ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2007 р.                                                            Справа № 45/453-07

вх. № 12311/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Кобець О.С., доручення від 26.11.2007 р.  відповідача - Головань В.І., доручення від 14.09.2007 р.

розглянувши справу за позовом ЗАТ "Крафт", м. Київ

до  ТОВ "Млєко", м. Харків

про стягнення 15464,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 12 746,45 грн., суму інфляційних у розмірі 2 231,44 грн., суму 3 % річних у розмірі 486,90 грн., які виникли внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобов’язань на підставі Дистриб’юторського договору № 24/01-684 від 24.01.2005 р. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до умов Дистриб’юторського договору № 24/01-684 від 24.01.2005 р. він поставив відповідачу продукцію, а відповідач отримав продукцію, однак її вартість в повному обсязі не сплатив.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог  заперечує посилаючись на збереження продукції позивача і виникнення саме у позивача зобов’язань щодо оплати перед відповідачем. Відповідач зазначив про відсутність залишків продукції, вказав на те, що продукція була частково повернута позивачу, решта - реалізована.

Розглянувши матеріали справи, надані докази та вислухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено, що 24.01.2005 р. між позивачем та відповідачем було укладено Дистриб’юторський договір № 24/01-684, відповідно до умов якого, а саме п. 1.1, позивач зобов’язався поставляти відповідачу продукцію, вказану в накладних, а відповідач зобов’язався приймати та своєчасно здійснювати її оплату в порядку та на умовах, визначених вищезазначеним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов’язання за спірним договором виконав в повному обсязі та поставив відповідачу продукцію. Відповідно до п. 7.2 вищезазначеного договору оплата за поставлену продукцію здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом двадцяти одного банківського дня з моменту отримання продукції відповідачем, за винятком залишків продукції на складі останнього.

Таким чином, позивач свої зобов’язання за спірним договором виконав в повному обсязі та поставляв відповідачу продукцію відповідно до умов договору. Відповідач отримував продукцію, однак оплату здійснював лише частково, з урахуванням чого у нього виникла заборгованість перед позивачем на суму 12 746,46 грн.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідач не виконав належним чином своїх обов’язків відповідно до Дистриб’юторського договору № 24/01-684 від 24.01.2005 р.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, господарським судом встановлено, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 12 746,45 грн. вбачається судом обґрунтованою, доведеною документально, в зв’язку з чим вона підлягає задоволенню, а вказана сума боргу стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення інфляційних у розмірі 2 231,44 грн. та 3% річних, що становить суму у розмірі 486,90 грн. підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у зв’язку з чим підлягають задоволенню, а вказані суми стягненню з відповідача на користь позивача.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними документально матеріалами справи, в зв’язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 ГПК України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 2000 грн. та згідно зі статтею 44 ГПК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись ст. ст. 33, 43 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко" (61036, м. Харків, вул. Морозова, 11, , в тому числі з п/р 8001 в ХГРУ КБ "Приватбанк", МФО 351533)  на користь Закритого акціонерного товариства "КРАФТ" (0113, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, к. 711, , п/р 16 в ЗАТ "БАНК НРБ" м. Києва, МФО 320627) - суму основного боргу у розмірі 12 746,45 грн., суму інфляційних у розмірі 2 231,44 грн., суму 3 % річних у розмірі 486,90 грн., 154,65 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано  24 грудня 2007 р.

Суддя                                                                                            Калініченко Н.В.