ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02.08.07                                      м. Київ                                     34/235-А

10 год. 25 хв.

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес»

до
1) Регіонального управління у м. Києві Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів державної податкової адміністрації України;
2) Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України

про
визнання нечинними рішення № 000142 від 05.03.2007 та Акта перевірки бухгалтерських документів № 260783 від 14.02.2007

Суддя
Сташків Р.Б.

секретар судового засідання
Поліщук О.В.

Представники:

від позивача
не з’явився;

від відповідача-1
не з’явився;

від відповідача-2
Кононов Ю.М. (дов. № 1363/32 від 18.06.2007);
Тарновецький І.І. (дов. № 435/32 від 25.04.2007).

Розгляд справи здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) відповідно до пункту 6 Розділу VІІ цього Кодексу.

На підставі частини третьої статті 160 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Велес»(далі –Товариство) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Регіонального управління у м. Києві Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів державної податкової адміністрації України (далі –Регіональне управління) та до Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів державної податкової адміністрації України (далі –Департамент) про визнання нечинними рішення № 000142 від 05.03.2007 Департаменту, яким до Товариства застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в сумі 18 870 грн., та Акта перевірки бухгалтерських документів № 260783 від 14.02.2007 Регіонального управління (далі –Акт перевірки).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки викладені у Акті перевірки про те, що Товариством було здійснено реалізацію алкогольних напоїв (виноробної продукції) протягом січня 2007 року на загальну суму 9435 грн. без придбання ліцензії на оптову торгівлю є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. При цьому Товариство зазначило, що беручи до уваги податкову накладну № 1 від 23.01.2007 та видаткову накладну на відвантаження товару № 1-00000001 від 23.01.2007, які начебто підтверджують факт реалізації виноробної продукції, Регіональне управління не врахувало приписи наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку»№ 88 від 24.05.1995 (далі –Положення № 88) та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»№ 996 від 16.07.1999, оскільки зазначені видаткова та податкова накладні не містили усіх необхідних реквізитів, які б надавали їм статусу відповідних первинних документів. Виходячи з вказаного, Товариство вважає, що вищевказані податкова та видаткова накладні не можуть бути підтвердженням факту здійснення Товариством реалізації товару.

Крім того, Товариство вказує, що на момент отримання ним ліцензії на виробництво алкогольних напоїв діяла редакція Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»(далі –Закон № 481/95-BP), згідно з якою, зокрема, суб’єкти підприємницької діяльності, які отримали ліцензії на виробництво або імпорт алкогольних напоїв або тютюнових виробів, здійснюють поставку цієї продукції підприємствам оптової і роздрібної торгівлі та іншим українським споживачам без ліцензії на оптову торгівлю в межах обсягів власного виробництва (імпорту). Товариство сплативши річну плату за ліцензію у сумі 250 000 грн. та отримавши ліцензію 10.08.2006, на думку позивача, отримало право на рік, тобто до 10.08.2007, виробляти виноробну продукцію та реалізовувати її без ліцензії на оптову торгівлю, в межах обсягів власного виробництва.

Департамент позов не визнав, свої заперечення проти позову мотивував тим, що під час перевірки діяльності Товариства посадовими особами Регіонального управління встановлено факт реалізації алкогольних напоїв не кінцевим споживачам без ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, що суперечить вимогам пункту 1 статті 15 Закону № 481/95-BP. За вказане правопорушення до Товариства застосовано на підставі абзацу 5 частини 2 статті 17 вказаного Закону штрафні санкції у вигляді штрафу у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару.

Регіональне управління позов також не визнало з підстав його необґрунтованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2007 було відкрито провадження у адміністративній справі № 34/235-А та призначено судове засідання на 14.05.2007.

У зв’язку із хворобою судді, судове засідання призначене на 14.05.2007 не відбулося.

Ухвалою суду від 07.06.2007 розгляд справи було призначено на 19.06.2007.

У судовому засіданні було оголошено перерву до 03.07.2007 для надання додаткових доказів у справі № 34/235-А.

У судовому засідання 03.07.2007 позивач звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог відповідно до якої, останній відмовляється від позовних вимог до Регіонального управління щодо визнання нечинним Акта перевірки бухгалтерських документів № 260783 від 14.02.2007.

Ухвалою від 03.07.2007 прийнято відмову позивача від позову до Регіонального управління щодо визнання нечинним Акта перевірки бухгалтерських документів № 260783 від 14.02.2007 та закрито провадження у справі в цій частині.

У судовому засіданні 03.07.2007 та 19.07.2007 оголошувалась перерва до 19.07.2007 та 02.08.2007, відповідно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

Товариство здійснює виробництво алкогольних напоїв на підставі ліцензії серії АБ № 155965 від 10.08.2006.

