СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.07                                                                                 Справа № 13/641пд.

За позовом  відкритого акціонерного товариства «Юність»м. Красно дон Луганської області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»Краснодонська філія м. Краснодон

про визнання договору недійсним

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Ільгова Я.В.

Від відповідача
Піганова Н.А. дов. № 181 від 23.02.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про визнання недійсним правочину –договору про реструктуризацію заборгованості від 24.07.2007 р.

Позивач позов підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує.

З’ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам  сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що 24 липня 2007 року між сторонами по справі був укладений договір про реструктуризацію заборгованості за яким  позивач надав відповідачу розстрочку по сплаті заборгованості за перевищення договірної величини споживання в сумі 64 125 грн. 99 коп. на період з 1 липня 2007 р. до 1 січня 2008 р.

Згідно додатку № 1 до договору оплата здійснюється шляхом сплати щомісячно з липня по листопад 10687 грн. 55 коп., та в грудні 2007 р. –10688 грн. 44 коп.

З боку відповідача договір був підписаний виконавчим директором Анненко Л.А. який був призначений на цю посаду наказом № 16 від 10.01.2007 р. керуючого санацією ВАТ «Юность» О.А. Клинчева.

В наказі зазначено про надання виконавчому директору права першого підпису.

Після укладення договору позивач здійснив його часткове виконання, а саме сплатив відповідачу кошти: 27.07.2007 р. –10687 грн. 50 коп., 27.08.2007 р. –10687 грн. 50 коп., та вже після звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним 27.09.2007 р. –10687 грн. 50 коп., та 24 жовтня 2007 р. –10687 грн. 55 коп.

Позивач звернувся до господарського суду луганської області з позовом про визнання недійсним договору про реструктуризацію заборгованості від 24 липня 2007 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що по перше спірний договір був укладений позивачем під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах оскільки відповідач примусив позивача підписати договір направивши йому попередження про обмеження постачання електроенергії з 23.07.2007 р. до рівня 0 кВт; по друге договір підписаний з боку позивача не уповноваженою особою, оскільки керуючий санацією не уповноважував виконавчого директора на його підписання, підписання договору не знаходиться в компетенції виконавчого директора.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що оскільки виконавчому директору було надано право першого підпису, він мав повноваження на підписання спірного договору.

Відповідач зазначає, що позивачем не доведено те, що договір був підписаний ним під впливом тяжкої для нього обставини і на вкрай невигідних умовах.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Позивачем не надано суду належних доказів вчинення ним спірного правочину під впливом тяжких для нього обставин і на вкрай невигідних умовах.

Посилання позивача на те, що на момент укладення спірного правочину у відповідача було відсутнє право вимагати сплати боргу через сплив строку позовної давності є хибним, оскільки сплив строку позовної давності не припиняє зобов’язання, а є лише підставою для відмови судом в його примусовому виконанні при наявності про це заяви боржника.

Судом встановлено, що договір підписано з боку позивача виконавчим директором Анненко Л.А. без належних на то повноважень.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи,  яку він представляє,  лише  у  разі  наступного  схвалення правочину  цією  особою.  Правочин  вважається схваленим зокрема у разі,  якщо особа,  яку він представляє,  вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину  особою,  яку  представляють, створює,  змінює  і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Позивач після підписання спірного правочину вчинив дії, що свідчать про прийняття його до виконання, а саме здійснив оплати згідно графіку, що міститься в додатку № 1 до договору.

За таких обставин, відсутні підстави для визнання спірного договору недійсним, в зв’язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

05.11.2007 р.