СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

13 грудня 2007 року
Справа № 2-28/2612-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

представник позивача: Аркатова Вікторія Василівна, довіреність №  б/н   від 05.12.07,  Дочірнє підприємство "Санаторій "Ударник" для дітей з батьками" закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця";

представник відповідача: Евтодієва Галина Василівна, довіреність №  13403/10/10-0   від 02.08.07,  Євпаторійська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим

розглянувши апеляційну скаргу Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Альошина С.М.) від 20-27 лютого 2006 року у справі № 2-28/2612-2006

за позовом  Дочірнього підприємства "Санаторій "Ударник" для дітей з батьками" закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (вул. Уріцкого, 7/3, місто Євпаторія, 97416)

до          Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Дм.Ульянова, 2/40, Євпаторія, 97416)

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим від 05 травня 2005 року

№/0 про застосування штрафних санкцій в розмірі 5032,30 грн.,

№/0 про застосування штрафних санкцій в розмірі 12519,66 грн.,

№/0 про застосування штрафних санкцій в розмірі 4657,76 грн.,

№/0 про застосування штрафних санкцій в розмірі 3466,88 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Альошина С.М.) від 20-27 лютого 2006 року у справі № 2-28/2612-2006 позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, Євпаторійська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити повністю.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 18 травня 2006 року рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20-27 лютого 2006 року у справі № 2-28/2612-2006 було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2007 року постанову Севастопольського апеляційного господарського суду скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції, оскільки останнім розгляд апеляційної скарги здійснювався у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, тоді як підлягали застосуванню норми Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 11112 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться в постанові касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 6 розділу VІІ „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України судовою колегією встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2005  року Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією проведена перевірка Дочірнього підприємства „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” з питання своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов’язань з податку на додану вартість за період з 01 червня 2002 року до 01 квітня 2005 року, в ході якої встановлено порушення Дочірнім підприємством „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” вимог підпункту  5.3.1 пункту  5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” № 2181-Ш від 21 грудня 2000 року із змінами і доповненнями, що виразилось у порушенні граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань з податку на додану вартість.

За результатами вказаної перевірки складено акт № 82/15-2 від 14 квітня 2005 року, на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення від 05 травня 2005 року про застосування до позивача штрафних санкцій згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, а саме:

№ /0  про застосування штрафних санкцій в розмірі 50% в сумі 5032,30 грн.;

№ /0  про застосування штрафних санкцій в розмірі 20% в сумі 12519,66 грн.;

№ /0  про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% в сумі 4657,76 грн.;

№ /0  про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% в сумі 3466,88 грн.

Підпункт  17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” визначає, що у разі, коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

В ході судового розгляду справи встановлено, що  09 липня 2002 року Дочірнім підприємством „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” відповідно до положень пункту 5.1 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” подані до Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим уточнені податкові декларації з податку на додану вартість за період з травня 2001 року по травень 2002 року.

З розрахунку штрафних санкцій Євпаторійської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим сума податкових зобов’язань по вищезазначеним уточненим податковим деклараціям склала 90002,93 грн., граничний строк сплати –26 липня 2002 року.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту  5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Отже, строки погашення податкового зобов'язання пов’язані не зі строком подання декларації, а з граничним строком для подання податкової декларації, передбаченим підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Пунктом 4.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 166 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 червня 1997 року за № 250/2054, передбачено, що якщо платник самостійно виявив помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації, то такий платник зобов'язаний подати в порядку, установленому для подання декларацій з податку на додану вартість (без урахування граничного терміну подання, але з урахуванням строків давності, установлених статтею 15 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”), уточнюючий розрахунок податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням самостійно виявлених помилок. Одним уточнюючим розрахунком може бути виправлено помилки лише однієї раніше поданої декларації.

