ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.

№ 255/2б-06/11

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Удовиченка О.С.

суддів:

Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

розглянувши   касаційну скаргу

уповноваженого співвласниками
майна колишньої спілки селян “Перемога” ОСОБА_1

на постанову

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 19.04.2007р.

у справі

№
255/2б-06/11 господарського суду Київської
області

за заявою

уповноважених співвласниками
майна колишньої спілки селян “Перемога” ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до

приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства “Перемога”

про

банкрутство

в судовому
засіданні взяли участь  представники :

уповноважений співвласниками
майна колишньої спілки селян “Перемога” ОСОБА_1, ОСОБА_1

ОСОБА_3

приватно-орендного
сільськогосподарського підприємства “Перемога”

ОСОБА_4

В С Т А Н О В
И В:

Ухвалою господарського суду
Київської області від 15.12.2006р. (суддя Мальована Л.Я.) задоволено частково
заяву кредитора АТ “Індустріально-експортний банк”  в особі філії “Київська міська дирекція”
(надалі Банк) про визнання кредитором з грошовими вимогами до боржника, визнано
його кредитором з грошовими вимогами в розмірі 132600 грн., в решті вимоги
відхилено.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 19.04.2007р. (судді: Яковлєв М.Л., Міщенко
П.К., Разіна Т.І.) апеляційну скаргу АТ “Індустріально-експортний банк”  в особі філії “Київська міська дирекція”  задоволено частково, ухвалу господарського
суду Київської області від 15.12.2006р. про визнання кредиторських вимог АТ
“Індустріально-експортний банк” в особі філії “Київська міська дирекція” на
суму 132600 грн. змінено, п.2 резолютивної частини вищезазначеної ухвали  викладено в наступній редакції: визнати
кредитором АТ “Індустріально-експортний банк”
в особі філії “Київська міська дирекція” з грошовими вимогами до
боржника в розмірі 353206 грн.

Уповноважений співвласниками майна
колишньої спілки селян “Перемога” ОСОБА_2 звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 19.04.2007р.,
залишити без змін ухвалу господарського суду Київської області від 15.12.2006р.
про визнання кредиторських вимог АТ “Індустріально-експортний банк” в особі
філії “Київська міська дирекція” на суму 132600 грн.

В обґрунтування своєї касаційної
скарги скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної постанови,
зокрема: ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, ст. ст.34, 53, 93 ГПК України.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна
скарга  не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що
Банк звернувся до господарського суду першої інстанції з заявою про визнання
його кредиторських вимог, відповідно до кредитного договору № 179-ю від
14.04.2005р. на суму 132000 грн. (з метою забезпечення виконання зобов'язання
було укладено договір застави від 13.05.2005р. № 740) та кредитного договору від
20.02.2006р. №38-ю на суму 400000 грн. (з метою забезпечення виконання
зобов'язання було укладено договори застави №350,351,352).

Суд першої інстанції, відхиляючи
частково вимоги Банку, взяв до уваги докази ініціюючого кредитора подані у
судовому засіданні, а саме виконавчий напис від 09.06.2006р. на суму 411624,64
грн., акт опису та арешту майна від 17.06.2006р. та 09.06.2006р. та постанову
ДВС у м. Біла Церква про закінчення виконавчого провадження від 01.08.2006р.,
яким, на думку суду першої інстанції, підтверджується що кредитор за рахунок
заставного майна погасив борг в сумі 411654,64 грн. по кредитному договору №
38-ю.

Відповідно до п.6 ст.14 Закону розпорядник
майна зобов'язаний  окремо  внести
до  реєстру вимоги кредиторів, які
забезпечені заставою майна боржника, згідно з
їх  заявами,  а
за  їх  відсутності,
- згідно з даними обліку боржника,
а також внести окремо до реєстру
відомості  про  майно боржника,  яке
є  предметом  застави
згідно з державним реєстром застав.

Виходячи з приписів ст.15 Закону у
попередньому засіданні суд  розглядає
обґрунтованість вимог кредитора та відповідно визнає або не визнає ці вимоги.

Змінюючи ухвалу суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції встановив, що місцевим господарським судом
зроблено хибний висновок щодо задоволення вимог Банку в сумі лише в сумі
132600,00 грн.

Так, підставою для закінчення
виконавчого провадження та винесення постанови від 01.08.2006р. був лист Банку
№23 від 31.07.2006р. про відмову стягувача від подальшого примусового стягнення
боргу по кредитному договору від 20.02.2006р. №38-ю на суму 400000 грн., а не
погашення боргу.

Дослідивши наявні у справі
документи, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до актів опису та
арешту майна складених 09.06.2006р. та 17.06.2006р. було описано та арештовано
майно боржника в кількості бички 64 голови та корови в кількості 60 голів (т.2
а.с.105-108). Описане  та арештоване
майно прийняв на відповідальне зберігання керуючий відділенням Банку ОСОБА_5.

В судовому засіданні господарського
апеляційного суду, сторонами було зазначено, що грошові вимоги банку було
частково задоволено.

Відповідно до ст. 101 ГПК України,
у процесі перегляду справи апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Апеляційним господарським судом
було витребувано у Банку та долучено до матеріалів справи копія кредитної
справи ПОСП “Перемога”,     виписки з
рахунків про рух коштів по рахунках ПОСП “Перемога”,  а також акт звірки взаємних розрахунків (а.с.
92-235 т.3).

Дослідивши зазначені вище докази, в
тому числі, акт звірки розрахунків від 17.04.2007р., наданий сторонами,
апеляційним судом встановлено, що сторони вважають, що вимоги банку до  боржника по кредитному договору №38-ю від
20.02.2006р. складають 220606 грн.

Таким чином, апеляційним судом при
повторному розгляді справи встановлено, що загальна сума вимог банку становить
353206 грн., з яких 132600,00 грн. відповідно до договору №179-ю від
14.04.2005р. та 220606,00 відповідно до умов договору від 20.02.2006р. №38-ю.

Беручи до уваги вищезазначене,
судова колегія дійшла висновку, що оскаржувана постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями  1115,  1117,  1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу уповноваженого
співвласниками майна колишньої спілки селян “Перемога” ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Постанову Київського міжобласного
господарського суду від 19.04.2007р. залишити без змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді                                                                          О.М.
Мамонтова

М.І. Хандурін