ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"01" серпня 2007 р.
справа № 20-11/207

За позовом Федерального державного унітарного підприємства „13 судоремонтний завод Чорноморського флоту” Міністерства оборони Російської Федерації

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Севморсервіс - центр”

про стягнення 305 897,49 грн.,

Суддя   Дмитрієв В.Є.

Представники:

від позивача           Першина Т.В., довіреність № 31-16 від 06.02.2007

від відповідача          Фролова З.В., довіреність б/н від 12.05.2007.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач  звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 305 897,49 грн.

В процесі судового розгляду представник позивача заявив клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на док “Хмельницький” та інше майно, яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю „Севморсервіс - центр”.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечує.

Суд в задоволенні клопотання про застосування заходів щодо забезпечення позову відмовив  оскільки обраний позивачем спосіб забезпечення позову –накладення арешту на майно не відповідає заявленим позовним вимогам у вигляді стягнення грошової суми, а також розміру стягуваної суми.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, в процесі судового розгляду уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 13/18/61-04/06 від 04.04.2006 в розмірі 240677,50 грн., пеню  в розмірі 16926,55 грн., 3% річних в розмірі 2987,04 грн., а також інфляційне відшкодування в розмірі 5827,73 грн., від іншої частини позовних вимог відмовляється, позовні вимоги обгрутновує неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 13/18/61-04/06 від 04.04.2006.

Ухвалою суду від 01.08.2007 провадження у справі в частині стягнення заборгованості за Договором № 13/18/182-12/06 від 01.05.2007 в розмірі 36762,3 грн. та заборгованості за Договором № 13/18/99-06/06 від 20.06.2006 в розмірі 1138,48 грн.. припинено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України

Представник відповідача у відзиві на позов позовні вимоги визнає частково, надав контррозрахунок позовних вимог,  заперечення обґрунтовує тим, що позивачем не вірно визначений строк настання виконання зобов`язань за Договором..

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представникам сторін  були роз'яснені їх  права і обов'язки.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін,  суд,  встановив:

04.04.2006  між Федеральним державним унітарним підприємством „13 судоремонтний завод Чорноморського флоту” Міністерства оборони Російської Федерації та Товариством з обмеженою відповідальністю „Севморсервіс - центр” було укладено Договір № 13/18/61-04/06 на виконання ремонтних робіт.

Відповідно до п. 5.1 Договору орієнтована вартість робіт склала 211631,0 грн.

Відповідно до п. 5.2 Договору вартість робіт може бути змінена за згодою сторін з оформленням додаткової угоди до Договору.

01.12.2006 сторони уклали Додаткову угоду № 4 (арк.с. 11), відповідно до якої остаточна вартість ремонтних робіт складає 240677,5 грн., замовник  (відповідач) зобов`язується її сплатити шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця до 31.03.2007, у випадку несплати заборгованості у встановлений строк, виконавець має право стягнути заборгованість через суд з урахуванням штрафних санкцій, відповідно до п. 7.5 Договору.

Відповідач у встановлений строк вартість ремонтних робіт не сплатив, в результаті чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 240677,5 грн.

Відповідно до положень статей 525, 526  Цивільного Кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Додатково позивач просить стягнути з відповідача пеню  в розмірі 16926,55 грн., 3% річних в розмірі 2987,04 грн., а також суму  інфляційного відшкодування  в розмірі 5827,73 грн.

Згідно ст. 546,  ст. 549, п.3 ст.611  Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. . Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.5 Договору замовник за несвоєчасну оплату заборгованості  сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

У додатковій угоді сторони змінили строк та порядок оплати за надання послуг за Договором, передбачили, що заборгованість повинна бути сплачена до 31.03.2007, а тому суд вважає, що розрахунок штрафних санкцій повинен здійснюватися  01.04.2007, у зв`язку з чим розрахунок позивача здійснений не вірно. За розрахунками суду пеня складає

Пеня нараховується за формулою сумі боргу * (2  * ставка НБУ) : 365 днів у році * кількість днів прострочки

240677,5* (2*8%): 365 * 48:100=5064,1

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, зобов’язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3%  річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Перевіривши  розрахунок інфляційного відшкодування  та 3 % річних, суд вважає, що позовні вимоги позивача в цей частині такими, що підлягають задоволенню частково, у зв`язку з тим, що при розрахунку позивачем не вірно визначений строк виконання зобов`язання, який настав 01.04.2007.

За розрахунком  суду інфляційне відшкодування складає

Сума боргу  * % індекс інфляції :100 - сума боргу = сума інфляційного відшкодування

240677,5 грн. * (100,0% * 100,6%) : 100 - 240677,5 грн. = 1444,1грн.

За розрахунком  суду 3% річних  складає

Сума боргу  * 3% : 365 * кількість днів прострочки = 3%

240677,5*3%: 365*48=949,5 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України   суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись статтями 49,  82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю „Севморсервіс - центр” (99003 м. Севастополь, вул. Мечникова 8/111; р/р 260001916 в СФ Райффайзен бенк “Аваль”, , МФО 324504) на користь Федерального державного унітарного підприємства „13 судоремонтний завод Чорноморського флоту” Міністерства оборони Російської Федерації (99004 м. Севастополь, вул. Клен –балка, р/р 260023211 в СФ Райффайзен бенк “Аваль”, 9, МФО 324504) заборгованість в розмірі 248132,2 грн., з яких основна заборгованість в розмірі  240677,5 грн., пеня в розмірі 5064,1 грн., 3 % річних  в розмірі 949,5 грн., інфляційне відшкодування в розмірі 1444,1грн., а також  витрати по сплаті державного мита в розмірі 2481,3 грн.  та інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу в  розмірі 95,72 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя                                                                                                                В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано   03.08.2007