ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"09" листопада 2007 р.
Справа №  4/379

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №4/379

за позовом:  Товариства  з обмеженою відповідальністю  “АПС- Центр”, м.Кіровоград

до відповідача: Товариства з обмеженою  відповідальністю “УкрАгроКом” с.Головківка   Олександрійського району Кіровоградської області

про стягнення  1006 грн. 61 коп. заборгованості за надані послуги.

Представники сторін :

від позивача - Ковалішина І.М., довіреність № 1085  від 16.10.07;

від відповідача - участі не брав;

Про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений  у  відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України.  Поштове повідомлення №2244044 вручене  відповідачу 10.10.2007 року.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення 1006 грн. 06 коп. боргу за виконані роботи з технічного обслуговування установок пожежної сигналізації, з яких 960 грн. сума основної заборгованості, втрати від інфляції в розмірі 38 грн. 88 коп. та три проценти  річних в розмірі  7 грн. 73 коп.

В судовому засіданні представник позивача  надав уточнення позовних вимог та  просить виправити допущену помилку при підрахунку суми позову. Правильною сумою позову просить вважати загальну суму 1006 грн. 61 коп., а не  1006 грн.06 коп.

Клопотання позивача  приймається  судом.

Справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між приватним підприємством “АПС-Центр”, правонаступником якого є  товариство з обмеженою відповідальністю “АПС-Центр” (позивачем) та    товариством з обмеженою відповідальністю “УкрАгроКом” (відповідачем) 03.07.2006 року був укладений договір на виконання послуг з технічного обслуговування установок пожежної сигналізації №ДГ-0000707 згідно до умов якого позивач  виступив в якості  виконавця  послуг, а  відповідач  замовника.

Згідно п. 2.1 договору виконавець за дорученням замовника зобов'язався провести роботи по технічному обслуговуванню установок пожежної сигналізації на об'єктах відповідача, а відповідач згідно до п.8.1,8.2 договору та акта виконаних робіт оплатити  їх вартість в  розмірі  120 грн.  щомісячно,  враховуючи ПДВ.

На виконання умов договору позивач  в період з   липня  2006 року  по квітень 2007 року включно надавав відповідачу послуги.  Прийняття та  передача  фактично виконаних робіт проводилась складанням актів, які представниками позивача та  відповідача  підписані без зауважень чи заперечень.

У зв'язку з тим, що відповідач не провів розрахунку за виконані роботи, позивач  13.06.2007 року направив на адресу відповідача претензію № 573 про сплату  заборгованості, яка залишена відповідачем  без  реагування  і задоволення, оскільки  відповідь на вказану претензію позивач не отримав.

01.10.2007 року позивач повідомляв відповідачу листом  №1016 про зміну  реквізитів ТОВ “АПС-Центр”, яке є правонаступником всіх прав і обов'язків  приватного підприємства “АПС-Центр”, однак погашення заборгованості відповідач не провів.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та  надавши їм правову  оцінку, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги є  обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Такий  висновок  господарський  суд зробив на підставі наступного.

Суд  вважає, що  між сторонами  укладено  договір про надання  послуг.

За приписом ст. 901 Цивільного  кодексу України за  договором про надання  послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника)  надати  послугу,  яка  споживається  в процесі вчинення  певної  дії  або  здійснення  певної  діяльності,  а замовник  зобов'язується  оплатити  виконавцеві  зазначену  послугу,  якщо  інше  не встановлено  договором.

Відповідачем не виконано зобов'язання по договору, що передбачено ст. 610 Цивільного  кодексу  України, і тим самим порушено право позивача на отримання оплати (доходу) за виконану роботу.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України і статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачається, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності.

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

На думку господарського суду,  визначальним  для вирішення спору є те, що  відповідач без будь-яких заперечень чи зауважень підписав акти приймання - передачі  виконаних  робіт за липень  2006 року - квітень 2007 року та  свій підпис скріпив  печаткою  підприємства.

Таким  чином,  судом  встановлено, що на час звернення позивача до суду  станом на  01.10.2007 року мала місце заборгованість в розмірі 960 грн., яка  не  була погашена відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок  позивача,  тому  позовні  вимоги в цій частині є  обґрунтованими.

Проаналізувавши обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з  відповідача  38 грн.88 коп. втрат  від  інфляції та  трьох  процентів  річних в розмірі   7 грн.73 коп., господарський  суд  прийшов до переконання, що вказані вимоги є  обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивачем при проведенні розрахунку правильно визначено період , який  можливо застосувати для  стягнення втрат від  інфляції (липень, серпень та вересень 2007 року) та 3 процентів  річних (з 22.06.2007 року по 22.09.2007 року, тобто за 98 днів).

Поряд з цим, господарський суд приймає до уваги, що згідно до наданого  позивачем розрахунку втрат від інфляції позивачем необґрунтовано зазначено для нарахування втрат від інфляції червень 2007 року, оскільки офіційний індекс  інфляції визначається лише за повний місяць, а не за його частину, тому  господарський суд враховує зроблену в судовому засіданні позивачем заяву про   нарахування втрат від інфляції  за період з липня по вересень 2007 року  включно.

Поряд з цим, за проведеним судом розрахунком за визначений позивачем період втрати від інфляції складають 40 грн., однак враховуючи, що позивачем заявлено вимоги про стягнення  втрат від інфляції в розмірі  38 грн. 88 коп. суд  не вбачає  підстав для виходу за межі  позовних вимог і  задовольняє  позовні вимоги повністю на суму  38 грн.88 коп.

Підставою для стягнення втрат від інфляції та 3 процентів річних  господарський  суд  визнає  положення  ч.2 ст.  625  Цивільного кодексу України про те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за  весь час прострочення, а  також три проценти річних від простроченої  суми, якщо  інший розмір  процентів не встановлений  договором або законом.

Господарським  судом приймається до уваги, що згідно до Статуту товариства з  обмеженою відповідальністю “АПС-Центр” затвердженого протоколом зборів засновників товариства №1 від 18.07.2007 року  та  зареєстрованого  03.08.2007 року   за № 0005164 товариство з обмеженою відповідальністю “АПС- Центр” створено в результаті перетворення приватного підприємства “АПС- Центр” та є повним правонаступником усіх прав та обов'язків, в тому числі усіх майнових і немайнових прав приватного підприємства “АПС- Центр”.

На підставі статті 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення  судового  процесу  покладаються на відповідача повністю.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 901, 903, 509 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 36, 43, 49, 66, 75, 82 ,84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити   повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “УкрАгроКом” с.(28000, Кіровоградська область, Олександрійський район, с. Головківка, вул. Жовтнева, 1, р/р 3481 в Олександрійській філії Укрсоцбанку, МФО 323293, ідентифікаційний код 30327425) на користь товариства з обмеженою  відповідальністю “АПС- Центр” (25001, м. Кіровоград, вул. Велика Пермська, 11-А,  р/р 6099 в філії АКБ “Імексбанк” м.Кіровоград, МФО 323798, ідентифікаційний код 33962683) - заборгованість за надані послуги в розмірі 960 грн., втрати від інфляції в розмірі  38 грн. 88 коп.,  проценти річних в  розмірі 7 грн. 73 коп. на  загальну  суму  1006 грн. 61 коп., суму  сплаченого  державного мита в розмірі 102  грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу  в  розмірі  118  грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення  господарського суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні  було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, з дня  підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

До набрання рішенням законної сили воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду  у встановленому законом порядку.

Суддя                             Ю.І. Хилько