СУД
РІШЕННЯ

"21" грудня 2007 р.

Справа №  4/452

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу  №
4/452

за позовом: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,             м.
Одеса

до відповідача: приватного
підприємства "Вектор-Агрокомплект",                         м. Кіровоград

про стягнення 91822 грн.

Представники сторін :

від позивача - ОСОБА_1особисто;

від позивача - ОСОБА_2, довіреність
№ 8084  від 21.12.07;

від відповідача: участі не
брали.  Про час та місце розгляду
справи  належним чином повідомлені у  відповідності до вимог Інструкції з діловодства
в господарських судах України. Рекомендоване поштове  відправлення вручене  відповідачу
за   №2431839  29.11.2007 року.

Передбачені ст. 77 ГПК України
підстави  для  відкладення розгляду  справи відсутні.

Згідно до ст. 75 ГПК України
справа  розглядається на підставі  наявних у
справі  матеріалів.

СУТЬ  СПОРУ:

Заявлено  позов про
стягнення  з  Приватного підприємства
"Вектор-Агрокомплект",  м.
Кіровоград     на користь Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1,  м. Одеса    заборгованості  за поставлений товар  на суму
91822 грн.  та  судових витрат.

Відзив на позовні вимоги відповідач
на вимогу суду не подав, письмово
позовні вимоги не заперечив.

Представник  позивача позовні вимоги підтримав  повністю.

Дослідивши  матеріали
справи та  правовідносини  між учасниками спору і  надавши
їм правову оцінку, господарський
суд -,

ВСТАНОВИВ :

Правовідносини між учасниками спору
виникли на підставі  укладеного   25.05.2007 року договору поставки товару
№183/05-07,  предметом якого згідно до
розділу 1  сторони визначили проведення
господарських операцій по продажу
сантехніки  в асортименті  згідно специфікації, яка є невід'ємною  частиною договору.  Згідно до п. п. 6.1, 6.2   договору
розрахунки за товар здійснюються у
безготівковому  порядку протягом
одного   банківського дня   з моменту отримання товару. На виконання
умов договору  позивач, згідно до
погодженої повноважними представниками сторін специфікації за  накладною №47 від  24.05.2007 року, через повноважного
представника   відповідача    Степашко
С.М. який діяв за довіреністю відповідача   серії
ЯНЦ №382155  від 24.05.2007
року  передав сантехнічні  вироби в асортименті на  загальну суму    73458 грн.

Однак, порушуючи умови  договору в
односторонньому порядку
відповідач не провів  оплату  вартості
отриманого товару, у зв'язку з чим
станом  на  28.05.2007 року виникла  заборгованість на вказану суму, для  погашення якої позивач  змушений
був  звертатись з позовом  до суду.

В судовому засіданні
представник  позивача  наполягає на
задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали  справи
та  проаналізувавши  правовідносини, що  виникли між
учасниками  спору,
господарський  суд  приходить
до  переконання, що  позовні вимоги  підлягають
до  повного   задоволення.

Таким чином, господарський суд
вважає  обґрунтованими  вимоги
про стягнення  суми основного
боргу в розмірі  73458 грн..

Такий   висновок
господарський  суд зробив  на підставі
наступного.

За
приписом   ст.265  Господарського  кодексу
України до  правовідносин
поставки,  які не  врегульовані цим  кодексом, застосовуються  відповідні
положення  Цивільного  кодексу
України про  договір  купівлі-продажу.

Таким  чином,
господарський суд вважає, що
між  сторонами  виникли
правовідносини, що
підпадають  під  дію
глави  54  Цивільного
кодексу  України.

Так, згідно  ст.712 Цивільного  кодексу України  за
договором  поставки  продавець (постачальник),  який
здійснює  підприємницьку  діяльність зобов'язується  передати у
встановлений  строк (строки)  товар
у  власність  покупця для
використання  його  у підприємницькій  діяльності
або в  інших  цілях, не
пов'язаних  з особистим,  сімейним
або  іншим подібним
використанням,  а  покупець
зобов'язується  прийняти  товар
і  сплатити  за
нього  певну  грошову
суму.  До договору  поставки
застосовуються  загальні  положення
про  купівлю-продаж,  якщо
інше  не встановлено  договором,
законом  або не випливає  з
характеру  відносин  сторін.

Як вбачається  із
матеріалів  справи,   відповідач
прийняв  товар  повністю, але не  виконав
свої  зобов'язання  по
оплаті  поставленого товару.

Суд вважає, що між сторонами
досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у
відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК України  підтверджують що це  саме
договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна,
вартість - визначені в   специфікації та
в    накладній.

На користь відносин купівлі-продажу
свідчить і застереження в документах на отримання  товару
про ціну з ПДВ.

