ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2007 р.                                                           Справа № 8/3276

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

Філіпової Т.Л.

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Василишин П.В., довіреність №206 від 12.11.07р.

від відповідача: Кедрун Л.С., довіреність від 05.09.07р.,

від третьої особи: Репетюк Л.М., керівник,

розглянувши апеляційну скаргу Ізяславського районного споживчого товариства Хмельницької облспоживспілки, м. Ізяслав Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької  області

від "03" серпня 2007 р. у справі № 8/3276 (суддя Степанюк А.Г.)

за позовом Ізяславського районного споживчого товариства Хмельницької облспоживспілки, м. Ізяслав Хмельницької області

до Радошівецької сільської ради, с. Радощівка Ізяславського району Хмельницької області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Ізяславського міського споживчого товариства  Ізяславської райспоживспілки,                           м. Ізяслав Хмельницької області

про визнання права власності на нерухоме майно - приміщення магазину                         с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового               центру в с. Радошівка,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 03.08.2007 року у справі №8/3276 відмовлено в задоволенні позову Ізяславського районного споживчого товариства Хмельницької облспоживспілки до Радошівецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в                                с. Радошівка (а.с.160-161, т.1).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Ізяславське районне споживче товариство Хмельницької облспоживспілки звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити з підстав, викладених у скарзі (а.с.3-5, т.2).

Вказує, що відповідно з рішенням сесії Радошівської сільської Ради народних депутатів №2 від 04.04.1996р. Ізяславському міському споживчому товариству було видано акт серії ХМ №102 від 12.04.1996р. на право постійного користування землею (0,2172 га) для розміщення на ній виробничих об’єктів споживчої кооперації, а саме: будівлі магазину с. Путринці, будівлю торгового центру в с. Радошівка, будівлі магазину с. Радошівка (Сивки) Ізяславського району. Споживче товариство користувалась та розпоряджалась вказаними будівлями з 1996 р., зокрема проводила в них поточні та капітальні ремонти.

Зазначає, що 16.07.1998р. пайовиками Ізяславського міського споживчого товариства було прийнято рішення про ліквідацію останнього у зв’язку із збитковістю, майно товариства вирішено передати новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству, в тому числі передано будівлі, які знаходились на території Радошівецької сільської Ради (протокол зборів).

Вказує, судом першої інстанції не було взято до уваги, що прокуратурою Ізясласького району було винесено протест №11 від 30.03.2005р., в якому вона рахує, що рішення виконкому є не законним та таким, що прийнято без врахування вимог ст.ст.60,63 Закону України "Про місцеве самоврядування" та відповідно до вимог вищевказаного законодавчого акта підставами для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб'єктами права власності, а також були відсутні підстави для набуття права комунальної власності.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Відповідач - Радошівецька сільська рада у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги.

Зазначає, що перебування будівель, споруд на балансі підприємства, організації згідно частини4,5 пункту 9 Інформаційного листа Вищого арбітражного суду України від 31.01.2001 року №01-8/98 "Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом" - є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна та обсягу фінансових зобов'язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства, організації або установи, а тому посилання Ізяславського районного споживчого товариства на те, що майно перебуває на їх балансі ще не є доказом права власності.

Просить рішення господарського суду Хмельницької області залишити без змін, а апеляційну скаргу Ізяславського районного споживчого товариства - без задоволення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Ізяславське міське споживче товариство  Ізяславської райспоживспілки у відзиві на апеляційну скаргу та його керівник в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги.

Зазначає, що господарським судом першої інстанції не взято до уваги те, що рішенням сесії Радошівської сільської Ради народних депутатів №2 від 04.04.1996р. Ізяславському міському споживчому товариству було видано акт серії ХМ №102 від 12.04.1996р. на право постійного користування землею (0,2172 га) для розміщення на ній виробничих об’єктів споживчої кооперації, а саме: будівлі магазину с. Путринці, будівлю торгового центру в с. Радошівка, будівлі магазину с. Радошівка (Сивки) Ізяславського району. Дане рішення скасовано не було.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з такого.

27.07.1998 року проведено державну реєстрацію юридичної особи - Ізяславського районного споживчого товариства.

Згідно рішенням  сесії Радошівської сільської Ради народних депутатів №2 від 04.04.1996р. (а.с.144, т.1) Ізяславському міському споживчому товариству було видано державний акт серії ХМ №102 від 12.04.1996р. на право постійного користування землею (0,2172 га) для розміщення на ній виробничих об’єктів споживчої кооперації (а.с.8-10, т.1).

16.07.1998р. проведено позачергові збори пайовиків Ізяславського міського споживчого товариства. Збори уповноважених постановили затвердити прийняті на зборах кооперативних дільниць рішення про реформування в споживчій кооперації району та передати майно, зазначене в рішеннях дільничих зборів, новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству (згідно додатку); виходячи з рішень кооперативних дільниць ліквідувати міське споживче товариство (протокол зборів уповноважених від 16.07.1998р.) (а.с.11-13, т.1).

25.04.1999р. порушено провадження у справі про визнання банкрутом Ізяславського міського споживчого товариства. Ухвалою господарського суду Хмельницької області по справі №13/6/158-б від 13.01.2006р. провадження у справі припинено у зв’язку із повним виконанням боржником своїх зобов’язань перед кредиторами.

