ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.
№ 14/68

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:
Кочерової Н.О.
Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.

розглянув
касаційну скаргу
госпрозрахункової філії № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія"

на постанову
від 04.07.2007 Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 14/68 господарського суду м. Києва

за позовом
госпрозрахункової філії № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія"

до
70-Управління начальника робіт

про
стягнення 52 394,71 грн.

за участю представників сторін:

від позивача     Юденко В.О. дов. № 39/52 від 11.12.2007

від відповідача не з’явилися

ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 року госпрозрахункова філія № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія" звернулась до господарського суду з позовом до 70-Управління начальника робіт про стягнення 52 394,71 грн. штрафних санкцій, з яких 35 947,94 грн. пені, 16 446,77 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що 02.12.2005 року сторони уклали договір підряду № 12/2 на виконання будівельно-монтажних робіт на об’єкті будівництва в м. Києві, вул. Бориспільська, 26.

Проте, відповідач не виконав зобов’язання повністю і заборгував позивачу 234 953,91 грн. Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем встановлений рішенням господарського суду м. Києва від 05.12.2006 по справі № 14/526 яке набрало законної сили.

Згідно рішення суду відповідач 28.12.2006 перерахував суму основного боргу, у зв’язку з чим термін прострочення виконання зобов’язання з дня, наступного після дати останнього платежу відповідача по дату сплати боргу становить 153 дні.

Оскільки пунктами 4.3, 12.1, 12.2 договору визначена відповідальність за порушення зобов’язань і вона є підставою для застосування штрафних санкцій передбачених Господарським кодексом України, позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в сумі 35 947,94 грн., нарахованої за 153 дні виходячи зі ставки 0,1 % від вартості робіт, з яких допущено прострочення штрафу в розмірі 7 % від вартості неоплачених робіт, що дорівнює 16 446,77 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.03.2007 (суддя Калатай Н.Ф.) в позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2007 (судді:  Лосєв А.М. –головуючий, Зубець Л.П., Гарник Л.Л.) рішення залишено без змін.

Відмовляючи в позові та залишаючи рішення без змін, господарські суди виходили з того, що вимоги позивача про стягнення пені та штрафу за неналежне виконання умов договору № 12/2 від 02.12.2005 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки сторони у спірному договорі не досягли згоди щодо розміру відповідальності відповідача за порушення строків розрахунків за виконані позивачем роботи.

В касаційній скарзі госпрозрахункова філія № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія" просить скасувати постанову апеляційного господарського та рішення господарського суду і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги і стягнути 52 394,71 грн., посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2005 між госпрозрахунковою філією № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія" та 70-Управління начальника робіт укладено договір № 12/2, відповідно до умов якого, згідно зі змінами, внесеними додатковою угодою № 1 від 01.03.2006, відповідач доручує, а позивач бере на себе зобов’язання своїми засобами, із забезпеченням належної якості, виконати передбачені договірною ціною додаткові роботи 1-3 поверхів по об’єкту будівництва: "Житловий комплекс по вул. Бориспільській у м. Києві" на суму 272 896 грн.

Пунктом 12.1 договору сторони встановили, що порушення зобов’язань за договором підряду є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором підряду.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відповідач - 70 Управління начальних робіт є державною установою з державною формою власності.

Стаття 231 Господарського кодексу України, є спеціальною нормою, яка регулює розмір штрафних санкцій, відповідно до якої, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов’язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи, що відповідач належить до державного сектору економіки на нього розповсюджуються вимоги вищезазначеної статті Господарського кодексу України, а тому не можна погодитися з висновком судових інстанцій про те, що сторони не досягли згоди щодо розміру відповідальності відповідача за порушення строків розрахунку за виконані позивачем роботи.

Судові інстанції, в порушення ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, щодо повного, всебічного і об’єктивного встановлення обставин справи не з’ясували обставин справи які пов’язані з умовами договору щодо нарахування штрафних санкцій, та обставин які пов’язані з формою власності підприємства.

Враховуючі вимоги ст. 1117 ГПК  України, відповідно до яких касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи  відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про  перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскаржувані судові рішення у справі про стягнення відсотків річних та інфляційних витрат підлягають скасуванню, а справа направленню на новий  розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене і вирішити спір у відповідності з вимогами закону і обставинами справи.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу госпрозрахункової філії № 1 Державного підприємства "Спеціалізована будівельна компанія" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2007 та рішення господарського суду м. Києва від 21.03.2007 у справі № 14/68 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                 Н.Кочерова

Судді:                                                                             В.Рибак

М.Черкащенко