ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"01" жовтня 2007 р.                                                                             Справа № А6/403-07

за позовом           Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв’язок», м. Київ

до           Миронівського будівельно-монтажного управління, м. Миронівка

про                     стягнення  13348,55 грн.

Суддя Маляренко А.В.

за участю представників:

позивача:          Матросова О.О. (дов. №01-169 від 01.02.2007 р.)

відповідача:          не з’явились

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Закритого акціонерного товариства «Український мобільний зв’язок»(далі –Позивач) до Миронівського будівельно-монтажного управління  (далі –Відповідач) про стягнення 13348,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за надання послуг стільникого зв’язку.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 17.09.2007 року та від 01.10.2007 року, в судове засідання двічі не з’явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

В 2004 р. Миронівське будівельно-монтажне управління замовило у позивача послуги мобільного зв’язку. Відповідачу наданий єдиний особовий рахунок №1.10884715, за яким проводяться розрахунки за надані послуги по всіх зареєстрованих його номерах телефонів.

На підставі укладених Договорів по особистому рахунку зареєстровані чотири номери телефонів: №504426401 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1551541, №504426414 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1552065, №504426411 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1552066, №504426434 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1552070, №504426494 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1552074, №504472982 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1552066, №504472982 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1708807, №504641115 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1908590, №504641116 за Договором про надання послуг стільникового зв’язку №1908594.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про телекомунікації" телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання цих послуг є укладення договору між оператором телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг та оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Відповідно до п.5 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

На підставі укладеного договору позивач надає відповідачу послуги стільникового зв’язку в межах України, а відповідач в свою чергу зобов’язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги, авансові внески та плату за утримання номеру в межах стільникового радіотелефонного зв’язку по всіх телефонах, зареєстрованих на особистому рахунку абонента (відповідача).  Належне виконання позивачем наданих відповідачу послуг підтверджується наявним в матеріалах справи Звітом про баланс особового рахунку абонента за весь період надання послуг зв’язку –з 20.03.1998 р. по 20.03.2007 р.

В період з 31.08.2005 р. по 29.11.2005 р. за відповідачем виникла заборгованість по наданих чотирьох номерах, зареєстрованих на особовому рахунку відповідача.  Відповідачу було виставлено рахунки для оплати за надані послуги зв'язку, які останній не сплатив.

Згідно з ст. 68 Закону України "Про телекомунікації", розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо у разі одержання споживачем замовленої за передоплатою послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 3.4 Договорів передбачена кількість та вартість послуг, наданих позивачем відповідачу, як Абоненту у розрахунковий період, визначається у відповідності до показників належних позивачу технічних засобів виміру тривалості, кількості та вартості наданих послуг.

Згідно зі ст. 24 Закону України "Про телекомунікації" умовами застосування технічних засобів телекомунікації є їх відповідність стандартам і технічним регламентам. Технічні засоби телекомунікації повинні мати виданий у встановленому законодавством порядку документ про підтвердження відповідності вимогам нормативних документів у сфері телекомунікації.

Підтвердження відповідності технічних засобів телекомунікації здійснюється згідно із Законом України "Про підтвердження відповідності" акредитованими в установленому порядку органами, уповноваженими на проведення цієї діяльності.

Згідно із п. 3.1 Договорів нарахування за надані послуги мобільного зв'язку здійснюються згідно з тарифами ЗАТ "Український мобільний зв'язок", які є невід'ємною частиною Договорів. Розрахунковий період становить один місяць.

Підписанням Договорів відповідач висловив згоду на застосування зазначених тарифів та обізнаність щодо їх змісту.

Відповідно до п. 3.2 Договорів відповідач рахунки за надані послуги та авансові внески сплачує готівкою, перерахуванням на поточний рахунок позивача або кредитною карткою в національній валюті України. При наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, але в будь-якому випадку до моменту фактичного використання авансу.

Пунктом 2.4.6 Договорів до обов'язків відповідача віднесено у разі неодержання рахунків до 15 числа місяця наступного за розрахунковим, зателефонувати до позивача за телефоном 0 для одержання інформації щодо подальших розрахунків. Але ЗАТ "Український мобільний зв'язок" не зафіксував факту звернення відповідача.

На підставі п.8 ст. 38 Закону України "Про телекомунікації" та ст. 611 ЦК України, позивач припинив надання телекомунікаційних послуг Відповідачу як наслідок невиконання останнім прийнятих на себе зобов'язань, відповідно до умов, встановлених підписаними Відповідачем договорами, що підтверджується матеріалами справи.

До виконання господарських зобов’язань застосовуються відповідні положення Цивільного Кодексу України.

Так згідно п. 2 ст. 530 ЦК України, якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, в порядку ст. 7 ГПК України позивач направив на адресу відповідача претензія за № С 1.10884715/12 від 08.12.2005 р., з пропозицією розрахуватись за надані послуги та нараховану договірну санкцію на загальну суму 13348,55 грн. Тобто, на підставі вищенаведених норм чинного законодавства відповідач був зобов’язаний оплатити вартість наданих послуг  на протязі 7 днів від 08.12.2005р. –до 15.12.2005р.

Відповідач на претензію не відповів, заборгованість у розмірі 13348,55 грн. не відшкодував.

Відповідно Договорів про надання послуг мобільного зв'язку з відповідачем було підписано додаткові угоди.

В своїй позовній заяві позивач посилається на додаткову угоду, де пунктом 1.2 Додаткових угод до договорів про надання послуг мобільного зв'язку №1551541, №1552065, №1552070, №1552074, що забезпеченням виконання зобов’язання відповідача, як Абонента перед позивачем не відмовлятися від Договору та Додаткової угоди в частині, що стосується надання послуг зв'язку, зокрема - від послуг голосової телефонії, є штрафна санкція. В разі, якщо відповідач відмовиться від Договору та/або від додаткової угоди до закінчення строку, встановленого пунктом 1.1 Додаткової угоди, або коли дія Договору припиняється у зв'язку, в тому числі, з несплатою відповідачем наданих йому послуг зв'язку, останній несе відповідальність у вигляді сплати на користь позивача штрафної санкції в розмірі 3,57 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії цієї додаткової угоди,  починаючи з дня відмови або припинення дій.

Термін дії основного Договору, відповідно до п. 1.1. Додаткових угод до договорів про надання послуг мобільного зв'язку складає 548 та 365 днів, починаючи з дати внесення Абонентом початкового авансу. У випадку тимчасового обмеження (призупинення) надання послуг з ініціативи УМЗ з підстав, обумовлених Основним договором, або за заявою абонента в період строку, встановленим п.1.1. Додаткової угоди, період дії Основного Договору продовжується на весь строк, протягом якого надання послуг було призупинено.

Підписавши перераховані Додаткові угоди до Договорів відповідач підтвердив, що виконання зобов'язання щодо отримання послуг зв'язку за цими Договорами протягом 548 календарних днів, а також зобов'язання по своєчасній оплаті послуг зв'язку, забезпечені штрафною санкцією.

Проте, зазначені додаткові угоди які знаходяться в матеріалах справи не містять обов’язкових реквізитів, встановлених законодавством для таких документів, зокрема, в угодах відсутні відомості до якої саме угоди укладена додаткова, відсутнє найменування сторін угоди та їх реквізити, а отже посилання позивача на неї як на доказ позовних вимог є недопустимим.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашена, проте, підстави для її стягнення не підтверджується наявними матеріалами справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1657,17 грн. не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита відповідно до статті 49 ГПК України та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 44 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                Маляренко А.В.