ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа №  09/3508а

"22" жовтня 2007 р.,  15 год.  30 хв.                                               м. Черкаси

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.

при секретарі –Лавріненко С.І., за участю представників сторін: позивача –Клименко А.І. начальник юридичного відділу за довіреністю, Чорноіваненко О.М. юрисконсульт за довіреністю, відповідача –Каптенко В.І. начальник КРВ у м. Сміла і Смілянському районі, Чепурний О.П. головний спеціаліст, юрисконсульт КРУ за довіреностями, третьої особи  Дудник Н.М., за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси адміністративну справу за позовом Смілянського міськрайонного центру зайнятості до Контрольно - ревізійного відділу у Черкаській області в особі Контрольно –ревізійного відділу у місті Сміла та Смілянському районі, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: підприємець Дудник Іван Володимирович с. Балаклея Смілянського району та Смілянська об’єднана державна податкова інспекція про визнання незаконними висновків та скасування вимог, -

ВСТАНОВИВ :

Подано адміністративний позов, у якому позивач просить визнати незаконними висновки Контрольно-ревізійного відділу у місті Сміла та Смілянському районі в часті розділу 2.1.2 „Ревізія законності призначення та виплати одноразової допомоги по безробіттю для організації підприємницької діяльності” Акту ревізії використання коштів Фонду загальнообов’язкового державного страхування України на випадок безробіття в Смілянському міськрайонному центрі зайнятості з 01.04.2005р. по 31.03.2007р. від 23.05.2007 року №05-18/16 та визнати незаконними і скасувати вимоги Контрольно-ревізійного відділу у місті Сміла та Смілянському районі від 18.06.2007 року №05-50/650 щодо вжиття заходів по поверненню коштів, виплачених як одноразова допомога по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності Дуднику І.В. в сумі 4236,90 грн. за механізмом, визначеним Порядком повернення у 2006 році коштів, виплачених, як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Постановою КМ України від 12.04.2006р. №511.

Заявою від 07.09.2007 року позивач уточнив позовні вимоги та просить:

- визнати неправомірними дії відповідача щодо встановлення порушення Смілянським міськрайонним центром зайнятості п.5 Порядку повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності при виплаті допомоги по безробіттю в сумі 4 236,90 грн., які підлягають поверненню безробітними Дудник І.В.;

- скасувати вимоги Контрольно-ревізійного відділу у місті Сміла та Смілянському районі від 18.06.2007 року №05-50/650 щодо вжиття заходів по поверненню коштів, виплачених як одноразова допомога по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності Дуднику І.В. в сумі 4236,90 грн. за механізмом, визначеним Порядком повернення у 2006 році коштів, виплачених, як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Постановою КМ України від 12.04.2006р. №511.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки та вимоги КРВ у місті Сміла та Смілянському районі ґрунтуються на неправильній оцінці відповідачем  фактичних обставин справи, підстав та обставин виплат, неправильному тлумаченні законодавства. Позивач вважає, що незаконними вимогами відповідач порушив права та охоронювані законом інтереси позивача та його посадових осіб.

Відповідач у письмових запереченнях позовні вимоги не визнав повністю з підстав, викладених в акті ревізії, посилається на те, що висновки Акту ревізії є обґрунтованими, а вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства є законними. При цьому відповідач вказав на те, що з метою підтвердження факту здійснення особами, що отримали одноразову допомогу на здійснення підприємницької діяльності, був надісланий запит до Смілянської ОДПІ, на який остання повідомила, що Дудник І.В., який отримав одноразову допомогу,  протягом серпня 2006 року –квітня 2007 року підприємницьку діяльність не здійснює, отже отримана ним одноразова допомога підлягає поверненню.

Ухвалою суду від 10.09.2007 року відповідно до ст.53 КАС України третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучені підприємець Дудник І.В. та Смілянська ОДПІ.

За клопотанням позивача, погодженого з відповідачем, строк вирішення спору продовжений  судом до  01.11.2007 року.

Відповідно до ст.150 КАС України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 24 вересня 2007 року по 04 жовтня 2007 року та з 04 жовтня по 22 жовтня 2007 року.

Третя особа –Смілянська ОДПІ податкову облікову справу підприємця Дудник І.В. не подала, представника в судове засідання не направила, не повідомивши причини, що не є перешкодою для вирішення спору по суті, оскільки підприємець Дудник І.В. подав всі документи щодо його підприємницької діяльності.