Також, відповідно до пункту 2 Податкового роз’яснення щодо граничних строків сплати податкового зобов’язання, визначеного платником у новій (уточненій) податковій декларації, що містить виправлені показники, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22 жовтня 2002 року № 503, граничний строк сплати податкового зобов'язання, визначеного платником податків у поданій ним новій (уточненій) податковій декларації (в тому числі самостійно нарахованого штрафу у розмірі десяти відсотків від суми недоплати), співпадає з граничним строком погашення податкового зобов'язання за той звітний (податковий) період, на який припадає дата подання нової (уточненої) податкової декларації. Визначений у такому порядку граничний строк сплати використовується для відображення в обліку суми збільшення податкового зобов'язання (в тому числі самостійно нарахованого штрафу), визначеного платником податків у поданій ним новій (уточненій) податковій декларації.

Проте, слід зазначити, що вказане Роз’яснення Державної податкової адміністрації  України не визначає новий порядок визначення граничних строків, а лише роз’яснює норми Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”, які існували в тому числі в період спірних правовідносин.

Таким чином, граничний строк сплати податкових зобов’язань, визначених у уточнених розрахунках, поданих Дочірнім підприємством „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” 09 липня 2002 року  –30 серпня 2002 року, поданого 06 серпня 2002 року за травень 2001року –30 вересня 2002 року.

Висновок суду першої інстанції щодо визнання істотності  вказаної вище  обставини для даної справи є правильним, оскільки неправильне визначення граничних строків сплати, як свідчать матеріали справи, призвело до помилкового висновку про порушення позивачем граничних строків сплати та необґрунтованого нарахування штрафних санкцій, оскільки фактично такого порушення не допущено, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Також, уточнення стосувалися як збільшення податкових зобов’язань, так і їх зменшення. Донараховано Дочірнім підприємством „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” всього внаслідок внесення виправлень, разом з самостійно нарахованими штрафними санкціями, податкових зобов’язань з податку на додану вартість в розмірі 44996,50 грн., вчасна сплата яких підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Відповідно до пункту 17.2 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” у разі коли платник податків до початку його перевірки контролюючим органом самостійно виявляє факт заниження податкового зобов'язання, а також самостійно погашає суму недоплати та штраф у розмірі десяти відсотків суми такої недоплати, штрафи, визначені підпунктами 17.1.2 - 17.1.7 пункту 17.1 цієї статті, а також адміністративні штрафи, які відповідно до законодавства накладаються на платника податків (його посадових осіб) за відповідні правопорушення, не застосовуються.

Отже, факт самостійного та одночасного нарахування при поданні уточнюючих податкових декларацій з податку на додану вартість  штрафних санкцій та їх сплати матеріалами справи підтверджується, що також свідчить про безпідставність застосування до позивача спірних штрафних санкцій.

В матеріалах справи відсутні докази, що Дочірнє підприємство „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” порушило граничні строки сплати податку на додану вартість, нарахованого Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим відповідно до податкового повідомлення-рішення № /0 від 19 серпня 2002 року.

Як свідчать матеріали справи, вказані податок та штрафні санкції сплачені позивачем платіжними дорученнями № 548 від 22 серпня 2002 року на суму 4744,06 грн. та № 549 від 22 серпня 2002 року на суму 1368,26 грн., тобто в межах граничного строку сплати. У зв’язку з цим застосування штрафних санкцій в сумі 358,97 грн. є безпідставним.

Встановлено також, що у зв’язку з нарахуванням  штрафних санкцій в автоматичному режимі, відповідачем не були досліджені та враховані всі платіжні доручення про сплату зобов’язань з податку на додану вартість  за  період, який перевірявся, а також встановлено, що  у розрахунку штрафних санкцій відсутні посилання на платіжні доручення: № 404 від 17 липня 2002 року на суму 5000,00 грн., № 584 від 04 вересня 2002 року на суму 3255,06 грн., № 618 від 19 вересня 2002 на суму 8,58 грн.

Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим не враховані зазначені у платіжних дорученнях призначення платежів, що є порушенням вимог чинної у перевіряємий період Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України № 37 від 12 травня 1994 року (в редакції наказу від 03 вересня 2001 року) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 травня 1994 року за № 114/323.

Відповідно до пункту 1.8 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, проводяться органами державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи. Засобами автоматизованої інформаційної системи забезпечується автоматизоване виконання всіх операцій на робочому місці працівників підрозділу обліку і звітності, у тому числі ведення особових рахунків платників, формування довідкової інформації та складання звітності.

