ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 р.
№ 18/237

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

Головуючого  судді                                               Кузьменка М.В.,

суддів                                                                        Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну   скаргу  Акціонерного комерційного банку "Росток Банк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2007р.

у  справі                     №18/237  господарського суду м. Києва

за позовом                 Акціонерного комерційного банку "Росток Банк"

до відповідача          Акціонерної інвестиційно-фінансової компанії "Укрпривінвест"

про                              стягнення 1 865 110,05грн.

за участю представників:

АКБ "Росток Банк" –Лавринчук О.Ю.;

АІФК "Укрпривінвест" -  не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Акціонерний комерційний банк "Росток Банк" звернувся до господарського суду м. Києва з позовом та просив суд стягнути з відповідача –Акціонерної інвестиційно-фінансової компанії "Укрпривінвест" 1865110,05грн. в рахунок відшкодування заподіяної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідач –Акціонерна інвестиційно-фінансова компанія "Укрпривінвест"  безпідставно, за відсутності розпорядження власника, перереєструвала належні АКБ "Росток Банк" прості іменні акції, емітовані ВАТ "Шепетівський завод культиваторів", у кількості 7 460 442штук на іншу особу, чим заподіяла збитків (а.с.2-5).

Відповідач у справі – АІФК  "Укрпривінвест" у відзиві на позов заявлені вимоги відхиляє, посилаючись на відсутність вини у заподіянні позивачу шкоди. При цьому, відповідач стверджує, що внаслідок неподання  позивачем документів про арешт майна ВАТ "Шепетівський завод культиваторів", за наявності яких він не міг би здійснити реєстрацію права власності на вказані акції за позивачем, право власності на акції за АКБ "Росток Банк" зареєстровано неправомірно, у зв’язку з чим ним виправлена помилка шляхом анулювання виписки про перереєстрацію акцій за позивачем та закриття його рахунку (а.с.29-33).

Рішенням господарського суду м. Києва від 12.06.2007р. у позові відмовлено (а.с.83-86).

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності у вигляді зобов’язання відшкодувати заподіяні збитки, враховуючи відсутність складу правопорушення, зокрема, поведінка відповідача не є протиправною.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2007р. рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2007р. залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами,  АКБ "Росток Банк"  звернувся  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а заявлені позовні вимоги задовольнити.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням судами норм процесуального права, що призвело до неповного встановлення обставин, що підлягали встановленню для вирішення спору у даній справі (а.с.111-114).

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає частковому  задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є відшкодування збитків у зв’язку з завданням шкоди неправомірними діями.

Вирішуючи спір у даній справі по суті заявлених вимог та переглядаючи прийняте рішення в апеляційному порядку, суди обох інстанцій допустили невірне застосування до взаємовідносин сторін норм матеріального права.

Так, відмовляючи у задоволенні заявлених вимог, суди виходили з того, що відповідальність за відповідне порушення передбачена ст.224 ГК України. Однак, вищевказана норма не регулює відносини, що виникли між сторонами, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.224 ГК України, якою керувалися суди, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Отже, із змісту вказаної норми вбачається, що застосування відповідальності у вигляді відшкодування заподіяних збитків, передбаченої цією нормою, можливо лише при наявності складу правопорушення, до якого входять наступні елементи: протиправна поведінка; наявність збитків; причинний зв’язок між протиправною поведінкою та спричиненням збитків; вина. При цьому, протиправність такої поведінки полягає у невиконанні або неналежному виконанні саме  господарських зобов’язань або вимог до здійснення господарської діяльності.

Разом з тим, звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на заподіяння йому збитків протиправними діями відповідача, пов’язаними з порушенням його права власності, зокрема, такої її правомочності як право розпоряджатися об’єктом права власності.

Так, позивач стверджує, що йому належить право власності на прості іменні акції, емітовані ВАТ "Шепетівський завод культиваторів", у кількості 7460 442штуки. Відповідне право ним набуто у зв’язку із зверненням стягнення на предмет застави за рішенням суду і відповідне його право власності на вказані акції зареєстровано відповідачем, про що видано виписку з реєстру власників іменних цінних паперів.

Позивач вважає, що його абсолютне право –право власності на цінні папери порушено відповідачем, внаслідок вчинення ним протиправних дій –перереєстрації права власності на вказаний пакет акцій за іншою особою без відповідного на те розпорядження власника, чим заподіяно шкоди.

Таким чином, предметом спору у даній справі є відшкодування майнової шкоди, заподіяної неправомірною поведінкою відповідача.

Відносини з відшкодування шкоди, заподіяної неправомірними діями або бездіяльністю (деліктні зобов’язання) врегульовані нормами ЦК України, які підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

За загальним правилом, визначеним ст.1166 ЦК України,  майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний зв’язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом,  виключає  настання відповідальності, передбаченої ст.1166 ЦК України.