В судових засіданнях:

- представники позивача підтримали позовні вимоги, спростовуючи доводи відповідача, посилались на офіційне підтвердження підприємницької діяльності Дудником І.В. тією ж податковою інспекцією та фактичне здійснення ним цієї діяльності;

- представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях та пояснив, що  Смілянська ОДПІ надала довідку про те, що Дудник І.В. не займається підприємницькою діяльністю;

- представник третьої особи пояснила, що її син Дудник І.В. зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності і займається нею,  але у податкових деклараціях декларував відсутність доходу, у 2007 році подав уточнені декларації, якими задекларував отриманий дохід, має торговий патент, податковий орган перевірив його діяльність, визначив податкові зобов’язання з прибуткового податку з доходів від зайняття підприємницькою діяльністю та зобов’язав сплатити штраф за порушення граничних строків сплати податкових зобов’язань, про що прийняте податкове рішення від 31.01.2007 року, отже податковий орган помилково повідомив КРУ, що Дудник І.В. не займається підприємницькою діяльністю.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до Плану контрольно-ревізійної роботи ГоловКРУ на ІІ квартал 2007 року на підставі направлень на проведення ревізії від 16.04.2007 року №48,49 ревізорами КРВ у місті Сміла та Смілянському районі проведено ревізію використання позивачем коштів Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі –Фонд), за період з 01.04.2005 року по 31.03.2007 року, за результатами якої складений акт від 23 травня 2007 року №05-18/16 (далі –акт ревізії).

Позивач не погоджується з наступними висновками, викладеними в акті ревізії:

- ревізією законності призначення та виплати одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності встановлено, що за повідомленням Смілянської ОДПІ на запит ревізорів КРВ, підприємець Дудник Іван Володимирович протягом серпня 2006 року –квітня 2007 року (більше ніж 6 календарних місяців з дня отримання одноразової допомоги) не здійснював підприємницьку діяльність, тому у відповідності до п.3 Порядку повернення у 2006 році коштів, виплачених як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 12.04.2006 року №511 (далі скорочено - Порядок №511), виплачені Дудник І.В. кошти в сумі  4236,90 грн. підлягають поверненню (р.2.1.2 акту ревізії).

За результатами ревізії 18 червня 2007 року за №05-50/650 підрозділ відповідача  направив вимоги, у яких вказав на порушення, у тому числі які не визнає позивач, а саме: вимагає вжити заходи, передбачені законодавством, для повернення коштів, виплачених як одноразова допомога по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності Дуднику І.В. в сумі 4236,90 грн. за механізмом, визначеним Порядком №511. Інші вимоги та порушення, зазначені в акті ревізії, позивач не оспорює.

В процесі ревізії, позивач надав пояснення та докази, з якими відповідач не погодився.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню в частині скасування вимог відповідача, з огляду на наступне.

Статус Державної контрольно-ревізійної служби в України та правові основи діяльності  визначені спеціальним Законом України „Про  державну контрольно-ревізійну службу в Україні” від 26.01.1993 року №2939 (ЗУ№2939).

Відповідно до ст.2 ЗУ№2939 головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів. Постановою  Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, затверджений Порядок проведення інспектування державною контрольно –ревізійною службою (далі –Постанова КМУ № 550)

Позивач підпадає під ознаки підконтрольної установи державної контрольної-ревізійної служби в розумінні ст.2 ЗУ №2939.

Видом контролю  позивача відповідач визначив планову ревізію, яка включена до плану роботи на ІІ квартал 2007 року. За результатами ревізії ревізорами підрозділу відповідача, які діяли як посадові особи, на підставі відповідних направлень,  відповідно до Постанови КМУ №550, складений Акт ревізії.

Відповідно до ст.13 ЗУ №2939 дії або бездіяльність службових осіб державної контрольно-ревізійної служби можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку. Скарги на дії службових осіб в районах, містах, районах у містах та службових осіб контрольно-ревізійних управлінь розглядаються і вирішуються начальниками цих управлінь. Скарги на дію службових осіб Головного контрольно-ревізійного управління України та начальників контрольно-ревізійних управлінь Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя розглядаються та вирішуються начальником Головного контрольно-ревізійного управління України.

Відповідно до пунктів 45, 46 Постанови КМУ №550  у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом служби у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів порушення законодавства цей об'єкт контролю у строк, визначений вимогою про їх усунення, повинен інформувати відповідний орган служби з поданням завірених копій первинних, розпорядчих та інших документів, що підтверджують усунення порушень.

Позивач допустив посадових осіб підрозділу відповідача до ревізії, дії ревізорів не оспорює, але вважає їх висновки незаконними. Оскарження дій щодо факту складення акту та його висновків, які не встановлюють для позивача будь-яких обов’язків, крім рекомендації вжити заходів щодо усунення виявлених порушень, не передбачено діючим законодавством як спосіб захисту порушених прав. Акт ревізії є доказом при вирішенні спору про скасування вимог та рішень,  прийнятих за результатами ревізії.

