ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2007 р.                                     Справа № 9/554-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ребристої С. В. при секретарі Тереховій І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Надія”, с.Нова Калуга Великоолександрівського району Херсонської області

до Нововоронцовської міжрайонної державної податкової інспекції, смт.Нововоронцовка Херсонської області.

про  визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення.

За участю представників сторін:

від позивача –Бондар А.Ф., довіреність від 16.10.2007р.;  Пономаренко В.Ф., голова правління;

від відповідача –Машталір І.В., довіреність від 26.11.2007р.; Попович О.В., довіреність від 12.01.2007р.

свідок:  Чумак В.В.- головний бухгалтер СТзОВ “Надія” (паспорт МО 143144 від 22.05.1996р. виданий В.Олександрівським РВ УМВС України в Херсонсій області).

Суть спору: позивач- СТзОВ “Надія”  звернувся до суду з позовною заявою в якій просить  визнати нечинним податкове повідомлення-рішення  прийняте Нововоронцовською МДПІ 27.06.2007р. №/0, яким  СТзОВ “Надія” визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 10359 грн. 45 коп. з якої: за основним платежем- 6906,3 грн за штрафними санкціями- 3453,15 грн.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тими обставинами, що  відповідач в ході перевірки дійшов помилкового висновку про непідтвердження  сум ПДВ по операціях з ВАТ “Нафтотрейд”. Позивач стверджує, що його підприємством не було порушено норм податкового законодавства при формуванні податкового кредиту по операціях з ВАТ “Нафтотрейд”, в зв’язку з чим,  вважає, що  зменшення суми податкового кредиту податковим органом є неправомірним, а податкове повідомлення-рішення нечинним.

Позивач  у поданій позовній заяві посилається на порушення відповідачем порядку оформлення результатів перевірки, оскільки за доводами позивача, перевіряючими особами відповідача до акту  перевірки були внесені необгрунтовані дані щодо відсутності податкових накладних, виписаних ВАТ “Нафтотрейд” на адресу позивача.

Відповідач  проти позову заперечує, позовні вимоги не визнає, вважає прийняте податкове повідомлення-рішення правомірним,   посилаючись на ті обставини, що  на момент перевірки у позивача були відсутні документи, які підтверджували б податковий кредит на загальну суму 6906 грн. 30 коп.

Також відповідач  стверджує, що  підприємство ВАТ “Нафтотрейд”, по якому у позивача були відсутні податкові накладні на суму 6906,3 грн.  згідно Довідково-пошукової ситеми ДПА України відсутнє в базі даних. У відповідності   до наданої інформації ДПС  ДПА України за кодом  у ДПІ в Приморському районі м.Одеси зареєстрована Кредитна Спілка “Перше кредитне товариство”, що за доводами відповідача свідчить про те, що ВАТ “Нафтотрейд” за даним кодом ЄДРПОУ не існує і ним не могли бути виписані податкові накладні.

Податковим органом до матеріалів справи  надано витяг з Центральної бази даних ДПА України та пояснення  головного бухгалтера СТзОВ “Надія” Чумак В.В. до акту  перевірки від 16.06.2007р. №23-23-30758749 на ім’я начальника Великоолександрівського відділення Нововоронцовської МДПІ, в якому головний бухгалтер  пояснила, що  помилково включено до податкового кредиту по ПДВ сума не підтверджена податковою накладною від ВАТ “Нафтотрейд” в сумі 6906,30 грн..

Представник позивача Бондар А.Ф. проти доводів  представників відповідача заперечує, та заявив клопотання про залучення  до справи у  якості свідка Чумак В.В.- головного бухгалтера СТзОВ “Надія”, дане клопотання суд задовольнив та допитав  Чумак В.В. в якості свідка.

У своїх поясненнях свідок Чумак В.В. пояснила, що  дане пояснення нею було написано за пропозицією інспектора податкового органу  Самойленко С.

Голова правління  СТзОВ “Надія”  Пономаренко В.Ф. надала  суду пояснення в яких підтвердила пояснення  головного бухгалтера Чумак В.В. та інформувала суд, що очолюване нею підприємство знаходиться в скрутному фінансовому  стані.

Представники відповідача  висловили  заперечення  проти  пояснень   свідка Чумак В.В. та голови правління  Пономаренко В.Ф.  і вважають їх недоведеними і такими, що не відповідають обставинам справи.

У судовому засіданні 30.10.2007р. оголошувалась перерва до 09 год. 50 хв. 27.11.2007р. з підстав, передбачених ст.150 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та свідка суд,

В С Т А Н О В И В:

Посадовими особами  Нововоронцовської МДПІ  в період з 06.06.2007р. по 13.06.2007р. проведено комплексну планову перевірку  дотримання вимог податкового та валютного законодавства  сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Надія” (позивач)  за період з 01.10.2005р. по 31.03.2007р.

