КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2007                                                                                           № 7/409

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Коваленка В.М.

суддів:             Гарник Л.Л.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Омельченко А.А. (довіреність № 154 від 28.09.2007 року);

від відповідача - Кобилецький В.В. (довіреність б/н від 02.08.2007 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Розрахункового департаменту

на рішення Господарського суду м.Києва від 09.08.2007

у справі № 7/409

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Розрахункового департаменту

до                                                   Житлово-будівельний кооперативу "Кристал - 13

про                                                  стягнення 34577,43 грн.

Суть рішення і скарги:

Рішенням господарського суду м. Києва від 09серпня 2007 року, яке прийняте у справі № 7/409 (суддя – Якименко М.М.), у позові відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” в особі Розрахункового департаменту (надалі – Позивач, Компанія) до Житлово-будівельного кооперативу “Кристал-13” (надалі – Відповідач, Кооператив) про стягнення 34 577,43 грн. відмовлено повністю (а.с. 180-182).

Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал” в особі Розрахункового департаменту, не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю (а.с. 186-189).

Представник Житлово-будівельного кооперативу “Кристал-13” у судовому засіданні не погоджується з вимогами, що викладені Позивачем в апеляційній скарзі, а тому просить залишити рішення господарського суду м. Києва від 09 серпня 2007 року у даній справі без змін, а апеляційну скаргу Позивача – без задоволення з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу від 01.10.2007 року (а.с. 210-211) та наданих поясненнях (а.с. 216-217).

Заслухавши усні пояснення представників Позивача та Відповідача в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал” вособі Розрахункового департаменту звернулось до господарського суду м. Києва із позовною заявою № 08/1492 від 20.04.2006 року, в якій просило стягнути з Житлово-будівельного кооперативу “Кристал-13” 30 453,34 грн. заборгованості, 4 124,09 грн. інфляційних витрат та покласти на Відповідача витрати по сплаті державного мита у сумі 345,78 грн. і витрати на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. (а.с. 4-5). Позивач обґрунтовував свої вимоги невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань стосовно повної, своєчасної та систематичної оплати спожитих ним послуг з постачання питної води за договором № 9746/4-08 від 30.11.2001 року, укладеним між Державним комунальним об’єднанням водопровідно-каналізаційного господарства м. Києва “Київводоканал” (правонаступником якого є відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал”) в особі ПЕВГ та ЗВ “Водозбут” (правонаступником якого є Розрахунковий департамент) та Житлово-будівельним кооперативом “Кристал-13”. Компанія вважає, що з Кооперативу має бути стягнена сума боргу та інфляційних витрат, а також державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу згідно ст.ст. 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, ст. 22 закону України “Про питну воду та питне водопостачання”, Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, що затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65 та ст.ст. 1, 4, 21 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 3-5).

Рішенням господарського суду м. Києва від 09 серпня 2007 року у позові відмовлено повністю.

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що Відповідач за холодну воду сплачує Позивачу по показникам будинкового лічильника, на гаряче водопостачання Відповідач немає будинкового лічильника, у зв’язку з чим за холодну воду, що йде на виготовлення гарячої води, Відповідач сплачує АЕК “Київенерго” по затвердженим тарифам КМДА. Місцевий суд дійшов висновку, що Позивач виставляє завищені нарахування на холодну воду для виготовлення гарячої води та водовідведення гарячої води, а сума основного боргу є нічим іншим, як різницею в тарифах. При цьому, місцевий господарський суд керувався нормами ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) (а.с. 180-182).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача у відкритому судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду м. Києва від 09 серпня 2007 року, яке прийнято у даній справі, є законним і обґрунтованим, у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За таких умов, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Компанії без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що Позивач, в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, як в суді першої інстанції, так і при апеляційному провадженні.

Так, скаржник посилається на те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного ним рішення було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у рішенні відсутня правова кваліфікація встановлених фактів, наданих Позивачем доказів, обґрунтування норм матеріального права, яким керувався суд, вирішуючи спір. Компанія вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції не було враховано обсяги спожитої Кооперативом питної води, яка використана для приготування гарячої води, та скинутих стоків. На думку скаржника, нарахування за питну воду, яка в подальшому використовується Кооперативом у вигляді гарячої води, здійснюється Компанією на підставі укладеного договору та відповідно до умов чинного законодавства.

Апеляційний господарський суд вважає вищенаведені посилання Компанії неналежними та такими, що викладені без урахування фактичних обставин справи та вимог чинного законодавства з наступних підстав.

Між Державним комунальним об'єднанням водопровідно-каналізаційного господарства м. Києва "Київводоканал" (правонаступником якого є відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал”) через свого представника ПЕВГ та ЗВ "Водозбут" (правонаступником якого є Розрахунковий департамент) та Житлово-будівельним кооперативом “Кристал-13” було укладено договір № 9746/4-08 від 30.11.2001 р., предметом якого є надання Компанією послуг з водопостачання та водовідведення, (надалі - Договір) (а.с. 14-16).

Відповідно п. 2.1. Договору Позивач зобов'язався забезпечувати Відповідача послугами з постачання питної води та водовідведення, а Відповідач, в свою чергу, розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов Договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, які затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 року № 65 (надалі Правила користування).

У відповідності до пунктів 1.10. та 12.5. Правил користування рахунки за воду складаються на підставі тарифів, що діють у даній місцевості або населеному пункті. Відповідно до Розпорядження КМДА "Про встановлення тарифів на послуги водопостачання та водовідведення" від 28.08.2002р. № 1680, Відповідачу надаються послуги з розрахунку 0,68 грн. (без ПДВ) за 1 м. куб. води, як споживачу І групи.

Згідно пункту 3.1. Договору кількість води, що подається Компанією та використовується Кооперативом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих Компанією.

Таким чином, предметом укладеного між сторонами Договору є постачання питної води, а умовами Договору окремо не передбачено постачання Відповідачу води для виготовлення гарячої води. При цьому, додаткова угода про постачання холодної води, яка використовується для виготовлення гарячої води, між сторонами не укладалася.

Оскільки, на гаряче водопостачання Відповідач не має будинкового лічильника за холодну воду, що йде на виготовлення гарячої води, Відповідач сплачує АЕК „Київенерго" по затвердженим тарифам КМДА (тобто - 12 грн. на 1 особу. В них врахована холодна вода для виготовлення гарячої води 3,5 м3 на 1 особу).

За таких обставин, посилання скаржника на те, що нарахування за питну воду, яка в подальшому використовується Кооперативом у вигляді гарячої води, здійснюється Компанією на підставі укладеного договору суперечить матеріалам справи.

Таким чином, Позивачем не доведена неправомірність відмови йому місцевим господарським судом у задоволенні позовних вимог про стягнення спірної суми з Відповідача та прийняття оскаржуваного рішення.

У зв’язку із вищевикладеним та з урахуванням положень чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що прийняте судом першої інстанції рішення є правомірним та обґрунтованим.

Враховуючи викладене, керуючись нормами ст.ст. 33, 34, 91, 94, 99, 101 –105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” в особі Розрахункового департаменту залишити без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 09 серпня 2007 року у справі № 7/409 без змін.

2.Справу № 7/409 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.

05.11.07 (відправлено)