ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада 2007 р.

№ 12/356/32 (2/163/3)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Овечкіна В.Е.,

суддів :

Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за участю представників:

позивача

- ОСОБА_1, ОСОБА_2.,

відповідача

- Юрченко Ю.І., Самосват В.О.,

розглянувши у відкритому  судовому засіданні  касаційну скаргу

приватного підприємця ОСОБА_1

на  постанову

від 20.06.2007 Київського
апеляційного  господарського суду

у справі

№12/356/32 (2/163/3)

за позовом

приватного підприємця ОСОБА_1

до

Краснохутірської середньої
школи-інтернату з виробничим навчанням

про

стягнення 5637,49 грн.

встановив:

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 05.04.2007 (суддя Лавриненко Л.М.), залишеним без
змін постановою Київського апеляційного господарського суду  від 20.06.2007 (судді: Григорович О.М.,  Гольцова Л.А., Рябуха В.І.) у позові
відмовлено у зв'язку з необгрунтованістю позовних вимог.

Приватний підприємець ОСОБА_1 у
поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати і направити
справу на новий розгляд до господарського суду Чернігівської області,
посилаючись на порушення судами ст.ст.43,84,11112 ГПК України.
Зокрема, скаржник вказує на відсутність дослідження та надання оцінки
обставинам підписання прибуткового касового ордеру №75 ОСОБА_3 та
наявності  у неї відповідних повноважень,
а також обставин наявності  чи
відсутності можливості  у касира ОСОБА_4
та інших працівників бухгалтерії відповідача підписати 03.08.2004 року касовий
ордер №75.

Судами не було виконано вказівку
Вищого  господарського суду України,
вміщену у постанові від 30.11.2006 щодо оцінки відмовних матеріалів
Новгород-Сіверсьского РВ УМВС на рівні з іншими доказами, що є порушенням
ст.11112 ГПК України. Не передачу готівкових коштів суд обґрунтовує
відсутністю відповідного облікового запису в бухгалтерських регістрах
відповідача. При цьому, судом не дана оцінка наданим документальним
підтвердженням обліку у «книзі обліку доходів і витрат»витраченої мною
готівкової суми 4490 грн. 18 коп. (витяг з книги залучено до матеріалів справи
- додаток до листа позивача №18/10-05 від 17.10.2005р. - лист одержано
господарським судом Чернігівської області 19.10.2005р.). Крім того,  відсутність обліку готівкових грошей  в касі
відповідача не  може
вважатися    підтвердженням    відсутності    передачі
готівкових    коштів    позивачем посадовим    особам
відповідача,  оскільки    факт
отримання    готівкових    коштів підтверджується прибутковим касовим
ордером. До такого висновку дійшли під час попереднього розгляду справи
господарський суд Чернігівської області та Київський апеляційний господарський
суд (стор.5 постанови КАГС від 09.10.2006р.). В свою чергу, Вищий господарський
суд України  в постанові від 30.11.2006р.
не зазначив цю обставину як підставу для скасування раніше прийнятих рішень,
тобто фактично погодився з попередньою оцінкою доказів.

Колегія суддів, перевіривши
фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судами
попередніх інстанцій та заслухавши пояснення присутніх у засіданні
представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржувані рішення та постанова - залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи без змін рішення про
відмову в позові,  апеляційний
господарський суд виходив з того, що :

24.07.2004 року між  сторонами у справі було укладено угоду
№01/07/04 (далі -угода), відповідно до умов якої відповідач (продавець) взяв на
себе зобов'язання продати на умовах, обумовлених цією угодою, заготовки
чотирьох видів з деревини дуба природної вологості (далі -товар), а відповідач
прийняти та здійснити його оплату.

Додатком №1 до угоди сторони
визначили основні виміри, вимоги до якості і умови пакування заготовок.

Відповідно до вимог ст. 655
Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу
одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З урахуванням викладеного
апеляційна інстанція погодилася з висновком місцевого суду про те, що укладена
між сторонами угода за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно з п.2.1 угоди загальна
кількість товару становить 10 кубічних метрів за оплатною мірою. Поставка
товару здійснюється партіями на умовах - склад продавця (п.3.1 угоди).

Відповідно до п.3.2 угоди
мінімальна кількість товару в партії для кожної відправки становить 10 куб. м.
оплатної міри. Партія комплектується товаром за власним розсудом продавця
згідно п.2.2 угоди.

Строки виготовлення партії товару
для відправки не мають перевищувати 30-ти календарних днів. Якщо строки
виготовлення перевищують 30-ти денний термін, продавець має узгоджувати
затримки з покупцем. Продавець (відповідач) повинен повідомити покупця
(позивача) про готовність до здачі чергової партії товару (п.п.3.4, 3.5 угоди).

Ціна товару та загальна сума угоди
визначені розділом 4 угоди. У відповідності до п.4.2 угоди загальна її вартість
становить 50 000 грн. в т.ч. ПДВ.

Пунктом 5.1 угоди визначено, що
товар відвантажується після зарахування грошових коштів за прийнятий товар на
рахунок продавця (відповідача).

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується,
що 24.07.2004р. відповідачем було виписано позивачеві рахунок-фактуру №12 на
оплату 6,41 куб. м. заготовок дубу в сумі 4490,18 грн.

Апеляційний суд погодився з
висновком суду першої  інстанції про те,
що направлення цього рахунку позивачеві є повідомленням останнього про
готовність товару до відвантаження у відповідності до п.3.5 угоди.

Платіжним дорученням від 30.07.2004
№4, проведеним банком 02.08.2004р., позивач здійснив оплату в сумі 4490,18 грн.
В графі "призначення платежу" позивачем було зазначено, що це оплата
за заготовку з дуба згідно з рахунком від 24.07.2004 №12.

Виставлення відповідачем рахунку за
партію товару в кількості 6,41 куб. м., меншій, ніж мінімальна за договором, та
оплата його позивачем вказує на конклюдентні дії сторін щодо погодження саме
таких умов, що не суперечить умовам укладеного договору та чинному
законодавству.

За накладною від 03.08.2004 №75 та
20на підставі довіреності від 02.08.04 (серія НОМЕР_1, виданої на ім'я ОСОБА_1
для отримання цінностей, оплачених платіжним дорученням від 02.08.2004,
відповідач відпустив позивачеві 6,41 куб.м. заготовок дуба на суму 4490,18 грн.

Таким чином, товар отриманий
позивачем згідно накладної від 03.08.2004 та на підставі довіреності 02.08.2004
серія НОМЕР_1, в кількості 6,41 куб.м. заготовок дуба на суму 4490,18 грн.,
оплачений згідно платіжного доручення від 30.07.2004 №4 (проведеного банком
02.08.2004)р. на суму 4490,18 грн.

Твердження позивача, що отриманий
ним товар згідно накладної від 03.08.2004 №75, оплачений ним по квитанції до
прибуткового касового ордера від 03.08.2004 №75, виданого відповідачем,
апеляційна інстанція, погоджуючись  з
судом 1-ої інстанції, не прийняла до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Пунктом 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, встановлено, що
первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для
надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ,
назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської
операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища
і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і
складання первинного документа.

Згідно з п.п.3.1, 3.2 Положення про
порядок ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого
постановою Правління Національного банку України від 19.02.01 №72 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2001р. за №237/5428, яке
було чинним на дату, зазначену у квитанції до прибуткового касового ордера №75
від 03.08.2004, касові операції оформляються прибутковими та видатковими
касовими ордерами, типові форми і порядок заповнення яких затверджені наказом
Міністерства статистики України від 15.02.96 №51 "Про затвердження типових
форм первинного обліку касових операцій", і мають застосовуватися усіма
підприємствами. Приймання готівки касами підприємств, у тому числі й одержаної
з банку, проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним
бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства. Про приймання
готівки видається квитанція за підписами головного бухгалтера або особи,
уповноваженої керівником підприємства, і касира, засвідчена печаткою
підприємства.

З наданої позивачем квитанції до
прибуткового касового ордера №75, виданої на ім'я ОСОБА_1, на суму 4490,18 грн.
вбачається, що на ній відсутній підпис головного бухгалтера.

Відповідно до висновку
судово-почеркознавчої експертизи від 04.11.2005, проведеної на підставі ухвали
господарського суду Чернігівської області Чернігівським відділенням КНДІСЕ, в
графі "Касир" в квитанції до прибуткового касового ордеру від
03.08.2004 підпис виконаний ОСОБА_5.

Згідно з наказом від 31.08.1987р.
на посаду секретаря-друкарки відповідача прийнята ОСОБА_6, яка у зв'язку із
вступом у шлюб змінила прізвище на ОСОБА_5. (наказ № 48 від 29.08.1989р.).

Підписи головного бухгалтера
відповідача та бухгалтера - ОСОБА_4, на яку згідно посадової інструкції
покладено обов'язок щодо прийому, видачі і збереження грошових коштів і цінних
паперів, на квитанції до прибуткового касового ордеру №75 від 03.08.04
відсутні.

До того ж, як вбачається із наданої
відповідачем касової книги за 2003 та 2004 роки, готівкові кошти в сумі 4490,18
грн. відповідно до прибуткового касового ордеру від 03.08.2004 №75 не
обліковувались.

Постановою старшого о/у ВДСБЕЗ
Новгород-Сіверського РВ УМВС ст.лейтенанта міліції Костенко О.М. від 28.02.2006
відмовлено у порушенні кримінальної справи стосовно посадових осіб
Краснохутірської школи-інтернату, а саме ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_5., за
відсутністю у їх діях складу злочину, передбаченого ст.ст.190,191,366 Кримінального
кодексу України. Зазначеною постановою також відмовлено в порушенні
кримінальної справи стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу злочину,
передбаченого ст.190 Кримінального кодексу України.

Постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи встановлено, що першу частину заготовок в кількості 6,4
куб. м. ОСОБА_1 забрав 03.08.2004. За цю частину він розрахувався безготівковим
засобом на розрахунковий рахунок, перерахувавши гроші на банківський рахунок
Краснохутірської школи-інтернату. Надання ОСОБА_1 представником
Краснохутірської школи-інтернату бухгалтерських документів, а саме корінця від
прибуткового ордеру №75 від 03.08.2004, в якому зазначена сплата останнім
грошових коштів в сумі 4490,18 грн., пов'язана з дійсним розрахунком позивача
за безготівковим розрахунком на час отримання товарно-матеріальних цінностей
відповідно до раніше укладеної цивільно-правової угоди. Відсутність запису в
згаданому документі стосовно отриманих коштів саме за безготівковим розрахунком
пояснюється тим, що сам документ припускає готівковий розрахунок, однак,
підтвердження однакової суми за отриманий товар в однаковій кількості згідно
перерахованих коштів та отриманого корінця квитанції прибуткового вказує на
підтвердження отримання товару саме в день відпуску.

При цьому факт отримання готівки не
знаходить підтвердження в бухгалтерських регістрах, а саме в записах касової
книги підприємства і у складених фінансових звітах та отриманих поясненнях
посадових осіб Краснохутірської школи-інтернату.

З урахуванням висновку судово-почеркознавчої
експертизи від 04.11.2005, постанови старшого о/у ВДСБЕЗ Новгород-Сіверського
РВ УМВС від 28.02.2006 місцевий господарський суд дійшов до правильного
висновку, що позивачем не доведено факт внесення в касу відповідача 4490,18
грн. грошових коштів відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру
від 03.08.2004.

Відповідно до вимог ст.224
Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні
інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Особа, яка порушила зобов'язання,
несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо
інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить
особа, яка порушила зобов'язання (ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України).

Оскільки позивачем не було надано
ні суду 1-ої інстанції, ні апеляційному господарському суду доказів, які
підтверджують внесення ним в касу відповідача 4490,18 грн. відповідно до
квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.08.2004 №75, а товар,
оплачений ним за платіжним дорученням від 30.07.2004 №4, отриманий згідно
накладної від 03.08.2004 №75, то апеляційний суд визнав  позовні вимоги безпідставними та такими, що
не підлягають задоволенню.

Колегія погоджується з висновками
суду з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій на
підставі ретельної правової оцінки умов укладеної між сторонами угоди
купівлі-продажу  від 24.07.2004 №01/07/04,
висновку судової почеркознавчої експертизи від 04.11.2005, відмовних матеріалів
ВДСБЕЗ Новгород-Сіверського РВ УМВС у кримінальних справах, порушених стосовно
окремих посадових осіб відповідача, наявних у справі  платіжних і бухгалтерських документів та
інших доказів у справі в їх сукупності з достовірністю встановлено, а
скаржником не спростовано недоведеність додаткової оплати позивачем  готівковими коштами в касу відповідача одного
і того ж обсягу виготовленої останнім продукції, яка раніше вже була оплачена в
порядку передоплати за платіжним дорученням від 30.07.2004 №4.

При цьому колегія  враховує встановлений  п.5.1 угоди №01/07/04 безготівковий механізм
розрахунків між сторонами, а саме шляхом зарахування грошових коштів за товар на
рахунок продавця (відповідача) в порядку передоплати до відвантаження
товару.

З матеріалів справи не вбачається,
судом не встановлено та позивачем  не
доведено внесення сторонами змін чи доповнень до угоди в частині встановленого
нею безготівкового порядку розрахунків.

Наявні ж заперечення позивача
зводяться передусім до посилань на неналежну оцінку судом наявних у справі
доказів та до намагань надати перевагу певним
доказам (витяг з книги обліку доходів і витрат позивача) перед оціненими
судом доказами, однак, згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117
Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним,  вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Водночас безпредметними визнаються
посилання скаржника в обгрунтування своїх заперечень на  фактичні обставини, встановлені рішенням
господарського суду Чернігівської області від 07.08.2006 та постановою
Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2006 у справі №2/163/3,
оскільки вказані рішення та постанова
скасовані постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2006.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи  викладене та керуючись ст.ст.1115,
1117, 1119-11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 20.06.2007 у справі №12/356/32 (2/163/3) залишити без
змін, а касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 -без задоволення.

Головуючий                                                                                                        В.Овечкін

Судді:
Є.Чернов

В.Цвігун