Про результати даної перевірки складено акт №23-23-30758749 від 16.06.2007р. в якому зафіксовано факт порушення п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР (зі змінами і доповненнями) “Про податок на додану вартість”, який виразився в тому, що  СТзОВ “Надія” віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ, що не підтверджені податковими накладними:

-липень 2006р. –ВАТ “Нафтотрейд” () за дизельне паливо на загальну суму 28215 грн., сума ПДВ, що безпідставно віднесена до складу податкового кредиту становить 4702,50 грн.;

-серпень 2006р.- ВАТ “Нафтотрейд” () за дизельне паливо на загальну суму 13222,80 грн., сума ПДВ, що безпідставно віднесена до складу податкового кредиту становить 2203,80 грн.

Всього завищено податковий кредит по ПДВ на суму 6906,30 грн.

На підставі даного  акту перевірки    Нововоронцовською МДПІ  відносно  позивача  за фактом встановленого порушення п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР  27.06.2007р. було прийнято податкове повідомлення-рішення: №/0 яким підприємству позивача  визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму  10359 грн. 45 коп., з якої  за основним платежем –6906,3 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями –3453,15 грн.

Проаналізувавши  заявлені позовні вимоги   з положеннями чинного податкового законодавства та наданими документальними доказами суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Так, відповідно до положень п.п. 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України від 03.04.1997 №168/97-ВР “Про податок на додану вартість” (зі змінами і доповненнями) не  підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

У разі коли на момент перевірки платника податків органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу  податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними документами, платник податків несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, встановлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту,  не підтверджену належними документами.

Згідно п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст.17 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та п.п. 6.1.3. п.3.1 ст. 6 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій  органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.2001р. №110, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України  23.03.2001р. за №268/5459 у разі,  коли контролюючий орган  самостійно донараховує суму податкового зобов’язання платника податків  за підставами, зазначеними в п. “б” п.п. 4.2.2 п.4.2 ст. 4 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, такий платник податків зобов’язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов’язання) за кожний  з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов’язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає  отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу але не більше п’ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Матеріали справи свідчать, що податковим органом за недоплату податку на додану вартість за липень 2006р. на суму 4702,50 грн.; за серпень 2006р.  на суму 2203,80 грн. до позивача СТзОВ “Надія” застосовано максимальний розмір штрафу відповідно до положень п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України  “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в сумі 3453,15грн..

Також із матеріалів справи слідує, що підприємство ВАТ “Нафтотрейд” () у якого позивач придбавав дизпаливо у кількості 5550 літрів і по якому на момент перевірки податковим органом у позивача були відсутні податкові накладні на суму 6906 грн.30 коп., згідно Довідково-пошукової системи ДПА України відсутнє в базі даних, а за даним кодом ЄДРПОУ, відповідно до інформації, наданої Нововоронцовській МДПІ  ДПС ДПА України зареєстрована  у ДПІ у Приморському районі м.Одеси Кредитна Спілка “Перше кредитне товариство”, з чого слідує висновок, що за даним кодом ЄДРПОУ ВАТ “Нафтотрейд” не зарестровано, також позивачем не вносилось  жодних змін до документів з приводу правильності зазначення  даного коду.

Крім того, з пояснення  головного бухгалтера СТзОВ “Надія” Чумак  В.В., наданого нею 13.06.2007р. на ім’я начальника Великоолександрівського відділення Нововоронцовської МДПІ Корнієнко Н.В. слідує, що  нею помилково включено до податкового кредиту по ПДВ  суму не підтверджену податковою накладною від ВАТ “Нафтотрейд” в сумі 6906,30 грн.

Положеннями ст. 69 КАС України закріплено, що   доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до положень   ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд не приймає до уваги доводи позивача через їх невідповідність чинному законодавсту України та недоведеність у встановленому законом порядку.

Також суд відхиляє і доводи свідка Чумак В.В., оскільки позивачем не надано суду документальних доказів оскарження в судовому порядку дій посадових осіб Нововоронцовської МДПІ з якими він не погоджується і вважає їх неправомірними.

В даному випадку суд вважає за необхідне роз’яснити, що позивач не позбавлений права звернутися до  суду загальної юрисдикції  з окремою позовною заявою щодо оскарження дій конкретних  посадових осіб  Нововоронцовської МДПІ і за умови задоволення  судом такого позову позивач може звернутися до господарського суду з заявою про  перегляд судового рішення  у справі №9/554-АП-07 за нововиявленими обставинами в порядку, встановленому  Главою 4  КАС України.

Підстави для визнання  нечинним оспорюваного податкового повідомлення-рішення відсутні, оскільки за системним аналізом наданих  суду сторонами доказів   воно прийняте податковим органом відповідно до вищенаведених вимог податкового законодавства, що підтверджується належними доказами та матеріалами справи.

Понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача і не відшкодовуються йому.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про  час і місце виготовлення постанови суду в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.  69,71, 94, 98, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду  першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Заява про  апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про  апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  С.В. Ребриста

Постанову складено у повному обсязі  03.12.2007р.