ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2007 р.
Справа  № 15/434-06-11579А

11 год. 50 хв.                                                                                м. Одеса

Господарський суд Одеської області у складі колегії судів:

головуючого судді -                      Петрова В.С.

суддів -                                            Рога Н.В.

Панченко О.Л.

При секретарі                                 Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача –                           Єгоров О.О., Чубатюк І.В.;

від відповідача –                       Богатирьов С.А.

від третьої особи -                       не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної податкової інспекції в м. Южному до Відкритого акціонерного товариства „Морський транспортний банк”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Мале приватне підприємство „Спецбуд”, про зобов’язання оплатити податкові векселі, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в м. Южному звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства „Морський транспортний банк” про зобов’язання оплатити авальовані банком податкові векселі, емітовані малим приватним підприємством „Спецбуд”, на загальну суму 9 678 684,73 грн., посилаючись на наступне.

19.11.1999 року Виконкомом Южненської міської ради зареєстровано Мале приватне підприємство „Спецбуд”, яке було взято на податковий облік 08.12.1999 року  ДПІ у м. Южному. Також МПП „Спецбуд” є платником податку на додану вартість, про що 14.12.1999 р. позивачем видано МПП "Спецбуд" свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 22081556.

Відповідно до п. 11.5. ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. №168/97-ВР (зі змінами та доповненнями) з моменту набрання чинності цим Законом платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку. Податковий вексель підлягає обов'язковому підтвердженню комерційними банками шляхом авалю. Комерційні банки зобов'язані оплатити податковий вексель у разі його  непогашений платником у строк. Порядок випуску, обігу і погашення податкових векселів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 11.5 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість” Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 01.10.1997 р. № 1104 "Про затвердження Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України". Відповідно до п. 3 вказаної Постанови № 1104 зобов'язання щодо сплати податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України виникають у день оформлення вантажної митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), але сплату можна відстрочити шляхом видачі податкового векселя.

Так, позивач зазначає, що протягом серпня, вересня, жовтня, листопада, грудня 2005 року при оформленні вантажно-митних декларацій МПП "Спецбуд" видавались податкові векселі, які були авальовані відповідачем, про що свідчить печатка банку, печатка МПП "Спецбуд", підписи посадових осіб фінансової установи: голови правління, або підписи в.о. голови правління, або заступника голови правління, головного бухгалтера або заступника головного бухгалтера. При цьому позивач вказує, що всі податкові векселі, видані МПП "Спецбуд" за період з серпня по грудень 2005 року на загальну суму 9678584,73 грн. не погашені.

Таким чином, оскільки відповідач, авалювавши податкові векселі МПП "Спецбуд", взяв на себе зобов’язання сплатити векселедержателю, тобто позивачу, податок на додану вартість на загальну суму 9678684,73 грн. в разі несвоєчасної його сплати векселедавцем (МПП "Спецбуд"), позивачем 19.04.2006 року була виставлена ВАТ "Морський транспортний банк" як авалісту вимога (лист № 3407/10-0004) про погашення податкових векселів в кількості 469 штук на загальну суму 9678684,73 грн. шляхом перерахування грошових коштів до державного бюджету України. Однак, листом від 04.05.2006 року ВАТ "Морський транспортний банк” відмовився виконати зобов'язання, покладені на нього законодавством, обґрунтовуючи це наявністю листів ДПІ у м. Южному про погашення векселів МПП "Спецбуд", оформлених у серпні - жовтні 2005 року, а також наявністю податкових декларацій за листопад - грудень 2005 року, які свідчать про погашення податкових векселів МПП "Спецбуд", оформлених у листопаді-грудні 2005 року. Виходячи з викладеного, позивач посилається на те, що за ствердженнями відповідача податкові векселі, оформлені в листопаді-грудні 2005 року погашені, оскільки вказані векселі включені МПП "Спецбуд" у податкові декларації за листопад-грудень 2005 року та відображені у строчці 12.2 „Погашені податкові векселі, що дають право на збільшення податкового кредиту в поточному періоді".

Також позивач посилається на те, що листи про підтвердження погашення податкових векселів, на які посилається відповідач, банку не видавались, а відображення МПП „Спецбуд" сум ПДВ у рядку 12.2. податкових декларацій є неправомірним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.11.2006 р. відкрито провадження у  адміністративній справі № 15/434-06-11579А та призначено попереднє судове засідання на 23.11.2006 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.11.2006 р. до участі у справі № 15/434-06-11579А залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Мале приватне підприємство „Спецбуд”, також закінчено підготовче провадження по справі та справу призначено до судового розгляду в засіданні суду на 06.12.2006 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.12.2006 р. справу № 15/396-06-10646А призначено до колегіального розгляду у наступному складі: головуючий суддя –Петров В.С., судді –Рога Н.В. та Панченко О.Л..

