ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.08.07                                                                                           Справа№ 31/58

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Приватного підприємства “Будсервіс”, м. Трускавець

До відповідача: Управління капітального будівництва при Дрогобицькій райдержадміністрації, м. Дрогобич

Про: стягнення 39597,85 гривень

За участю представників:

від позивача: Уєчко Т.Д. –директор

Уєчко Т.Т. –представник

Від відповідача: Лаб’як Д.М. –начальник

Представникам позивача та відповідача роз’яснено права і обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України, в тому числі право заявляти відводи. У відповідності до ст. 81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, про що сторони подали відповідне клопотання.

Суть спору: Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені документи достатніми для прийняття до провадження позовної заяви Приватного підприємства “Будсервіс”, м. Трускавець, надалі позивач, до Управління капітального будівництва при Дрогобицькій райдержадміністрації, м. Дрогобич, надалі відповідач, про стягнення пені в сумі 39597,85 гривень та судових витрат. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 03.01.2005 р. позивачем та відповідачем був укладений договір підряду № 6/5 на будівництво школи на 264 учнів в с. Модричі, надалі –договір підряду. Як зазначає позивач у позовній заяві, господарським судом Львівської області у справі № 4/2557-6/41 11.01.2007 р. прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості згідно вказаного вище договору підряду в сумі 234515,90 грн., сплачене державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Станом на дату звернення позивача до суду борг відповідачем несплачений, а тому позивачем нарахована відповідачеві згідно п. 6.2 договору підряду, ст. 528 Цивільного кодексу України та ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”пеня в сумі 39597,85 гривень за попередній рік з дня подання позову.

У додаткових поясненнях № 112/12-3 від 13.08.2007 р. позивач вказує на преюдиційному характері фактів, встановлених рішенням господарського суду Львівської області у справі № 4/2557-6/41 від 11.01.2007 р., та зазначає, що відповідач не заперечує проти заборгованості.

Відповідачем 14.08.2007 р. (вх. № 17218) подано заперечення № 45 від 30.07.2007 р. на позовну заяву, в якому зазначено, що заборгованість в сумі 57 000,00 грн. буде погашена відповідачем у серпні 2007 р., а решта суми основного боргу після продажу земельних ділянок в Дрогобицькому районі. При цьому відповідач у запереченні просить суд не застосовувати до нього штрафних санкцій. Аналогічного змісту заперечення № 2/28-979 від 30.07.2007 р. надійшло 14.08.2007 р. (вх. № 17217) до суду за підписом голови Дрогобицької райдержадміністрації.

Позивач в судове засідання 02.08.2007 р. направив свого представника, який підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання, яке відбулось 02.08.2007 р., не прибув, свого представника не направив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, витребувані документи суду не надав.

Ухвалою суду від 02.08.2007 р. розгляд справи відкладено на 14.08.2007 р.

В судове засідання 14.08.2007 р. сторони направили своїх представників, при цьому представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові та додаткових поясненнях, а відповідач заперечив з мотивів, викладених у поданих суду запереченнях.

14.08.2007 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 21.08.2007 р. В цьому судовому засіданні представники надали аналогічні до вищевикладених пояснення.

За згодою сторін згідно ст. 85 ГПК України судом 21.08.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений, оформлений і підписаний 29.08.2007 р.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив:

Позивачем та відповідачем 03.01.2005 р. був укладений договір підряду № 6/5 на будівництво школи на 264 учнів в с. Модричі, згідно якого підрядник зобов’язався своїми і залученими силами та засобами організувати і здійснювати на умовах договору роботи по будівництву школи на 264 учні у с. Модричі, а замовник –відповідач у справі взяв на себе зобов’язання оплатити вартість виконаних робіт згідно умов договору підряду.

