ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.11.07                                                                                       Справа №9/402/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Коробка Н.Д.  , Хуторной В.М.

при секретарі Соколові А.А.

за участю представників:

позивача:          Борисов К.Б., довіреність № 01-25/10 від 14.03.07р.;

відповідача:      Кущик А.А., довіреність № б/н від 10.09.07р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Товариства з обмеженою відповідальністю

“ЛІЛІТ-ФАСТ”, м. Запоріжжя

на рішення                   господарського суду Запорізької області від 11.09.2007р.

у справі                         № 9/402/07

за позовом                    Державного вищого навчального закладу “Запорізький

Національний університет”, Міністерства освіти та науки

України, м. Запоріжжя

до відповідача             Товариства з обмеженою відповідальністю

“ЛІЛІТ-ФАСТ”, м. Запоріжжя

про                                 стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Державним вищим навчальним закладом “Запорізький Національний університет” Міністерства освіти та науки України, м. Запоріжжя було подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛІЛІТ-ФАСТ”, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості по орендній платі та утримання орендованого нерухомого майна, а також за спожиті комунальні послуги на орендованих приміщеннях, відповідно до умов договорів № 1784/д від 30.12.05р., № 113/05 від 25.09.2005р. у сумі 345,94 грн. та сумі 24,77 грн. пені, яка виникла станом на 05.09.2007р. (відповідно до уточнених позовних вимог).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 11.09.2007р. у справі № 9/402/07 (суддя Нечипуренко О.М.) позов задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача суму 47,64 грн. заборгованості з орендної плати, суму 2,43 грн. пені за прострочення виконання зобов’язань, суму 298,30 заборгованості з витрат балансоутримувача по утриманню орендованих приміщень, суму 22,34 грн. пені за прострочення виконання зобов’язань.

Не погоджуючись з прийнятим у справі рішенням суду, у поданій апеляційній скарзі ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” вважає його таким, що винесено на підставі недоведених обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів, які підтверджували б наявність критеріїв, на підставі яких  було визначено обсяг спожитих комунальних послуг та на підставі яких саме первинних документів розраховувалась сума за спожиті комунальні послуги. Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами та вважає їх безпідставними, оскільки зазначає, що такі вимоги вже є предметом спору по справі № 9/400/07 і ця обставина є підставою для закриття провадження у справі № 9/402/07.

Просить рішення господарського суду Запорізької області від 11.09.2007р. скасувати в частині стягнення з ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” суми 298,30 грн. заборгованості з витрат балансоутримувача по утриманню орендованого майна, за спожиті послуги на орендованих приміщеннях, суми 23,34 грн. пені за прострочення виконання зобов’язань.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що викладені у скарзі обставини не відповідають дійсності, а її вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з наступних обставин. Розмір спожитих комунальних послуг позивачем встановлювався на підставі актів та рахунків-фактур до договорів позивача із постачальниками комунальних послуг. Крім того вказує, що відповідач у відзиві на позовну заяву та представник відповідача під час судового розгляду в місцевому господарському суді  не заперечував проти наявності та розміру заборгованості ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” перед ЗНУ за оренду та спожиті комунальні послуги. Факт наявності заборгованості підтверджується також актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.06.07р., а також актами виконаних робіт за грудень 2006 року – січень 2007р., підписаним представниками обох сторін. Просить залишити рішення господарського суду від 11.09.2007р. у справі без змін, а апеляційну скаргу ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” – без задоволення.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3023 від 14.11.2007р., справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Кричмаржевського В.А., Хуторного В.М.

У судовому засіданні 14.11.2007р. від представника відповідача надійшло клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні. Колегією суддів задоволено усне клопотання відповідача та оголошено перерву до 28.11.2007р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3122 від 28.11.2007р., справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Коробки Н.Д., Хуторного В.М.

У судовому засіданні 28.11.2007р. позивачем було надано письмові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що стягнення заборгованості по договорам № 1784/д від 30.12.05р. та № 113/05 від 25.09.05р. не є предметом спору по справі 9/400/07.

За клопотанням представників сторін, розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

За згодою представників сторін у судовому засіданні, 28.11.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 30.12.05р. між РВ ФДМУ по Запорізькій області (орендодавець) та ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” (орендар) було укладено договір № 1784/д оренди державного нерухомого майна, що знаходиться на балансі Запорізького національного університету. Згідно з п.1.1 цього договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: вбудовану в перший поверх навчального корпусу № 6 частину нежитлового приміщення (Літера А-5, частина приміщень ІV, приміщення 2) загальною площею по внутрішньому обміру 8,2 кв. м., відповідно до плану першого поверху та експлікації приміщень з технічного паспорту, розташовану за адресою: м. Запоріжжя, вул. Жуковського 55-А. Орендоване майно знаходиться на балансі Запорізького національного університету (балансоутримувач)

Відповідно до п. 3.4., 3.5 договору, 50% орендної плати перераховується орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача щомісячно, не пізніше 07 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції відносно суми орендної плати, яка за перший місяць оренди складає 44,07 грн. без ПДВ. Відповідно до договору № 1 від 06.03.07р.  про зміни до договору оренди, був проведений перерахунок орендної плати, згідно з яким орендна плата, а саме 50% , які орендар зобов’язаний перерахувати ЗНУ за березень 2007року була зменшена на 14,96 грн.

На підставі п.1.5 договору оренди, 25.09.05р. між ЗНУ та ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” було укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 113/05. Відповідно до п.1.1 цього договору, Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт нежитлового приміщення буфету вбудованого в перший поверх навчального комплексу загальною площею 8,2 кв.м.