Ухвалами господарського суду Одеської області від 10.01.2007 р. та 11.06.2007 року провадження у справі № 15/434-06-11579А зупинялось до вирішення пов’язаної з нею справи № 15/396-06-10646А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.10.2007 р. провадження у справі № 15/434-06-11579А поновлено та справу призначено до розгляду на 15 жовтня 2007 року.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у письмових  запереченнях на позовну заяву (а.с. 111-114  т. 1), стверджуючи при цьому про відсутність підстав у відповідача для здійснення оплати за векселями МПП „Спецбуд”, та просить суд відмовити у задоволенні позову.

Третя особа письмові пояснення по суті спору не надала.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

При оформленні вантажно-митних декларацій МПП "Спецбуд" протягом серпня-грудня 2005 року видавались податкові векселі, які були авальовані відповідачем та як зазначає позивач не були погашені на загальну суму 9678584,73 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Разом з тим відповідно до вимог п. 11.5 ст.11 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. (зі змінами та доповненнями) платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов'язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку. Податковий вексель підлягає обов'язковому підтвердженню комерційними банками шляхом авалю. Комерційні банки зобов'язані оплатити податковий вексель у разі його непогашення платником у строк. Платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом. Якщо термін сплати зобов'язань по податковому векселю виникає до закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, у якому відбулася його поставка органу митного контролю, платник податку не включає суму зобов'язань по векселю до складу податкових зобов'язань та погашає вексель шляхом перерахування коштів до бюджету. При цьому платник податку має право на включення перерахованої суми зобов'язань по векселю до складу податкового кредиту у звітному (податковому) періоді, в якому відбулася така сплата. Якщо термін сплати зобов'язань по податковому векселю виникає після закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю, сума зобов'язань по такому податковому векселю включається до складу податкових зобов'язань платника в звітному (податковому) періоді, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді за умови погашення суми податкових зобов'язань шляхом перерахування коштів до бюджету. Якщо платник податку на дату поставки податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума зобов'язання по такому векселю, платник податку має право включити суму зобов'язань по податковому векселю до складу податкових зобов'язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому податковий вексель вважається погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді.

Пунктом 20 Постанови Кабінету міністрів України „Про затвердження Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України” від 01.10.1997р. №1104 (із змінами та доповненнями) визначено, що сума податку на додану вартість, зазначена в податковому векселі, включається у визначених Законом випадках до суми податкового кредиту платника податку, який видав цей вексель, і відображається в податковій декларації окремим рядком.

Дозволяється включення суми податку на додану вартість, зазначеної у векселі, до суми податкового кредиту платника податку, який видав цей вексель, у звітному (податковому) періоді, в якому відбулося погашення векселя, за умови оплати векселя раніше дати, яка відповідно до векселя є строком платежу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, згідно довідок ДПІ у м. Южному про результати позапланових документальних перевірок правильності обчислення та своєчасності внесення МПП „Спецбуд” до бюджету сум податку на додану вартість № 185/82/23-1008/30485782 від 11.11.2005 р., № 187/83/23-1008/30485782 від 14.11.2005 р., № 195/86/23-1008/30485782 від 18.11.2005 р. позивачем підтверджено правомірність погашення виданих позивачем МПП „Спецбуд” в серпні-вересні 2005 р. податкових векселів, а також наявність задекларованого в вересні бюджетного відшкодування з ПДВ на суму 1173954 грн.

Так, згідно пункту 2.8 довідки позивача № 187/83/23-1008/30485782 від 11.11.2005 р. суми податку на додану вартість у розмірі 615410 грн., які не підлягають включенню до складу податкових зобов’язань у поточному звітному (податковому) періоді (податкові векселі, видані в поточному звітному (податковому періоді) (рядок 6 податкової декларації) відображені у рядку 19.1 податкової декларації за серпень 2005 р. з податку на додану вартість, форма якої затверджена наказом ДПА України від 30.05.97 року № 166 та зареєстрованої у міністерстві юстиції України 09.07.97р. № 250/2054 (у редакції наказу ДПА України № 213 від 15.06.2005р.), що була надана МПП „Спецбуд” до податкової інспекції. Вказана сума податку на додану вартість у розмірі 615410 грн. підтверджена даними перевірки позивача.