Регіональним управлінням на підставі Закону України «Про державну податкову службу»та Закону 481/95-BP 14.02.2007 здійснено перевірку бухгалтерських документів Товариства.

За наслідками вказаної перевірки складено Акт перевірки, яким зафіксовано факт здійснення реалізації алкогольний напоїв протягом січня 2007 року без придбання відповідної ліцензії.

Так, при проведенні перевірки Регіональним управлінням встановлено, що Товариством було реалізовано Малому приватному підприємству «Фірма «Домінанта»згідно з податковою накладною № 1 від 23.01.2007 алкогольні напої на загальну суму 7716 грн., згідно з податковою накладною № 2 від 31.01.2007 алкогольні напої на загальну суму 1719 грн. без ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями.

Перевіркою також встановлено, що Товариство мало ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії АВ № 260111 від 17.01.2007 та ліцензію на право здійснення виробництва алкогольних напоїв серії АБ № 155965 від 10.08.2006.

Перевірка проводилась у присутності представника відповідача –підприємця, що веде бухгалтерський облік Сосновського В.О., який був ознайомлений з Актом перевірки та підписав його із зауваженнями.

У наданих поясненнях до Акта перевірки Товариство зазначило, що реалізація виноробної продукції власного виробництва розпочалась в січні 2007 року. За період з 01.01.2007 до 14.02.2007 Товариством було фактично реалізовано (на підставі наявних первинних документів) 9,75 дал вина сухого на загальну суму 11 584 грн. (в т.ч. ПДВ 1 930,67 грн.) згідно з накладною № 2 від 31.01.2007 на суму 1719 грн. та 08.02.2007 в роздрібній мережі за готівку на суму 9865 грн. Виноробна продукція за накладною № 1 від 23.01.2007 фактично не була відвантажена, грошові кошти за цією накладною не надходили, податкова накладна не видавалась.

На підставі Акта перевірки та абзацу п’ятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР Департаментом 05.03.2007 прийнято рішення № 000142 про застосування до Товариства фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 18 870 грн. за порушення ним положень частини 7 статті 15 вказаного Закону.

Відповідно до частини 7 статті 15 Закону № 481/95-ВР у редакції, що діяла до 01.01.2007, суб'єкти підприємницької діяльності, які отримали ліцензії на виробництво або імпорт алкогольних напоїв або тютюнових виробів, здійснюють поставку цієї продукції підприємствам оптової і роздрібної торгівлі та іншим українським споживачам без ліцензій на оптову торгівлю лише в межах обсягів власного виробництва (імпорту).

Пунктом 1 статті 15 названого Закону встановлено положення про те, що оптова торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.

З 01.07.2007 редакція частини сьомої статті 15 Закону № 481/95-ВР змінена і суб'єкти підприємницької діяльності, які отримали ліцензії на виробництво або імпорт алкогольних напоїв або тютюнових виробів, здійснюють поставку цієї продукції підприємствам оптової і роздрібної торгівлі та іншим українським споживачам за наявності ліцензії на оптову торгівлю.

Таким чином, з 1 січня 2007 року підприємства-виробники (імпортери) алкогольних напоїв та тютюнових виробів можуть здійснювати реалізацію цієї продукції лише за наявності ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Вказана позиція також підтверджується листом Комітету з питань фінансів і банківської діяльності Верховної Ради України від 22.03.2007 за № 06-10/10-264.

Враховуючи викладене предметом судового дослідження є встановлення факту реалізації або відсутності реалізації Товариством спірних партій товару на загальну суму 9435 грн.

Факт здійснення поставки товару, на думку відповідача, підтверджується:

- податковою накладною № 1 від 23.01.2007, видатковою накладною № 1-00000001 від 23.01.2007 на суму 7716 грн. з ПДВ:

- податковою накладною № 2 від 31.01.2007, видатковою накладною № 1-00000002 від 31.01.2007 на суму 1719 грн. з ПДВ.

Відповідно до підпункту 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704; далі –Положення № 88), статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Таким чином, видаткова та податкова накладні є первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують факт її здійснення.

Підпунктом 2.4 пункту 2 Положення № 88 передбачено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Зазначена норма кореспондується з частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», відповідно до якої первинні повинні мати такі обов'язкові реквізити, як зокрема, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 18 наказу Державної податкової адміністрації України «Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення»№ 165 від 30.05.1997 передбачено, що всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи податкової накладної № 1 від 23.01.2007, вона не містить ані підпису особи, відповідальної за дозвіл та здійснення господарської операції, ані печатки Товариства (продавця товару), видаткова накладна на відвантаження товару № 1-00000001 від 23.01.2007 не містить ні підпису особи –вантажовідправника, ні підпису особи, яка отримала товар.

