ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.11.2007                                                             Справа  № 5-8-14/307

За позовом:        Управління майном міста Ужгород м.Ужгород

До відповідача:  ТОВ „Молочарня” м.Ужгород

Про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №59/0 від 01.10.2003р., про стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 153317,59 грн. та про спонукання до вчинення юридично-значимих дій.

Судова колегія у складі

Головуючого судді     О.С. Йосипчук

Судді                             В.С. Русняк

Судді                             В.І. Карпинець

за участю представників сторін:

позивача:      представник не з’явився

відповідача: Шелепець М.Т. - представник

Розглянувши матеріали справи за позовом

Управління майном міста Ужгород м.Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю „Молочарня” м.Ужгород про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №59/0 від 01.10.2003р., про стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 153317,59 грн. та про спонукання до вчинення юридично-значимих дій.

Встановила:

Предметом даного позову є вимога позивача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення №591/0, укладеного із відповідачем 01.10.2003р.

На підставі даного договору ТОВ „Молочарня” отримала від Управління майном міста Ужгород у строкове платне користування не житлове приміщення площею 753,3 кв.м., розташоване в м.Ужгород по вул..Волошина, 2. Термін користування предметом оренди встановлено з 01.10.2003р. по 01.10.2008р. (п.3.1. договору).

Позивач стверджує, що протягом дії правовідносин оренди, позивач не виконав обумовлені істотні умови договору, а саме –не здійснив  страхування предмету оренди та допустив прострочення заборгованості по орендній платі у сумі 153317,59 грн.

За твердженням позивача, заборгованість по орендній платі виникла внаслідок несплати відповідачем орендної плати у новому (збільшеному) розмірі, який було визначено у пропозиції про внесення змін до договору оренди, надісланої ТОВ „Молочарня” на виконання Рішення Ужгородської міської Ради №612 від 30.06.2005р.

Як слідує з пояснень позивача, ним 01.08.2005р., ним на адресу відповідача було надіслано, для узгодження, 2 екземпляри Додатку до спірного договору оренди, згідно з яким розмір орендної плати із встановленої договором 3923,67 грн. на місяць із урахуванням ПДВ, або 39236,75 в рік (ст..4 договору оренди),  збільшується до 76261,75 грн. в рік (без ПДВ), або 9455,66 грн. в місяць із урахуванням ПДВ (1575,94 грн.). І, оскільки відповіді на цю пропозицію про внесення змін до договору оренди від 01.10.2003р. №591/0 відповідач не надав, така пропозиція вважається прийнятою, а зміни до договору –узгодженими. Тому, позаяк відповідач не сплатив у повному обсязі вартість оренди об’єкту, виник борг, який підлягає стягненню у примусовому порядку.

З посиланням на наявність правових підстав для розірвання договору оренди від 01.10.2003р., позивач також просить зобов”язати ТОВ „Молочарня” звільнити не житлове приміщення по вул. Волошина, 2 в м.Ужгороді.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема посилається на необґрунтованість вимог позивача, оскільки розмір орендної плати не був змінений у встановленому законом порядку, а страхування об’єкту оренди ним проведено у відповідності до умов договору.  За твердженням відповідача пропозицію про внесення змін до договору оренди йому не було надіслано, натомість 29.03.2007р. на його адресу було надіслано позивачем рахунок-фактуру №41, згідно з якою орендна плата за лютий 2007р. становить 5680 грн., а заборгованість за попередній період –764,33 грн. Про погашення суми, вказаної у даному рахунку-фактурі відповідачем подано відповідні докази.

З метою встановлення правових підстав надіслання відповідачу згаданого вище рахунку від 29.03.2007р., з огляду на твердження про домовленість 01.08.2005р. про збільшення розміру орендної плати та надання доказів надіслання пропозицій про внесення змін до договору оренди, ухвалою суду від 31.10.2007р. від позивача було витребувано відповідні докази та документально підтверджені пояснення. Вимог суду позивач не виконав, доказів, витребуваних означеною ухвалою, не подав та не направив свого представника у засідання суду.

Повний текст рішення виготовлено 16.11.2007р.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши подані по справі доказові матеріали, щодо спірного питання,

Суд відмовляє у задоволенні позову, виходячи з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи, відносини між позивачем та відповідачем у спірній ситуації ґрунтуються на договорі оренди від 01.10.2003р. №591/0, за яким відповідач у справі прийняв у оплатне, строкове користування майно, що перебуває у комунальній власності.

Тому, правовідносини, які виникли на підставі згаданого правочину, регламентуються Законом України „Про оренду державного та комунального майна” із урахуванням норм ЦК України.

Згідно з п.5.7. договору, орендар прийняв на себе зобов”язання застрахувати орендоване майно на користь Орендодавця в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст.10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, страхування взятого у оренду майна, відноситься до істотних умов договору, обмовлення яких призводить до набрання чинності договором.

