ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2007 р.                                                 Справа №  17/768/07

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача – не з”явились;

від відповідача –Саприкіна М.Г., довіреність № б/н від 03.10.2007 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/768/07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Луцьккондитер”, м. Луцьк, вул. Володимирівська, 57-А,

до товариства з обмеженою відповідальністю „Промислово-інвестиційна компанія „Мегагруп”, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 25,

про стягнення заборгованості,-

На адресу господарського суду від позивача по справі надійшло клопотанняя про розгляд справи без участі представника підприємства.

Таким чином, справа розглядається у порядку ст.75 ГПК України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,  господарський суд,-

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю „Луцьккондитер” (надалі-позивач) звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Промислово-інвестиційна компанія „Мегагруп” (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним:

Відповідно до укладеного між сторонами договору дистрибюції № 8 від 22 лютого 2007 року відповідачу було відпущено кондитерські вироби в асортименті згідно накладних:

-  №ЛК- 0003671 від 23.02.07 року на суму 10 890 грн. по довіреності ЯИЖ № 315723;

- № ЛК- 0003664 від 23.02.07 року на суму 38 635 грн. 06 коп. по довіреності ЯИЖ              № 315723;

- № ЛК - 0003666 від 23.02.07 року на суму 17 100 грн. 82 коп. по довіреності ЯИЖ            № 315723;

-  № ЛК - 0003670 від 23.02.07 року на суму 2 735 грн. по довіреності ЯИЖ № 315723;

-  № ЛК - 0005957 від 24.03.07 року на суму 948 грн. 50 коп. по довіреності ЯИЖ № 315733;

-  № ЛК - 0005951 від 24.03.07 року на суму 6 002 грн. 18 коп. по довіреності ЯИЖ               № 315733;

- № ЛК - 0005953 від 24.03.07 року на суму 10 922 грн. 61 коп. по довіреності ЯИЖ              № 315733;

Відповідачем здійснене часткове повернення товару за накладною від 19.04.07 року на суму 30 грн. 20 грн.

Таким чином відповідачу було відпущено товар на загальну суму 87 203 грн. 97 коп.

Відповідно до п. 5.2. вищевказаного договору оплата за кожну партію товару відповідачем повинна проводитись з відстрочкою платежу 30 календарних днів з моменту отримання товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідач  в  порушення  умов  договору  розрахувався  за  отриманий  товар  частково у сумі 22 000 грн., що підтверждується банківськими виписками (03.05.2007 року-7000 грн.; 04.05.2007 року- 3 500 грн.; 07.05.2007 року –3 500 грн.; 11.05.2007 року–             3 500 грн.; 16.05.2007 року –3 500 грн.; 04.06.2007 року –1 000 грн.

Станом на 31.08.2007 року заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий та неоплачений товар складає 65 203 грн. 97 коп.

Сума основного боргу підтверджена відповідачем в акті звірки взаєморозрахунків станом на 04.05.2007 року.

Крім того, відповідач на підставі п. 6.1 договору повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 1 208 грн.; 51 912 грн. - за користування коштами позивача та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України –3% річних у розмірі 215 грн. 93 коп.

29 жовтня 2007 року на адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач суму основної заборгованості у розмірі  65 203 грн.   97 коп. визнав та просить суд відмовити позивачу у задоволенні стягнення суми пені,  3% річних та суми за користування чужими коштами.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог на підставі нижченаведеного:

Відповідно до укладеного між сторонами договору дистрибюції № 8 від 22 лютого 2007 року відповідачу було відпущено кондитерські вироби в асортименті згідно накладних на загальну суму 87 203 грн. 97 коп.

Відповідачем товар оплачено частково у розмірі 22 000 грн. На момент звернення до суду сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 65 203 грн. 97 коп., яка підтверджена актом звірки  станом на 04.05.2007 року взаєморозрахунків та визнана відповідачем у відзиві на позовну заяву.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано 3% річних у розмірі 215 грн. 93 коп. та підставі п. 6.1 договору  пеню у розмірі 1 208 грн.

Як свідчать наведені докази дані позовні вимоги є обгрунтованими, а тому суд не приймає заперечення відповідача про відмову позивачу в цій частині позовних вимог.

Позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 51 912 грн. за користування коштами позивача не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до протоколу розбіжностей від 22.01.2007 року до договору дистрибюції № 8 від 22 лютого 2007 року друге речення, яким передбачалось нарахування відповідачу штрафних санкцій за користування грошовими коштами прозивача у розмірі 2% від несплаченої суми було виключено.  Протлокол підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України  зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору; одностороння відмова від  виконання зобов’язання не допускається.

Ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним

правопорушення у сфері господарювання, а згідно ч. 2 ст. 218 учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу  України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відпоівдно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачене держмито слід віднести на рахунок сторін пропорційно задоволеним вимогам позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Луцьккондитер” задовольнити частково.

2.          Стягнути  з товариства з обмеженою відповідальністю „Промислово-інвестиційна компанія „Мегагруп”, м. Миколаїв, вул. Нікольська, 25 () заборгованість у розмірі 65 203 грн. 97 коп.,  3% річних у розмірі  215 грн. 93 коп., пеню у розмірі 1 208 грн., державне  мито  у розмірі 666 грн. 28 коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Луцьккондитер”, м. Луцьк, вул. Володимирівська, 57-А,  ().

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя