ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2007 р.                                                            Справа № 08/317-07

вх. № 10410/3-08

Суддя господарського суду Ковальчук Л.В.

при секретарі судового засідання Легкобит М.О.

за участю представників сторін:

позивача - Оганян Л.А. дов. №01-62юр/4239 від 03.08.07р.  відповідача - Ващенко Т.Д. дов. №38-134/209юр від 18.01.06р.

розглянувши справу за позовом АК "Харківобленерго" м. Х-в

до  КП "Харківські теплові мережі", м. Харків

про стягнення 2330,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стагнути з  відповідача заборгованість у сумі 2330,30 грн., а саме: 3% річних в сумі 556,91 грн. індекс інфляції в сумі 969,85 грн., пеню в сумі 803,54 грн., а також покласти на  відповідача витрати по веденню справи відповідно ст.ст. 46, 49 ГПК України.

15.10.07р. відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що нараховані позивачем суми 3% річних та інфляційних визнає в  повному обсязі, що стосується пені, то вона нарахована не обгрунтовано та просить суд відмовити в її задоволенні.

30.10.07р. за вх. №6404 позивач надав до канцелярії суду уточнення до позовних вимог в яких просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2798,10 грн. суму заборгованості по 3% річних - 556,91 грн. (період нарахувань 01.02.07р. - 31.07.07р.); індекс інфляції - 1437,65 грн. (період нарахувань 01.02.07р. - 31.07.07р.); пеня - 803,54 грн. (період нарахувань 01.02.07р. - 31.07.07р.).  Враховуючи що у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог і це не суперечить законодавству та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів, суд вважає можливим  прийняти заяву до розгляду. Таким чином суд розглядає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 2798,10 грн.

До початку судового засідання сторони звернулись до суду з заявою про фіксацію судового процесу за допомогою ведення протоколу судового засідання в паперовій формі. Вказана заява розглянута та задоволена судом як така, що, не суперечить чинному законодавству та не зачіпає інтереси третіх осіб.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін судом встановлено, що  відповідно  до  договору на користування електричною енергією № 702, укладеного між сторонами 13.11.2002 року позивачем в травні 2005 року - жовтні 2005 року було відпущено відповідачеві теплову енергію. Але відповідачем надані послуги не були оплачені в передбачений договором термін, внаслідок чого утворилась грошова заборгованість, яка станом на 19.01.06р. року складала 1556533,71 грн., що встановлено рішенням  господарського суду Харківської області від 19.12.2005 року по справі № 49/269-05. Крім того рішенням господарського суду Харківської області по справі №49/269-05  були частково задоволені позовні вимоги позивача та стягнуто з відповідача 736654,34 грн. заборгованості за електричну енергію, ПДВ на електричну енергію в розмірі 147330,86 грн., 26724,78 грн. КРЕ, 5344,95 грн. ПДВ на КРЕ, 24549,29 грн. пені, 115329,49 грн. інфляційних витрат, 83684,56 грн. 3% річних, 7938,84 грн., державного мита та 118 грн. судових витрат.

Згідно зі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

На час розгляду справи № 08/317-07 встановлено, що відповідач не виконав належним чином рішення господарського суду від 19.12.2005 року по справі № 49/269-05 не сплатив у визначені строки та розмірі суму заборгованості, тобто не надав суду доказів на підтвердження виконання взятих на себе за договором зобов’язань в повному обсязі.

Оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції та  3% річних з простроченої суми боргу, суд вважає, що позивач має право на стягнення з відповідача 3% річних та  інфляційних, тому вимога про стягнення з відповідача інфляційних в сумі 1437,65 грн. та  3% річних в сумі 556,91 грн. за період з 01.02.2007 року по 31.07.2007 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що згідно з п. 4.12 договору договору на користування електричною енергією № 702, укладеного між сторонами 13.11.2002 року, зобов’язання відповідача забезпечуються нарахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний прострочений день. Позивачем надано до матеріалів справи розрахунок пені на суму 803,54 грн. за період з 01.02.2007 року по 31.07.2007 року.

Згідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу  України  нарахування  штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від  дня, коли зобов’язання мало бути  виконане та п.2 ст. 258 ЦК України встановлена позовна давність в один рік до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені). На момент подачі позову до суду термін позовної давності стосовно стягнення пені сплинув, т.я. сума боргу на яку позивач нарахував пеню виникла в період з 01.05.05р. по 30.10.05р. та стягнута в тому числі і пеня за весь час прострочки рішенням господарського суду по справі №49/269-05 від 23.01.06р.

Як вбачається з вищенаведеного пеня за період 01.05.05р. по 30.10.05р. була нарахована та стягнута, період нарахування пені вказаний позивачем в уточнених позовних вимогах від 30.10.07р., а саме 01.02.07р. по 31.07.07р. станом на 01.08.07р. відноситься до невиконаних, рішення господарського суду №49/269-05 від 23.01.06р., а тому правових підстав для стягнення пені за період з 01.02.07р. по 31.07.07р. станом на 01.08.07р. у суду відсутні.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України , у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита у розмірі 102 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з КП "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, п/р 389 в АКБ "Базис", МФО 351760, код 31557119) на користь АК "Харківобленерго" (61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 12, п/р 72 в Першій Харківській філії АКБ "Базис", МФО 351599, код 00131954) - 1437,65 грн. інфляційних, 556,91 грн. 3% річних, 102 грн. витрат по сплаті держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення пені в сумі 803,54 грн. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане ____________

Суддя                                                                                            Ковальчук Л.В.