Однак істотні умови договору (п.1 ст.638 ЦК України) і істотне порушення умов договору (ч.2 п.2 ст.651 ЦК України) є різними поняттями за своєю правовою природою та за правовими наслідками.

Згідно із 651 ЦК України, у випадку відсутності згоди обох сторін на розірвання договору, його може бути розірвано судом, лише у разі істотного порушення такого договору однією із сторін, на вимогу іншої. При цьому, під істотним порушенням договору законодавчо розуміється таке порушення, коли внаслідок завданої шкоди сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні цього договору.

Як наведено вище, вимоги позивача ґрунтуються на твердженні про невиконання відповідачем п.5.7. договору оренди, що передбачає страхування об’єкту оренди.

Однак матеріалами справи, зокрема договором добровільного страхування №60224 від 25.01.2006р. та договором добровільного страхування №75531 від 26.01.2007р. ці аргументи позивача про недотримання відповідачем зобов’язань по страхуванню об’єкту оренди спростовуються, з огляду на що посилання позивача на відсутність страхування предмету оренди відповідачем, як на підставу розірвання договору, не приймається судом до уваги через недоведеність та з огляду на приписи ст.651 та ст..783 ЦК України.

Договором оренди від 01.10.2003р. №591/0, зокрема п.4.6. передбачено можливість коригування розміру орендної плати шляхом надіслання Орендодавцем орендарю додаткової угоди рекомендаційним листом.

Позивач стверджує, що додаткова угода про зміну розміру орендної плати була надіслана відповідачеві в якості додатку до Листа № 722 від 15.08.2005р. Тому, оскільки протягом місяця на пропозицію внести зміни до договору оренди відповідач не відповів, пропозиція вважається прийнятою, а розмір оренди - збільшеним з 01.08.2005р., згідно з п.4.7. договору оренди від 01.10.2003р. №591/0. На підтвердження таких обставин, позивачем надано копію додатку до договору оренди від 01.08.2005р., Лист від 15.08.2005р. №722, поштову квитанцію та список рекомендованих листів з датою відправки поштовим відділенням 18.08.2005р.

Спростовуючи твердження позивача про обмовлення збільшення розміру орендної плати, відповідач вказує на те, що для узгодження йому не було надіслано Додатки до договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2005р. На підтвердження цього, позивач надав суду надіслану йому позивачем рахунок-фактуру №41 від 29.03.2007р., із якої вбачається розмір орендної плати за лютий 2007р. у сумі 5680,09 грн. та розмір заборгованості по орендній платі за попередні періоди у сумі 764,33 грн. У відповідь на таку вимогу позивача (рахунок-фактура №41 від 29.03.2007р.), відповідач заборгованість погасив, згідно з поданими платіжними дорученнями.

Письмових пояснень про підстави надіслання такого рахунку фактури позивачем не надано.

Згідно із ст..202 ЦК України, право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов”язків. При цьому, двостороннім право чином є погоджена дія двох або більше сторін.

Докази, подані позивачем на підтвердження факту дотримання ним умов п.4.6. договору оренди від 01.10.2003р. підтверджують факт надіслання ТОВ „Молочарня” кореспонденції, однак, за відсутності листа вкладення, не свідчать про надіслання останньому саме примірників додаткових угод, якими передбачено зміну розміру орендної плати.

Таким чином аналізуючи у сукупності наведені вище докази позивача та рахунок-фактуру №41 надіслану ним відповідачу 29.03.2007р., як вимогу оплатити вартість оренди за лютий 2007р. у сумі 5680 грн. та погасити борг, який станом на березень 2007 року становить 764,33 грн., а також факт погашення ТОВ „Молочарня”, згаданої у рахунку заборгованості, суд вважає недоведеним твердження про узгодження 01.08.2005р. сторонами у справі умови про збільшення розміру орендної плати за договором оренди, у спосіб передбачений п.4.6. договору оренди з огляду на правила ст..651 ЦК України. Тому, у спірній ситуації не може бути застосований п.4.7. договору оренди від 01.10.2003р.

Зважаючи на викладене вище, судом робиться висновок про те, що вимоги про стягнення 153317,59 грн. заборгованості по орендній платі, яка виникла за період починаючи з 01.08.2005р. на підставі договору оренди від 01.10.2003р., не підлягають задоволенню через відсутність доказів виникнення цього боргу.

Недоведення факту наявності заборгованості відповідача по орендній платі спростовує також твердження позивача про порушення умов договору в частині що стосується фінансових зобов’язань орендаря. Окрім того, твердження позивача про те, що допущення заборгованості по орендній платі є підставою для розірвання договору оренди  суперечить ст..783 ЦК України, п.3 ст.26 а також ст..29 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Тому вимоги про розірвання договору та зобов”язання відповідача звільнити орендоване приміщення не можуть бути задоволеними.

Керуючись ст.ст. 34, 43, 49, 82-85 ГПК України,

Суд вирішив:

1.          У задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя                                     О.С.Йосипчук

Суддя                                                            В.С.Русняк

Суддя                                                            В.І.Карпинець