КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2007                                                                                           № 15/122б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

боржника: не з’явились;

ініціюючого кредитора: Пахарь О.Є. (дов. від 27.07.2007 р., б/н);

Голосіївської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності: не з’явились;

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві: не з’явились;

арбітражний керуючий – розпорядник майна: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Халал"

на ухвалу  Господарського суду м.Києва від 13.08.2007

у справі № 15/122б

за заявою                               Акціонерного банку "Київська Русь"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Халал"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м. Києва від 13.08.2007 року у справі № 15/122-б за заявою Акціонерного банку “Київська Русь”  (далі – ініціюючий кредитор, АБ “Київська Русь”) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Халал” (далі – боржник, ТОВ “Халал”) про визнання банкрутом, кредиторами по відношенню до боржника визнано Акціонерний банк “Київська Русь”, Голосіївську міжрайонну виконавчу дирекцію Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві; затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 3 803 719,48 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю “Халал”, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу. В обґрунтування апеляційної скарги боржник зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що у провадженні суду знаходиться справа за позовом ТОВ “Халал” до ТОВ “Союз-Трейд”, що може вплинути на платоспроможність боржника, та, крім того, вимоги АБ “Київська Русь” на суму 603 000,00 грн. не є безспірними, оскільки договір поруки, укладений між ТОВ “Халал” та АБ “Київська Русь”, є недійсним у зв’язку з укладенням не уповноваженою особою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2007 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Халал” було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 10 год. 40 хв. 22.10.2007 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.10.2007 року, у зв’язку з неявкою в судове засідання представників боржника, інших кредиторів та арбітражного керуючого – розпорядника майна, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 16 год. 40 хв. 12.11.2007 року.

12.11.2007 року, відповідно до ч. 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, у справі оголошувалась перерва до 09 год. 30 хв. 19.11.2007 року.

19.11.2007 року в судове засідання з’явився представник ініціюючого кредитора. Розпорядник майна та представники боржника та інших кредиторів в судове засідання не з’явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Арбітражний керуючий – розпорядник майна та кредитори письмового відзиву на апеляційну скаргу ТОВ “Халал” не надали, але усно в судовому засіданні представник ініціюючого кредитора заперечив підстави скасування ухвали місцевого господарського суду, наведені заявником апеляційної скарги, та просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Заслухавши пояснення представника ініціюючого кредитора, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ТОВ “Халал” не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 року № 2343-XII (далі – Закон № 2343) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.02.2007 року за заявою АБ “Київська Русь” порушено провадження у справі № 15/122-б про банкрутство ТОВ “Халал”.

Заява АБ “Київська Русь” обґрунтована тим, що як встановлено рішенням господарського суду м. Києва від 02.03.2006 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2006 року, ТОВ “Халал” має перед АБ “Київська Русь” безспірну заборгованість в сумі 15 230 710,44 грн. За результатами примусового виконання зазначеного рішення ТОВ “Халал” частково погасило заборгованість і станом на 19.01.2007 року його заборгованість складає 3 194 835,44 грн. Оскільки строк для виконання зобов’язання закінчився в грудні 2006 року, а борг ТОВ “Халал” не сплатило, то АБ “Київська Русь” звернулось до суду з заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ “Халал”.

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду м. Києва від 13.03.2007 року у справі № 15/122-б визнано розмір вимог кредитора – АБ “Київська Русь” в сумі 3 194 835,44 грн. та зобов’язано АБ “Київська Русь” за власний рахунок у десятиденний строк подати до офіційного друкованого органу Верховної Ради України чи Кабінету Міністрів України оголошення про порушення справи про банкрутство боржника з метою виявлення всіх кредиторів і можливих санаторів та надати суду докази про надання вищевказаного оголошення протягом двох тижнів з моменту опублікування; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Агафонова Олега Юрійовича.

29.03.2007 року на виконання вимог ухвали господарського суду м. Києва від 13.03.2007 року АБ “Київська Русь” в газеті “Голос України” № 55 (4055) було опубліковане оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ “Халал”.

30.03.2007 року Голосіївської міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до господарського суду м. Києва з заявою про визнання кредитором у справі № 15/122-б про банкрутство ТОВ “Халал” з вимогами в розмірі 4 308,48 грн.

23.04.2007 року АБ “Київська Русь” звернулось до господарського суду м. Києва з заявою про визнання кредитором у справі № 15/122-б про банкрутство ТОВ “Халал” з додатковими безспірними грошовими вимогами в розмірі 603 000,00 грн., що виникли внаслідок виконання АБ “Київська Русь” зобов’язань ТОВ “Халал” за договором.

04.05.2007 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві звернулось з заявою про визнання кредитором у справі № 15/122-б про банкрутство ТОВ “Халал” з вимогами в розмірі 1 575,56 грн.

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м. Києва від 13.08.2007 року у справі № 15/122-б кредиторами по відношенню до боржника визнано Акціонерний банк “Київська Русь” з грошовими вимогами в розмірі 3 797 835,44 грн., Голосіївську міжрайонну виконавчу дирекцію Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з грошовими вимогами в розмірі 4 308,48 грн., Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві з грошовими вимогами в розмірі 1 575,56 грн.; затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 3 803 719,48 грн.