Як підтверджується підписаними сторонами довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за лютий 2006 р., актами приймання виконаних підрядних робіт за лютий 2006 р. за № 2/1 та 2/2, рахунком-фактурою № 4 від 28.02.2006 р. позивачем у лютому 2006 року виконано будівельних робіт на суму 238864,80 грн., вартість яких згодом зменшена позивачем на підставі акту Контрольно-ревізійного відділу у Дрогобицькому регіоні від 12.04.2006 р. за № 20-38 на суму 4348,90 грн.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що при порушенні умов договору винна сторона сплачує іншій пеню в розмірі 0,5 % від вартості робіт за кожен день затримки терміну виконання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

У відповідності до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Згідно норм ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона за допомогою належних і допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому ст. 35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як встановлено рішенням господарського суду Львівської області у справі № 4/2557-6/41 від 11.01.2007 р., яке набрало законної сили, та згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України не потребує доведенню у даній справі, заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору підряду становить 234515,90 грн.

Проаналізувавши матеріали даної справи та п. 2.5 договору підряду, суд дійшов висновку, що обов’язок у відповідача здійснити оплату боргу на користь позивача виник 06 березня 2006 року. Як підтверджується листом № 09-01-22/54/В7-1835 від 01.08.2007 р. Головного управління юстиції у Львівській області та не заперечується відповідачем вказаний вище борг станом на дату судового розгляду всупереч нормі ст. 875 Цивільного кодексу України не погашений, що свідчить про неналежне виконання ним взятих на себе зобов’язань.

Правові основи господарської діяльності суб’єктів господарювання регулюються Господарським кодексом України, ст. 230 якого встановлено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені). При цьому нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6. ст. 232 ГК України).

Сторони спору в даній справі є суб’єктами господарювання, а договір підряду, укладений сторонами, - господарським зобов'язанням. У зв’язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що норми ГК України є спеціальними по відношенню до норм Цивільного кодексу України, судом відхиляються доводи позивача про необхідність застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені за річний період згідно ст. 258 ЦК України.

Виходячи з вищенаведеного стягненню з відповідача підлягає пеня за період із 06.03.2006р. по 05.09.2006 р., яка становитиме 21200,64 грн. зважаючи на те, що сума боргу 234515,90 грн., облікова ставка НБУ за період із 06.03.2006 р. по 09.06.2006 р. (96 дн.) становила 9,5 %, а з 10.06.2006 р. по 05.09.2006 р. –8,5 % (88 дн.).

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача пені підлягають частковому задоволенню в сумі 21200,64 грн.

У відповідності до норми ст. 49 ГПК України суд вважає за необхідне судові витрати, понесені позивачем, покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 526, 549, 875 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-3, 4-5, 4-7, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов Приватного підприємства “Будсервіс”, м. Трускавець, задовольнити частково.

2.          Стягнути із Управління капітального будівництва при Дрогобицькій райдержадміністрації (82100, м. Дрогобич Львівської області, вул. 22-го Січня, 43; , п/р 6803 в УДК у Львівській області, МФО 825014) на користь Приватного підприємства “Будсервіс”(82200, м. Трускавець Львівської області, вул. І.Мазепи, 21; , п/р 9961 у ЛОФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 325019) пеню в сумі 21200,64 грн. гривень.

3.          У позові Приватного підприємства “Будсервіс”, м. Трускавець, про стягнення із Управління капітального будівництва при Дрогобицькій райдержадміністрації, м. Дрогобич, пені  в сумі 18397,21 гривень відмовити.

4.          Стягнути із Управління капітального будівництва при Дрогобицькій райдержадміністрації (82100, м. Дрогобич Львівської області, вул. 22-го Січня, 43; , п/р 6803 в УДК у Львівській області, МФО 825014) на користь Приватного підприємства “Будсервіс”(82200, м. Трускавець Львівської області, вул. І.Мазепи, 21; , п/р 9961 у ЛОФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 325019) сплачене державне мито в сумі 212,01 гривень та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 63,18 гривень.

5.          Сплачене державне мито в сумі 183,97 гривень та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 54,82 гривень покласти на Приватне підприємство “Будсервіс”, м. Трускавець.

6.          Накази видати згідно ст.ст. 116, 117 Господарського процесуального кодексу України

Суддя                                                                                             Артимович В.М.