СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

10 грудня 2007 року
Справа № 2-7/14230-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава Л.М.,

суддів                                                                      Фенько Т.П.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

представник позивача, Єкімова Зульфія Залєтдінівна, довіреність №  б/н   від 07.12.07,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіпроград";

представник відповідача, Нос Андрій Олександрович, довіреність  №6853/24/2-07   від 04.12.07,  Севастопольська міська державна адміністрація;

представник заявника апеляційної скарги, Чиркова Ольга Миколаївна, довіреність №  03-15/4205   від 22.10.07,  Севастопольська міська Рада;

розглянувши апеляційні скарги Севастопольської міської державної адміністрації та Севастопольської міської ради на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Дворний І.І.) від 26.10.2007 у справі № 2-7/14230-2007А

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпроград" (вул. Донська, 41-48,Сімферополь,95038)

до           Севастопольської міської державної адміністрації (вул. Леніна, 2,Севастополь,99011)

заявник апеляційної скарги: Севастопольска міська рада ( вул.Леніна,3, Севастополь, 99011)

про визнання протиправним дій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпроград»звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Севастопольської міської державної адміністрації про визнання протиправними дії Севастопольської міської державної адміністрації по відмові позивачу в наданні земельної ділянки (суперфіція) орієнтовною площею 8,88 га в районі пляжу парку Перемоги (Гагарінський район міста Севастополя) для реконструкції, будівництва та подальшої експлуатації комплексу об'єктів рекреаційного призначення з елементами благоустрою та в укладанні відповідного договору суперфіції.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2007 у справі № 2-7/14230-2007А (суддя Дворний І.І.) позов товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпроград" задоволено.

Визнано протиправними дії Севастопольської міської державної адміністрації  по відмові Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпроград»в наданні права забудови чужої земельної ділянки орієнтовною площею 8,88га в районі пляжу парку Перемоги (Гагарінський район міста Севастополя) для будівництва та наступної експлуатації комплексу об'єктів рекреаційного призначення з елементами благоустрою та в укладанні  відповідного договору, затверджена редакція договору суперфіції з додатками в редакції позивача.

Не погодившись з постановою суду, Севастопольська міська державна адміністрація та Севастпольська міська рада звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять вказаний судовий акт скасувати, посилаючись на порушення судом при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статтей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг Севастопольської міської державної адміністрації та Севастопольської міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2007  між Товариством з обмеженою відповідальністю «Туристичний комплекс «Берег»(Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гіпроград” (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу кафе «Берег», що знаходиться за адресою: місто Севастополь, пляж парку Победи, 17, яке складається з: будівлі кафе літери «А»площею 252,20 кв. м., будівлі складу літери «Б»площею 63,60 кв. м., огорожі, будівлі кафе літери «В»(у стадії будівництва), загальною площею 316,80 кв. м.

20 вересня 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпроград»звернулось до Севастопольської міської державної адміністрації з листом про укладення договору суперфіції на земельну ділянку площею 8,88 га, що прилягає до належних позивачу об'єктів.

Листом від 25.09.2007 Севастопольська міська державна адміністрація повідомила, що згідно з розділом 10 Перехідних положень Земельного кодексу України укладення договору суперфіція на зазначену земельну ділянку не відноситься до компетенції Севастопольської міської державної адміністрації.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження    його    рішень    (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори  між  суб'єктами  владних  повноважень  з   приводу  реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Пункт 14 статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України визначає поняття адміністративного договору, це дво- або багатостороння угода, зміст якої складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних управлінських функцій суб'єкта владних повноважень, який є однією із сторін угоди.

Спір сторін щодо укладання договору про надання права забудови земельної ділянки (суперфіцій) є спором щодо укладання адміністративного договору, зміст якого складають права та обов'язки сторін, що випливають із владних повноважень, зокрема функцій щодо розпорядження земельними ділянками.

Відповідно до частини 2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження правових актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами за місцем проживання (перебування, знаходження) позивач.

Враховуючи те, що предметом розгляду даної справи є оскарження дій Севастопольської міської державної адміністрації (суб'єкту владних повноважень) щодо відмови позивачу в наданні земельної ділянки (суперфіція) та затвердження редакції відповідного договору суперфіція, спір стосується інтересів конкретної особи -Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпроград», а тому підлягає вирішенню адміністративним судом за місцем знаходження позивача, тобто, з урахуванням пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарським судом Автономної Республіки Крим.

Частиною 1 статті 102-1 Земельного кодексу України передбачено, що право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) і право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій) виникають на підставі договору між власником земельної ділянки та особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для таких потреб, відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 413 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту.

Згідно статті 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ,міст,є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об’єкти комунальної власності.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України „Про розмежування земель державної та комунальної власності” право комунальної власності на землю посвідчується державним актом.

Відповідач не надав суду доказів наявності документа, який посвідчує право комунальної власності на земельну ділянку орієнтовною площею 8,88 га в районі пляжу парку Перемоги, через що підстави для визначення зазначеної земельної ділянки як такої, що належить до комунальної власності відсутні.

Як вбачається з довідки Севастопольської міської філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів»№8318 від 17.09.2007, станом на 17.09.2007 на вказану земельну ділянку в районі пляжу „Парк Перемоги” в Гагарінському районі в межах адміністративно-теріторіального утворення –місто Севастополь, право землекористування (власності, оренди) не зареєстроване згідно даних СМФ ДП „Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів”.

Згідно зі статтею 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відповідно до закону.

Таким чином, вказана земельна ділянка перебуває у державній власності, а тому вирішення питання про передачу цієї ділянки за договором суперфіцію юридичним особам належить саме до компетенції Севастопольської міської державної адміністрації,а не Севастопольської міської ради.

Відмова Севастопольської міської державної адміністрації в укладені з позивачем договору суперфіція з підстав, викладених в листі № 5482/46/2-07 від 25.09.2007 не відповідає положенням чинного законодавства України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При таких обставинах, господарський суд Автономної Республіки Крим правомірно задовольнив позов товариства з обмеженою відповідальністю "Гіпроград” та визнав протиправними дії Севастопольської міської державної адміністрації  по відмові Товариству з обмеженою відповідальністю «Гіпроград»в наданні права забудови чужої земельної ділянки орієнтовною площею 8,88 га в районі пляжу парку Перемоги (Гагарінський район м. Севастополя) для будівництва та наступної експлуатації комплексу об'єктів рекреаційного призначення з елементами благоустрою та в укладанні  відповідного договору та затвердив договір суперфіції у редакції позивача.

Судова колегія не може прийняти до уваги доводи, викладені в апеляційних скаргах про те, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що вона прийнята з порушенням норм процесуального права, так як порушення норм процесуального права  не являються підставою для скасування правильно прийнятої по суті постанови.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг Севастопольської міської державної адміністрації та Севастопольської міської ради та вважає що  постанова суду першої інстанції відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційні скарги  Севастопольської міської державної адміністрації та Севастопольської міської ради залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.10.2007 у справі № 2-7/14230-2007А  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий суддя                                        Л.М. Заплава

Судді                                                                      Т.П. Фенько

О.В. Дугаренко