Як визначено ст.. 14 Закону № 2343, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Боржник разом з розпорядником майна за наслідками розгляду зазначених вимог повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обґрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд. Рішення боржника про невизнання вимог може бути оскаржене до господарського суду, що порушив провадження у справі про банкрутство. Вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Як вбачається з матеріалів справи, оголошення про порушення справи про банкрутство боржника було опубліковано 29.03.2007 року, а ініціюючий кредитор з заявою про визнання кредитором у справі № 15/122-б про банкрутство ТОВ “Халал” з додатковими безспірними грошовими вимогами в розмірі 603 000,00 грн., звернувся 23.04.2007 року. Отже, АБ “Київська Русь” звернулось з додатковими грошовими вимогами до боржника в межах встановленого законом строку.

Крім того, додаткові кредиторські вимоги АБ “Київська Русь” виникли в результаті невиконання ТОВ “Халал” зобов’язань за договором. Так, 07.03.2007 року між АБ “Київська Русь” та ТОВ “Халал” було укладено договір про надання поруки № 3485-47.1-7/03/06, згідно умов якого ініціюючий кредитор виступив гарантом ТОВ “Халал” перед ТОВ “Пасіпол”. Згідно договору поруки № 47.1-6/03/06 від 06.03.2007 року АБ “Київська Русь” зобов’язалось виплатити ТОВ “Пасіпол” суму в розмірі, що не перевищує 600 000,00 грн. у випадку невиконання та/або неналежного виконання боржником зобов’язань за договором поставки № 5-П/2002 від 24.11.2002 року. Крім того, у п. 4.3 договору про надання поруки зазначено, що боржник зобов’язаний, у випадку повного або часткового виконання АБ “Київська Русь” зобов’язань за договором поруки від 06.03.2006 року перед ТОВ “Пасіпол”, повернути кошти ініціюючому кредитору в п’ятиденний термін з моменту виконання АБ “Київська Русь” зобов’язань. Також, згідно п. 2 договору про надання поруки від 07.03.2006 року, боржник зобов’язався сплатити разову комісію АБ “Київська Русь” за надання поруки в розмірі 0,5% від суми поруки. Оскільки АБ “Київська Русь” в рахунок виконання зобов’язань боржника було перераховано ТОВ “Пасіпол” 600 000,00 грн., то у ТОВ “Халал” виникла заборгованість перед ініціюючим кредитором, яка добровільно ним не була сплачена.

Відповідно до ст.. 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст.. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

За таких обставин, додаткові вимоги АБ “Київська Русь” в розмірі 603 000,00 грн. є обґрунтованими та підтвердженими передбаченими законом документами, як-то договір поруки від 06.03.2006 року 3 47.1-6/03/06, договір про надання поруки від 07.03.2006 року № 3485-47.1-7/03/06, виписками з особового рахунку АБ “Київська Русь” та договором поставки від 24.11.2002 року № 5-П/2002.

Відповідно до ст.. 15 Закону № 2343, попереднє засідання господарського суду проводиться не пізніше трьох місяців після проведення підготовчого засідання суду. Про попереднє засідання суду повідомляються сторони, а також інші учасники провадження у справі про банкрутство, визнані такими відповідно до цього Закону. У попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів. Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями чи зобов'язаннями щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі правомірно включив до реєстру вимог кредиторів додаткові грошові вимоги АБ “Київська Русь” в розмірі 603 000,00 грн.

Щодо тверджень ТОВ “Халал”, викладених в апеляційній скарзі, що договір поруки від 06.03.2006 року № 47.1-6/03/06 є недійсним. Оскільки був укладений з боку ТОВ “Халал” неповноважною особою, то вони не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, виходячи з наступного.

Згідно ст.. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як визначено ст.. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Оскільки належних та допустимих доказів в розумінні ст.. 34 НПК України, недійсності зазначеного договору поруки ТОВ “Халал” не надало, то даний договір є дійсним.

Договір поставки від 24.11.2002 року та договір поруки від 06.03.2006 року підписаний директором ТОВ “Халал”, який, відповідно до статуту, є його учасником.

За таких обставин, договір поруки від 06.03.2006 року не оскаржений сторонами та є дійсним.

Щодо клопотання ТОВ “Халал” про зупинення провадження у справі № 15/122-б про банкрутство ТОВ “Халал” на термін розгляду кримінальних справ № та № 210600127 та господарських справ № 05/2516, № 05/1609, то воно не підлягає задоволенню, оскільки зазначені справи не пов’язані з даною справою, а ч. 1 ст.. 79 ГПК України, чітко зазначає, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Згідно ст.. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Халал” не надало належних та допустимих докази на підтвердження своїх апеляційних вимог, а отже, вони не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали по справі, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст. 1, 23, 25, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 101 – 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Ухвалу господарського суду м. Києва від 14.09.2006 року у справі№ 15/122-б за заявою Акціонерного банку “Київська Русь” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Халал” про визнання банкрутом залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Халал” – без задоволення.

2.          Справу №  15/122-б повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя

Судді

21.11.07 (відправлено)