Таким чином, позовні вимоги позивача щодо визнання незаконними висновків в акті ревізії не є належним матеріально-правовим способом захисту порушеного права, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Вимога відповідача, направлена позивачу в порядку реалізації результатів ревізії, є дією КРУ по усуненню порушень, виявлених при ревізії, зобов’язує позивача вчинити певні дії, невиконання яких тягне для нього та його посадових осіб наслідки, встановлені законодавством, тому відповідно дост.ст.2, 17 КАС України може бути оскаржена до суду.

Вимоги відповідача щодо забезпечення повного усунення порушень, а саме: вжити заходи, передбачені законодавством, для повернення коштів, виплачених як одноразова допомога по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності Дуднику І.В. в сумі 4236,90 грн. за механізмом, визначеним Порядком №511, суд вважає протиправними, з огляду на наступне.

Порядок №511, на порушення якого посилається відповідач, визначає, що  Центр зайнятості здійснює підготовку матеріалів на засідання комісії і у разі потреби з метою отримання інформації про провадження підприємницької діяльності звертається з відповідним письмовим запитом до територіального органу Держпідприємництва. Надання зазначеної інформації здійснюється органом державного підприємництва згідно з Порядком взаємодії суб’єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, затвердженого наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державної податкової адміністрації України та Державного комітету статистики України від 07 грудня 2005року №121/560/406, постановою правління Пенсійного фонду України від 07 грудня 2005 року №23-3, постановою правління  Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття від 07 грудня 2005 року №368, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 16 грудня 2005 року  за №1523/11803 (далі Порядок). Даним Порядком передбачено, що інформаційний обмін здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронному вигляді. Державний реєстратор повідомляє про взяття на облік та зняття з обліку юридичної особи, фізичної особи –підприємця.

Відповідачем встановлений факт надання безробітному Дудник І.В. одноразової допомоги по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності в сумі 4236,90 грн., що не заперечується позивачем.

Дудник І.В. зареєструвався суб’єктом підприємницької діяльності, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 02.08.2006 року, номер запису 2  000608. Смілянська ОДПІ відповіддю від 20.05.2007 року №7565/17-118 на  запит від 22.05.2007 року №1566/06 форми „ЗДФ-2” до порядку обміну інформацією стосовно фізичних осіб-підприємців, яким виплачена допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності повідомила, що Дудник І.В. зареєстрований СПД, ідентифікаційний номер , подає податкову звітність, сплачує єдиний податок.

Відповідно до Указу Президента України від 28 червня 1999 року №746/99 із змінами і доповненнями суб’єкти малого підприємництва –фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку. Рішення про перехід на спрощену систему оподаткування обліку та звітності може бути прийнято не більше одного разу на рік. Свідоцтво про сплату єдиного податку може подовжуватися щоквартально за відсутності податкової заборгованості з єдиного податку та за умови сплати єдиного податку у визначений термін. Отже у позивача були правові підстави для  виплати безробітному Михальському В.П. допомоги по безробіттю одноразово для організації підприємницької діяльності.

Підприємець Дудник І.В. надав копії податкових декларацій про доходи у період 2006 – 1 півріччя 2007 року, які він подавав до податкової інспекції, рішення Смілянської ОДПІ  від 31.01.2007 року №/0 про визначення суми податкового зобов’язання по прибутковому податку з доходів від підприємницької діяльності, свідоцтво про сплату єдиного податку на 2007 рік, торговий патент на роздрібну торгівлю на ринках. Отже, Дудник І.В. є суб’єктом підприємницької діяльності, подає податкові декларації, здійснює роздрібну торгівлю з лотків на ринку.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок підрозділу відповідача про наявність підстав для повернення коштів, виплачених як одноразова допомога по безробіттю для організації безробітним підприємницької діяльності Дуднику І.В. в сумі 4236,90 грн. за механізмом, визначеним Порядком №511, не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, чинному законодавству, отже вимога є незаконною, тому підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 94, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати вимоги Контрольно-ревізійного відділу у місті Сміла та Смілянському районі Контрольно-ревізійного управління у Черкаській області від 18.06.2007 року №05-50/650 щодо вжиття заходів по поверненню коштів, виплачених як одноразова допомога по безробіттю для організації безробітними підприємницької діяльності Дуднику І.В. в сумі 4236,90 грн. за механізмом, визначеним Порядком повернення у 2006 році коштів, виплачених, як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.04.2006 року, №511.

Відмовити  у задоволенні решти позовних вимог.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка підлягає поданню до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Черкаської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з  дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко

Постанова складена в повному обсязі 29 жовтня 2007 року