Також підтверджені довідкою позивача № 187/83/23-1008/30485782 від 14.11.2005 р. суми податку на додану вартість у розмірі 615410 грн., які підлягають включенню до складу податкових зобов’язань у поточному звітному (податковому) періоді (податкові векселі, видані в поточному звітному (податковому періоді) (рядок 6 податкової декларації) відображені у рядку 19.2 наданої до ДПІ у м. Южному податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2005 р. та сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 1335971 грн. для зменшення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів відображена у рядку 25 податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2005 р., з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість, наданого 04.10.2005 р. МПП „Спецбуд” до ДПІ у м. Южному у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Крім того, підтвердження суми податку на додану вартість у розмірі 615 410 грн. по погашеним податковим векселям, що дають право МПП „Спецбуд” на збільшення податкового кредиту у вересні 2005 р. відображено у рядку 17 податкової декларації з податку на додану вартість, наданої до податкової інспекції, а сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню у рахунок зменшення податкових зобов’язань з ПДВ у розмірі 1173954 грн. в наступних податкових періодів відображена у рядку 25.2 податкової декларації МПП „Спецбуд” з податку на додану вартість за вересень 2005 р. Вказані обставини зазначені в довідці ДПІ у м. Южному № 195/86/23-1008/30485782 від 18.11.2005 р.

Так, вищенаведене свідчить про те, що МПП „Спецбуд” погашені  податкові векселі, видані в серпні-вересні 2005 р.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач листами № 10615/16-0219 від 05.10.2005 р., № 11405/16-0219 від 21.10.2005 р. та № 12326/16-0219 від 11.11.2005 р. повідомляв відповідача про відсутність заборгованості МПП "Спецбуд" по сплаті податку на додану вартість. Також згідно довідки № 13311-24-0021/146 від 07 грудня 2005 р. про відсутність заборгованості з податків та зборів (обов'язкових платежів), що контролюються ДПІ у м. Южному, яка була видана позивачем для пред’явлення відповідачу, у МПП "Спецбуд" станом на 07.12.2005 р. (дата настання терміну погашення авальованих ВАТ "МТБ" податкових векселів МПП "Спецбуд" на загальну суму 6183591,84 грн.) була відсутня заборгованість по сплаті податків і зборів (обов'язкових платежів).

При цьому слід зазначити, що відповідно до положень п. 11.5. ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" зобов'язання банка - аваліста оплатити податковий вексель виникає лише у випадку відмови векселедавця оплатити вексель. Однак, доказів звернення до МПП "Спецбуд" з вимогою оплатити авальовані векселі, а також докази несплати МПП "Спецбуд" податкових векселів, авальованих відповідачем, позивачем не надано.

Між тим постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.02.2007 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.07.2007 р. по справі № 15/396-06-10646А, що набрали законної чинності був встановлений факт погашення МПП „Спецбуд” податкових векселів, виданих в серпні-вересні 2005 р. Також в постанові ОАГС від 15.02.2007 р. та ухвалі ВАСУ зазначено, що видані МПП „Спецбуд” податкові векселі на загальну суму 1602279,86 грн. (за серпень 2005 р. на суму 374550,72 грн., за вересень 2005 р. на суму 652212,23 грн.; за жовтень 2005 р. на суму 426133,01 грн. та за листопад 2005р. на суму 149383,90 грн.) не потребують наявності на дату їх видачі бюджетного відшкодування, оскільки є погашеними та правомірно включені до податкового кредиту в періодах наступних за місяцем їх погашення. При цьому суд касаційної інстанції в ухвалі від 25.07.2007 р. визначив, що головною запорукою погашення податкового векселя є його авалювання комерційним банком, який зобов'язаний оплатити податковий вексель у разі його непогашення платником у строк; однак докази пред'явлення податковим органом векселів до банку для погашення та відповідно погашення банком прострочених векселів відсутні.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній справі або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших  справ,  у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що факт погашення МПП „Спецбуд” податкових векселів, які є предметом спору, доведений судом при вирішенні іншої справи та не підлягає доказуванню, у зв'язку з чим судом спростовуються доводи позивача про  непогашення МПП „Спецбуд” вказаних податкових векселів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності,, суд вважає, що підстави для зобов’язання відповідача оплатити емітовані МПП „Спецбуд” податкові векселі відсутні, у зв'язку з чим відмова відповідача (лист від 04.05.2006 р.) сплатити вказані векселі є цілком обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази,  які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд Одеської області вважає, що позовні вимоги ДПІ у м. Южному необґрунтовані та не відповідають фактичним обставинам справи, у зв’язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Державної податкової інспекції в м. Южному до Відкритого акціонерного товариства „Морський транспортний банк”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Мале приватне підприємство „Спецбуд”, про зобов’язання оплатити податкові векселі відмовити.

Постанову суду може бути оскаржено в порядку передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 КАС України.

Повний текст постанови складено 22.10.2007 р.

Суддя                                                                                 Петров В.С.

Суддя                                                                                  Рога Н.В.

Суддя                                                                                  Панченко О.Л.