Позивач наполягаючи на тому, що нерухоме майно - приміщення магазину                с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка були передані Ізяславському районному споживчому товариству звернувся до Радошівецької сільської Ради про визнання права власності на останні.

Радошівецькоа сільська рада у визнанні права власності на приміщення за Ізяславським районним споживчим товариством відмовила з посиланням на те, що виконавчий комітет Радошівецької сільської Ради згідно рішення № 11 від 30.03.2005 р. визнав право власності на будівлі, які знаходяться на території сільської Ради за територіальною громадою Радошівецької сільської Ради.

Як вбачається з матеріалів справи, на проведених 16.07.1998р. позачергових зборах пайовиків (збори уповноважених) Ізяславського міського споживчого товариства (МСТ), постановлено затвердити прийняті на зборах кооперативних дільниць рішення про реформування в споживчій кооперації району та передати майно, зазначене в рішеннях дільничих зборів, новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству (РайСТ); виходячи з рішень кооперативних дільниць ліквідувати міське споживче товариство (протокол зборів уповноважених від 16.07.1998р.); ліквідувати міське споживче товариство, зобов’язати правління останнього створити ліквідаційну комісію та провести всі необхідні заходи по його ліквідації.

16 липня 1998 року збори уповноважених Ізяславського міського споживчого товариства Ізяславської РСС прийняли оформлене протоколом рішення про, зокрема, передачу майна новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству.  На виконання зазначеного рішення новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству 23.07.1998р. передали з балансу Ізяславського міського споживчого товариства на баланс останнього частину основних і оборотних засобів про що складено акт прийому-передачі частини основних засобів і оборотних коштів.

Даючи оцінку правовідносин, що склались між Ізяславським міським споживчим товариством та Ізяславським районним споживчим товариством у результаті прийняття оформленого протоколом рішення про, зокрема, передачу майна новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству судом враховується, що у відповідності до ст.ст.41,42 Цивільного кодексу Української РСР (що діяв у момент прийняття описаного вище оформленого протоколом рішення від 16 липня 1998 року) визначено, що угодами визначаються дії громадян і організацій, які спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов’язків. Угоди можуть укладатись усно або в письмовій  формі  (простій чи нотаріальній).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.44 Цивільного кодексу Української РСР повинні укладатись у письмовій формі угоди державних, кооперативних та інших громадських організацій між собою і з громадянами, за винятком угод, зазначених у статті 43 цього Кодексу, та окремих видів угод, для яких інше передбачено законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно зі ст.46 Цивільного кодексу Української РСР недодержання простої письмової форми, що вимагається законом (стаття 44 цього Закону), позбавляє сторони права в разі спору посилатися для підтвердження угоди на показання свідків, а у випадках, прямо зазначених у законі, тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 .

За приписом ч.1 ст.128 Цивільного кодексу Української РСР визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі. Ні оформлене протоколом рішення зборів уповноважених Ізяславського міського споживчого товариства Ізяславської РСС про зокрема, передачу майна новоствореному Ізяславському районному споживчому товариству, ні акт прийому-передачі частини основних засобів і оборотних коштів від 23 липня 1998 року не являється тим договором, на підставі якого у позивача могло виникнути право власності.

Судом береться до уваги те, що перебування будівель, споруд на балансі підприємства, організації є формою бухгалтерського обліку, визначення складу й вартості майна та обсягу фінансових зобов’язань на конкретну дату. Баланс не визначає підстав знаходження майна у власності (володінні) підприємства, організації, установи.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що передача приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки) та приміщення торгового центру в с. Радошівка з балансу міського споживчого товариства на баланс районного споживчого товариства не підтверджує передачу права власності на вказані об’єкти, оскільки перебування майна на балансі не являється свідченням права власності.

Підтвердженням права власності, насамперед, можуть бути правовстановлюючі документи. Таких документів суду не надано.

Надані суду в обгрунтування позову копії документів, що стосуються взаємовідносин між Хмельницькою облспоживспілкою та Ізяславською райспоживспілкою  стосовно придбання будівель магазинів не є достатніми доказами, що підтверджують право власності позивача на спірні будівлі.

Позивач не надав суду інших доказів, які б однозначно та переконливо свідчили про наявність у нього права власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка.

Згідно ст. 33 Господарського  процесуального  кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведеного, господарський суд першої інстанції обгрунтовано відмовив в задоволенні позову Ізяславського районного споживчого товариства Хмельницької облспоживспілки про визнання права власності на нерухоме майно - приміщення магазину с. Путренці, приміщення магазину с. Радошівка (Сивки), приміщення торгового центру в с. Радошівка

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу спростовуються вищевказаним, матеріалами справи та не грунтуються на вимогах чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 03.08.2007 року у справі №8/3276 є законним і обгрунтованим, відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 03 серпня 2007 року у справі №8/3276 залишити без змін, а апеляційну скаргу Ізяславського районного споживчого товариства Хмельницької облспоживспілки, м. Ізяслав Хмельницької області - без задоволення.

2. Справу  №8/3276 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді:

Філіпова Т.Л.

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи; 2- позивачу;

3 - відповідачу;

4 - третій особі;

5 - в наряд