Відповідно до пункту 5.3 Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових фондів дані про надходження платежів до бюджету повинні бути відображені органом державної податкової служби в особових рахунках платників і у реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державного казначейства України (фінансових органів) відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

При обробці розрахункових документів про сплату платежів до бюджету в автоматичному режимі з використанням даних електронного реєстру розрахункових документів відповідальною особою, яка проводить їх обробку, за зовнішніми ознаками перевіряються дані заповнення реквізиту „Призначення платежу” на відповідність необхідним вимогам та на його паперовій копії проставляється дата та підпис відповідальної особи.

Як свідчать матеріали справи, Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим не враховано зазначені в платіжних дорученнях призначення платежу, що призвело до викривлення даних особового рахунку підприємства, а отже, безпідставного нарахування пені, розподілу отриманих грошових коштів на погашення пені і податкового боргу, а також збільшенню податкового боргу і неправильного розрахунку штрафних санкцій.

З розрахунку штрафних санкцій вбачається, що до Дочірнього підприємства „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” застосовані штрафні санкції за порушення граничних строків сплати податкових зобов’язань з податку на додану вартість, визначених у податковій декларації за лютий 2003 року на суму 1664,80 грн. та за травень 2003 року на суму 1766,28 грн.

Однак листом № 78 від 20 березня 2003 року  Дочірнє підприємство „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” просило Євпаторійську об’єднану державну податкову інспекцію в Автономній Республіці Крим зарахувати з наявної  у нього переплати по податку на землю в сплату податку на додану вартість за лютий 2003 року 1664,80 грн., тобто в цілому в рахунок податкового зобов’язання, визначеного податковою декларацією з податку на додану вартість  за лютий 2003 року.

Вказаний лист подано в межах граничного строку сплати податкового зобов’язання за лютий 2003 року в сумі 1664,80 грн. (до 30 березня 2003 року).

Відповідно до пункту 7 Порядку взаємодії органів державної податкової служби  України і органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або зайво сплачених податків, зборів (обов’язкових платежів) платниками податків за платежами, належними державному бюджету, орган державної податкової служби України в термін не пізніше ніж п'ять робочих днів від дати отримання заяви платника передає висновки згідно з Реєстром висновків для виконання відповідному територіальному органу Державного казначейства України.

На підставі отриманих висновків органи Державного казначейства України протягом п'яти робочих днів здійснюють повернення помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) платникам податків відповідно до Порядку повернення платникам помилково та/або надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 року № 226 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2002 року за № 1000/7288.

Встановлено, що Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим був порушений передбачений пунктом  7 Порядку взаємодії органів державної податкової служби  України і органів Державного казначейства України в процесі повернення помилково та/або зайво сплачених податків, зборів (обов’язкових платежів) платниками податків за платежами, належними державному бюджету 5-денний строк для складання висновку і цей висновок був складений Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим лише 01 квітня 2003 року, що призвело до прострочення сплати зобов’язань і, відповідного нарахування санкцій Дочірньому підприємству „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” в сумі 649,23 грн.

У податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2003 року Дочірнім підприємством „Санаторій „Ударник” для дітей з батьками” закритого акціонерного товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України „Укрпрофоздоровниця” визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 19663,00 грн., граничний строк сплати якого становить 30 червня 2003 року.

У листі № 242 від 23 червня 2003 року, який одержаний Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим 24 червня 2003 року, містилось аналогічне прохання про перерахування переплати з податку на землю в сумі 19663,00 грн. у сплату податку на додану вартість, про що Євпаторійською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим також складено висновок з порушенням 5-денного строку (10 липня 2003 року), а перерахування відбулось 16 липня 2003 року, що також призвело до застосування штрафних санкцій в сумі 1766,28 грн.

На підставі викладеного судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що  нарахування штрафних санкцій за вказані порушення граничних строків, що відбулись з вини Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим,  є необґрунтованим.

Статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова суду першої інстанції у даній справі відповідає вимогам статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5  статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Євпаторійської об’єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 20-27 лютого 2006 року у справі № 2-28/2612-2006 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.М. Плут