За таких обставин, встановлення наявності чи відсутності вищенаведених елементів складу правопорушення, є предметом дослідження у даній справі.

Вирішуючи спір у даній справі по суті заявлених вимог, суд першої інстанції не дослідив з достатньою повнотою всі обставини, що входять до предмету доказування у даній справі та не оцінив усі докази, надані сторонами, що не виправлено апеляційною інстанцією.

Так, надаючи оцінку діям відповідача щодо перереєстрації права власності 26.07.2005р. на зазначений пакет акцій з  рахунку АКБ "Росток банк" на рахунок ЗАТ "Трансроуд груп", суди не у повній мірі надали оцінку постанові Держаної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 10.02.2006р. №52-КП. Зокрема, зазначеним державним органом, що в силу ст.17 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні", здійснює контроль за діяльністю Національної депозитарної системи, до складу якої, за змістом ст.2 Закону, входить відповідач, до відповідача застосована санкція у вигляді попередження за порушення на ринку цінних паперів  При цьому, судом  не надано оцінку тому, що до відповідача застосована відповідальність також і у зв’язку з безпідставним здійсненням операції по переведенню 7 460 442 простих іменних акцій ВАТ "Шепетівський завод культиваторів" з рахунку АКБ "Росток банк" на рахунок ЗАТ "Трансроуд груп", на що посилався в обґрунтування заявлених вимог позивач.

Крім того, під час вирішення спору у даній справі по суті заявлених вимог встановлено, що реєстрація права власності за позивачем на зазначений пакет акцій здійснена на підставі його заяви та рішення господарського суду м.Києва від 12.10.2004р. у справі №22/203 за позовом АКБ "Росток Банк" до ЗАТ "Трансроуд Груп", відповідно до якого з відповідача у зазначеній справі на користь АКБ "Росток Банк" стягнуто 1 520 866,01грн. основної заборгованості, 458 547,44грн. відсотків, 190 719,61грн. пені,  1700грн. витрат по оплаті позову державним митом, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на предмети застави за умовами договорів застави, у т.ч. на вищезазначені акції, емітовані ВАТ "Шепетівський завод культиваторів, у кількості 7 460 442 штуки.

Вважаючи, що така реєстрація здійснена помилково і відповідна операція потребувала корегування відповідачем, суди виходили з того, що постановою Відділу державної виконавчої служби Солом’янського районного управління юстиції у м. Києві від 10.12.2004р. накладено арешт на зазначений пакет акцій, що унеможливлює здійснення реєстрації переходу права власності.

Разом з тим, відповідно до ст. 55 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на цінні папери накладається у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В силу п.5 Порядку накладення арешту на цінні папери, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.99р. №1744, для накладення арешту на цінні папери державний виконавець відповідно до законодавства виносить окрему постанову або в постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає факт накладення арешту на майно. При цьому, у разі накладення арешту на цінні папери, випущені у бездокументарній формі, та/або знерухомлені цінні папери відповідна постанова державного виконавця направляється зберігачу, а також іншим особам, визначеним законодавством про виконавче провадження.

Згідно п.6 Порядку, цінні папери, на які накладено арешт, підлягають опису в порядку, передбаченому законодавством,  у процесі якого складається акт за встановленою формою.

Судами не з’ясовано чи направлялась державним виконавцем відповідачу постанова про накладення арешту на цінні папери і чи описані вони, тобто не з’ясував чи накладався арешт у встановленому порядку.

Також судами не досліджено: чи здійснена перереєстрація за позивачем права власності на спірний пакет акцій саме на виконання рішення суду, з метою забезпечення виконання якого у виконавчому проваджені накладено арешт; що обумовило звернення позивача до ВДВС Солом’янського РУЮ м. Києва з заявою про повернення виконавчого документа, у разі якщо виконання відповідного рішення – встановити яким чином воно виконано, зокрема, щодо звернення стягнення на зазначений пакет акцій.

Неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, є порушенням вимог ст.47 ГПК України, яка визначає, що судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи; ст.101 ГПК України, згідно якої у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, при цьому, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Допущені порушення, які призвели до неповного встановлення обставин справи, не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції, враховуючи межі перегляду, визначені ст.1117 ГПК України.

Враховуючи зазначене, а також неправильне застосування норм матеріального права, прийняті у справі судові акти підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1.          Касаційну скаргу Акціонерного комерційного банку "Росток Банк" задовольнити частково.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2007р. та рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2007р. у справі №18/237 скасувати.

3.          Справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий  суддя                                                       Кузьменко М.В.

Судді                                                                                Васищак І.М.

Палій В.М.