Згідно ст.526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме
невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення
позивача до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст.ст. 525, 526
ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від  зобов'язання або одностороння зміна його умов
не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного  законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК
України покупець зобов'язаний оплатити товар після його  прийняття або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за  несвоєчасне виконання  грошового
зобов'язання..

Норми   діючого
законодавства  не містять підстав
для  звільнення   відповідача від  обов'язку
виконати  зобов'язання  по  оплаті  поставленого
товару.

Позивач правомірно просить стягнути
наявний  борг  в
розмірі 73308 грн.    з
відповідача на підставі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має бути виконано в
натурі.

Отримання   товару
відповідач не заперечив, на оглянутій
в судовому засіданні   накладної
№47    від  24.05.2007 року  є  підпис  представника
відповідача та  його підпис
скріплено печаткою.

Проаналізувавши обґрунтованість
позовних вимог в частині  стягнення   штрафу за неналежне виконання зобов'язання
по договору, господарський суд вважає, що
вимоги про стягнення   штрафу в
розмірі 18364 грн. є обґрунтованими та підлягають до повного задоволення
враховуючи наступне.

Згідно до п.9.2 договору сторонами
в результаті вільного волевиявлення погоджено умови  за
якими в разі неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за  договором або
односторонньої відмови від їх виконання
винна сторона сплачує штраф у
розмірі 25% від суми договору.  У
відповідності  до п.2.2 договору    загальна кількість товару  за
договором визначається  згідно до
специфікації, тобто  в на суму   73458 грн.

За приписом ст. 230 Господарського
кодексу України  штрафними    санкціями
у   цьому Кодексі визнаються   господарські санкції у вигляді грошової  суми
(неустойка, штраф, пеня),  яку
учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у  разі порушення ним  правил
здійснення  господарської  діяльності,
невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами  права застосування штрафних санкцій є
учасники   відносин у  сфері
господарювання,  зазначені  у
статті  2  цього
Кодексу.

Згідно   ст.
231 ГК України  розмір штрафних
санкцій    може  бути визначений  законом і
їх   зміна   за
погодженням   сторін не
допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,
передбаченому договором.  При  цьому
розмір  санкцій   може
бути   встановлено   договором
у  відсотковому  відношенні
до суми невиконаної частини зобов'язання або  у
певній,  визначеній  грошовій
сумі,  або  у
відсотковому    відношенні   до
суми  зобов'язання  незалежно
від  ступеня  його
виконання,  або у кратному
розмірі  до  вартості
товарів  (робіт, послуг).

Згідно ст. 49 ГПК України судові
витрати належить покласти на  відповідача
повністю,  оскільки через невиконання
ним  зобов'язання  позивач змушений був звертатись до суду за
захистом своїх прав та поніс додаткові витрати.
Однак, при цьому господарським судом враховується, що   заявлене
позивачем клопотання  про
звільнення від сплати державного мита не може бути  задоволене
через  відсутність   підстав
для зменшення або звільнення від сплати
державного мита  при розгляді  господарським судом справ, а  фактично при зверненні до суду позивачем
сплачено згідно до поданих ним доказів
лише 107 грн., тому  з відповідача
підлягає до стягнення додатково  811 грн.
22 коп.  державного мита  з послідуючою
компенсацією стягнутою суми за
рахунок  відповідача.

Керуючись  ст.ст. 34,49, 82,  84, 116, 117 ГПК  України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити  повністю.

Стягнути з приватного підприємства
"Вектор-Агрокомплект", м. Кіровоград     просп. Правди, 8, корп.1 (р/р
3802 в АКБ "Тас-Комерцбвнк", МФО 381303, код 34448592) на
користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1  (р/р 3300 в АКБ
"Укрсиббанк", МФО 351005, код НОМЕР_1) заборгованість по оплаті за
отриманий товар в розмірі   73458 грн.,
штраф в розмірі  18364 грн. на  загальну суму   91822 грн.,
суму сплаченого державного мита в розмірі  918 грн. 22 коп. та  витрат на
інформаційно- технічне
забезпечення  процесу в розмірі
118 грн.

Наказ  видати.

Стягнути  з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,            АДРЕСА_1(р/р 3802 в АКБ
"Тас-Комерцбвнк", МФО 381303, код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету
(отримувач коштів - УДК у м. Кіровограді, банк отримувача - ГУДКУ у
Кіровоградській області, МФО 823016, р/р 0002, код 24145329)-
державне мито в сумі 811,22 грн.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього
строку мають право подати апеляційну скаргу до Дніпропетровського  апеляційного господарського суду на вказане
рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя
Ю.І.
Хилько