грошових коштів. Відповідь від відповідача на вказаний лист не надходила.

02.07.2007р. позивач направив відповідачу претензію за вих. № 353/4 з проханням достроково розірвати договір і повернути залишок грошових коштів у сумі 4673, 87 грн., однак відповідь від відповідача не надійшла.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв’язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем на час розгляду позовної заяви складає 736, 80 грн.

Згідно ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526  ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно  до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно  до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.                          (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно розділу 7 договору кожна сторона вправі розірвати договір до закінчення терміну його дії з попереднім повідомленням іншої сторони не менше, ніж за десять днів.

Згідно ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов’язання сторін припиняються.

Відповідно до ч. 1. ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з урахуванням заяви позивача про уточнення позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись  ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати договір № 6381824 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 18.01.2007р., який був укладений між Державним територіально –галузевим об’єднанням “Південно –Західна залізниця” та Дочірнім підприємством “Кома ЛТД”.

Стягнути з  Державного територіально - галузевого об’єднання “Південно –західна залізниця” (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, код 04713033) на користь Дочірнього підприємства “Кома ЛТД” (01039, м. Київ, вул. Монтажників, 94; 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 22, код 30401896) 736 (сімсот тридцять шість) грн. 80 коп. боргу, 187 (сто вісімдесят сім) грн. держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн.  витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його  підписання.

Суддя
В.І.Пінчук