ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.
№ 5/397-12/11

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючого
Козир Т.П.

суддів :
Мележик Н.І.,
Подоляк О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ТОВ “Мідас”

на постанову
від 11.07.2007 р. Київського
міжобласного апеляційного
господарського суду

за заявою
ТОВ “Мідас”

про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення

від 19.01.2006 р. господарського суду Полтавської області

за заявою
ДВС у Крюківському районі
м. Кременчука

про зміну способу та порядку
виконання рішення

від 19.01.2006 р. господарського суду Полтавської області

у справі
№ 5/397-12/11

за позовом
ТОВ “Кафе “Вечірнє”
(надалі –Кафе)

до
ТОВ “Кременчуцька торгівельно-промислова компанія”
(надалі –Компанія);

ТОВ “Мідас”;

ТОВ “Дебют”

про
визнання договорів недійсними

зустрічні позови про
визнання права власності на майно

за участю представників:

від позивача
-  Тищенко В.М., Короткий О.І.

від відповідача-1
-  не з’явились

від відповідача-2
-  не з’явились

від відповідача-3
-  не з’явились

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 06.02.2007 р. (суддя Тимощенко О.М.) відмовлено в задоволенні заяви ТОВ “Мідас” про перегляд рішення суду у справі № 5/397-12/11 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 16.02.2007 р. (суддя Тимощенко О.М.) заяву державного виконавця про зміну способу і порядку виконання судового рішення задоволено: виселено в примусовому порядку ТОВ “Мідас” та ТОВ “Дебют” із приміщення, розташованого за адресою: м. Кременчук, вул. Леніна, 26/37, а ТОВ “Кафе “Вечірнє” вселено у вказане приміщення.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.07.2007 р. (судді: Зеленіна Н.І., Жук Г.А., Мазур Л.М.) ухвали господарського суду Полтавської області від 06.02.2007 р. та від 16.02.2007 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою, ТОВ “Мідас” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, а справу передати на новий розгляд, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Відповідно до статті 112 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

При цьому, результат перегляду безпосередньо пов’язаний із встановленням господарським судом наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначенням їх істотності для правильного вирішення спору.

Тому, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за наявності нововиявлених обставин та за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Виходячи  із  змісту  ст.  112  ГПК  України  необхідними  ознаками нововиявлених  обставин  є,  по-перше,  їх  наявність  на  час  розгляду  справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

На підставі згаданої статті судове рішення може бути переглянуто за двох умов: істотність нововиявлених обставин і виявлення їх після прийняття судового рішення зі справи. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України.

Як вказано у пункті 5 постанови Пленумом Верховного Суду України “Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили” від 27 лютого 1981 року за №1 не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що виникли чи змінилися після встановлення рішення обставини, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, касаційній скарзі або які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону.

Аналогічне роз'яснення міститься у пункті 1.1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 21 травня 2002 року за №04-5/563 “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами” відповідно до якого виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами Розділу XIII Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 1.3 цього ж Роз'яснення не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, у разі подання таких доказів у процесі перегляду судового рішення за правилами Розділу XIІІ Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має прийняти ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Виносячи ухвалу від 06.02.2007 р. та приймаючи постанову від 11.07.2007 р. суди виходили з відсутності нововиявлених обставин, що виключає перегляд судового рішення в порядку розділу XIII ГПК України.

Вказані висновки судів відповідають фактичним обставинам, наявним матеріалам справи та нормам процесуального права, є законними та обґрунтованими.

Відповідно до положень ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Підставою для зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд встановив наявність вищезгаданих обставин та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зміни способу та порядку виконання рішення господарського суду.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд правомірно залишив ухвали господарського суду першої інстанції в силі.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ “Мідас” залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.07.2007 р.  у справі № 5/397-12/11 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                      Т. Козир

С у д д і:                                                                                          Н. Мележик

О. Подоляк