У пункті 2.2.3 договору сторони погодили, що орендар зобов’язується не пізніше останнього дня поточного місяця вносити плату на рахунок Балансоутримувача приміщення, або організації, що обслуговує приміщення, за утримання орендованого нерухомого майна, за спожиті комунальні послуги на орендованих приміщеннях.

Договором № 250/1784/д від 31.05.07р. між РВ ФДМУ та ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” був розірваний з 31.05.07р. договір оренди № 1784/д від 30.12.05р. державного нерухомого майна. Додатковою угодою № 1 від 31.05.07р. було припинено чинність договору № 113-д від 25.09.05р. з 31.05.07р.

В обґрунтування своїх позовних вимог ЗНУ посилається на те, що відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов’язання щодо здійснення платежів за оренду приміщення, утримання орендованого нерухомого майна, та спожиті комунальні послуги на орендованих приміщеннях, згідно умов вищезазначених договорі, у зв’язку з чим у останнього станом на 31.05.07р. утворилась заборгованість за вказані платежі у сумі 345,94 грн., а також за прострочення виконання зобов’язання нарахована пеня у сумі 24,77 грн. Оскільки відповідно до п.3.4. договору передбачено обов’язок ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” сплачувати 50% орендної плати за кожний місяць на рахунок балансоутримувача, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення вказаної суми боргу та нарахованої пені за несвоєчасне виконання зобов’язань.

Відповідно до умов договорів №№ 1784/д та 113/05 ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” взяло на себе зобов’язання кожний місяць сплачувати орендну плату за орендовані приміщення, за утримання орендованого майна та спожиті комунальні послуги.

Як свідчать матеріали справи, у зв’язку з неналежним виконанням орендарем своїх договірних зобов’язань по сплаті вказаних платежів, у ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” утворилась заборгованість перед ЗНУ по орендним платежам та за утримання орендованих приміщень і спожиті комунальні послуги. З цього приводу Запорізьким національним університетом і ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” було здійснено звірку взаємних розрахунків станом на 01.06.07р., з якої вбачається, що у відповідача існує заборгованість по вказаним платежам.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічне положення містить ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать обставини справи, спір в даному випадку виник з приводу виконання договору оренди державного нерухомого майна.

Згідно ч.3 ст.18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” до обов’язків орендаря відноситься, зокрема, обов’язок вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Всупереч наведеним нормам права, відповідачем неналежно виконувались умови договору щодо справляння орендної плати та плати за комунальні послуги, тому у відповідності до умов спірних договорів та діючого законодавства, позивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання договірних зобов’язань в сумі 24,77 грн.

У відповідності зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В матеріалах справи міститься довідка Запорізького національного університету від 04.09.07р. № 17-53/96 про існування заборгованості ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” перед ЗНУ, в якій наданий детальний розрахунок суми заборгованості за орендні платежі, за надання комунальних послуг та нарахування пені за несвоєчасне справляння платежів. Перевіривши надані позивачем розрахунки суми боргу та пені, колегія суддів зазначає, що розрахунок проведений вірно у відповідності з діючим законодавством. Також, у підтвердження правильності визначення суми боргу позивачем надано договори про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації укладені ЗНУ з КП “Водоканал”, договори купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, укладені з Концерном “Міські теплові мережі”, договори з  ЗКАП “Комунсантрансекологія” на вивезення побутових відході, а також рахунки та акти виконаних робіт вказаних організацій на оплату наданих послуг.

Доводи відповідача стосовно відсутності в матеріалах справи документів, які б підтверджували розмір спожитих орендарем послуг до уваги судом не приймаються, оскільки нарахування суми боргу та пені за прострочення виконання платежів підтверджується вищенаведеними документами. Окрім того відповідачем не надано жодного доказу у підтвердження наявності іншої суми боргу або її відсутності, ніж заявлено позивачем.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що господарський суд дійшов до правильного висновку, задовольнивши позовні вимоги про стягнення з ТОВ “ЛІЛІТ-ФАСТ” суми 47,64 грн. заборгованості з орендної плати та нарахованої пені у сумі 2,43 грн., а також суми 298,30 грн. заборгованості зі сплати витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, за спожиті комунальні послуги та нарахованої пені за прострочення виконання зобов’язань у сумі 22,34 грн.

Крім того, слід зазначити, що посилання відповідача на те, що заявлені позивачем вимоги є предметом спору у справі № 9/400/07, є безпідставними, оскільки відповідно до наданих позивачем копій документів (копії позовної заяви від 18.07.07р. № 01-10/1071, ухвали господарського суду від 23.07.2007р. № 02-7/1736 про повернення цієї позовної заяви без розгляду, копії позовної заяви від 01.08.2007р. № 01-10/1105, ухвали господарського суду від 03.08.07р. про порушення провадження у справі № 9/400/07) у справі № 9/400/07 вбачається, що предмет спору у даній справі є стягнення суми заборгованості по договорам № 1562/д від 07.09.05р. та № 164-д від 27.09.05р. Тобто, предмет і підстави позову у справах № 9/400/07 і № 9/402/07 є різними.

У відповідності зі ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем, згідно вимог названої норми, не було доведено наявності підстав для відмови у задоволені позовних вимог щодо стягнення суми заборгованості та нарахованої пені за прострочення виконання зобов’язання.

Таким чином, з огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог.

За таких обставин доводи відповідача є безпідставними і необґрунтованими.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, спростовуються вищевикладеним.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни ухвали місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ЛІЛІТ-ФАСТ”, м. Запоріжжя, залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 11.09.2007р. у справі № 9/402/07 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Коробка Н.Д.  Хуторной В.М.