Відтак, суд не сприймає у якості доказів реалізації Товариством товарів вище зазначені податкову та видаткову накладні, оскільки вони не мають юридичної сили із-за відсутності усіх необхідних обов’язкових реквізитів.

На судовий запит контрагент позивача –Мале приватне підприємство «Фірма «Домінанта» повідомило суд про те, що на адресу цієї фірми від Товариства продукція за видатковою накладною № 1-00000001 від 23.01.2007 та податковою накладною № 1 від 23.01.2007 на суму 7716 грн. не поступала (лист від 12.07.2007 № 1207/1).

Разом з тим, у вказаному листі зазначено, що протягом січня 2007 року від Товариства на адресу МПП «Фірма «Домінанта»поступила продукція за видатковою накладною № 1-00000002 від 31.01.2007 та податковою накладною №2 від 31.01.2007 на суму 1719 грн.

Із наявної у матеріалах справи копії книги обліку придбання товарів (робіт, послуг) МПП «Фірма «Домінанта»також вбачається, що у січня 2007 року від Товариства поступила лише продукція на суму 1719 грн.

Листом від 19.07.2007 № 298/8/32-0106 Регіональне управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Одеській області повідомило Департамент про проведення ним перевірки МПП «Фірма «Домінанта», про що складено ат перевірки № /32-0106 від 18.07.2007. За результатами вказаної перевірки встановлено, що МПП «Фірма «Домінанта»отримувало виноробну продукцію від контрагента Товариства на суму 1719 грн. на підставі видаткової накладної № 1-00000002 від 31.01.2007 та податкової накладної № 2 від 31.01.2007, інших взаємовідносин з Товариством на підставі наданих до перевірки підприємством первинних документів не встановлено.

За таких обставин справи позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Товариством була здійсненна реалізація алкогольних напоїв МПП «Фірма «Домінанта»на загальну суму 1719 грн. Зазначена обставина підтверджується видатковою накладною № 1-00000002 від 31.01.2007 та податковою накладною №2 від 31.01.2007, листом від 19.07.2007 за № 298/8/32-0106 Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів в Одеській області, книгою обліку придбання товарів (робіт, послуг) МПП «Фірма «Домінанта», листом цієї фірми від 12.07.2007 № 1207/1 та не спростовується Товариством.

Факт реалізації Товариством алкогольних напоїв на суму 7716 грн. відповідачем у судовому засіданні не був доказаний.

Реалізувавши МПП «Фірма «Домінанта»алкогольні напої на суму 1719 грн. без ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями Товариство порушило приписи частини 7 статті 15 Закону № 481/95-ВР.

Відповідно до частини першої статті 238 Господарського кодексу України (далі –ГК України) за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб’єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб’єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Одним із видів цих санкцій згідно зі статтею 239 цього Кодексу є адміністративно-господарський штраф, яким відповідно до частини першій статті 241 ГК України є грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Перелік порушень, за які з суб'єкта господарювання стягується штраф, розмір і порядок його стягнення визначаються законами, що регулюють податкові та інші відносини, в яких допущено правопорушення (частина друга статті 241 ГК України).

Абзацом п’ятим частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 гривень.

Посилання позивача на статтю 58 Конституції України суд не бере до уваги у зв’язку із тим, що вказана норма включена до розділу ІІ «Права, свободи та обов’язки людини і громадянина»Конституції України і не має відношення до юридичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності.

Так як редакція статті 15 Закону № 481/95-ВР з 01.01.2007 була змінена, то внесені до неї зміни Товариство зобов'язано було врахувати. Норма частини (абзацу) сьомого статті 15 названого Закону приведена у відповідність до норми частини (абзацу) першого цієї статті.

Сама по собі проплата за певний період дії ліцензії на право здійснення такої діяльності як виробництво алкогольних напоїв не є підставою вважати, що оптова торгівля виробленими суб'єктом господарської діяльності алкогольними напоями може здійснюватися ним без наявності ліцензії на оптову торгівлю.

Відповідно до частини першої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позов задоволено частково, то судові витрати підлягають розподіленню між сторонами пропорційно.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 23, 71, 86, 94, 98, 158-163, 167, пунктом 6 Розділу VІІ КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати нечинним рішення Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України № 000142 від 05.03.2007 у частині застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес»фінансової санкції у вигляді штрафу в сумі 15432 грн.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Велес»1,70 грн. судового збору.

Постанова відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через Господарський суд міста Києва заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Сташків Р.Б.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –20.08.2007.