ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  39/98

22.11.07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства "Білоцерківська книжкова фабрика"

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Грамота"

про                   стягнення 10100,00 грн.

Суддя  Гумега О.В.

Представники:

Від позивача: Михайлюк Н.О. (довіреність № 504/1 від 13.06.2007 р.)

Від відповідача: не з‘явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 10100,00 грн. збитків. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що внаслідок недобросовісного виконання відповідачем своїх зобов’язань за договорами на виконання поліграфічних робіт: № 27 від 15.02.2005р. та № 28 від 15.02.2005р., укладаючи які з позивачем, відповідач ввів в оману позивача, даючи неправдиві дані щодо належності авторського права на фототвори, позивач поніс збитки. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, пов‘язані з розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 12.10.2007р. порушено провадження у справі № 39/98 та призначено справу до розгляду на 08.11.2007р.

Ухвалою суду від 08.11.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 22.11.2007р.

Відповідач у судові засідання не з‘явився, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце розгляду справи  повідомлений у встановленому порядку, про що свідчить відмітка про вручення на повідомленні про вручення поштового відправлення від 12.11.2007р., за адресою, яка зазначена у довідці про включення до ЄДРПОУ відповідача, про причини неявки відповідач суд не повідомив, заяв та клопотань суду не подав.

В судовому засіданні, призначеному на 22.11.2007р., за згодою представника позивача, оголошувалися вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем  не подано.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2005 року між Відкритим акціонерним товариством “Білоцерківська книжкова фабрика” (позивачем) і Товариством з обмеженою відповідальністю “Видавництво “Грамота” (відповідачем) укладено договір № 27 на виконання поліграфічних робіт, відповідно до п. 1.1. якого замовник (відповідач) доручив, а виконавець (позивач) –зобов’язався виконати поліграфічні роботи з виготовлення видання плакатів.

15.02.2005р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 28 на виконання поліграфічних робіт, за яким замовник доручив, а виконавець зобов’язався виконати поліграфічні роботи з виготовлення видання плакатів.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про видавничу справу» виготовлювач приймає замовлення на виготовлення видавничої продукції за умови наявності у замовника документа про внесення його до Державного реєстру як суб’єкта видавничої справи. Позивач зазначає, що відповідачем було надано свідоцтво № 341 від 21.02.2001р. про державну реєстрацію відповідача як суб’єкта видавничої справи.

За твердженням позивача за вказаними договорами ним було виконано поліграфічні роботи, які відповідач прийняв та повністю розрахувався з позивачем.

Згідно ч. 4 ст. 35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Судом встановлено, що 08.02.2006р. Печерським районним судом м. Києва було винесено рішення у цивільній справі № 2-203/2006 за позовом Прокопенка Олександра Івановича до Міжнародного фонду підтримки соціальних ініціатив в Україні ім. І.Мазепи, Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавництво “Грамота”, Відкритого акціонерного товариства “Агентство “Союздрук”, Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківська книжкова фабрика” про визнання авторства, відновленя авторського права та виплату компенсації за порушення авторського права, яким, зокрема, позов задоволено частково: визнано Прокопенка Олександра Івановича автором фотографічних творів, використаних для виготовлення портретів Юлії Тимошенко із зачіскою «коса-корона» і з зачіскою «вільноспадаюче волосся», визнано портрети Юлії Тимошенко із зачіскою «коса-корона»і з зачіскою «вільноспадаюче волосся», що виготовлені ВАТ “Білоцерківська книжкова фабрика” за замовленням ТОВ “Видавництво “Грамота” і розповсюджені ВАТ “Агентство “Союздрук” плагіатом та контрафактною продукцією, заборонено Міжнародному фонду підтримки соціальних ініціатив в Україні ім. І.Мазепи, Товариству з обмеженою відповідальністю “Видавництво “Грамота”, Відкритому акціонерному товариству Агентство “Союздрук”, Відкритому акціонерному товариству “Білоцерківська книжкова фабрика” розповсюдження портретів Юлії Тимошенко із зачіскою «коса-корона»і з зачіскою «вільноспадаюче волосся»без згоди їх автора Прокопенка Олександра Івановича, стягнуто, зокрема, з Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківська книжкова фабрика” на користь Прокопенка Олександра Івановича 10000,00 грн. компенсації за порушення авторського права, в решті вимог –відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2006р. (справа 22-3354/06) рішення Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2006р. по даній справі змінено в частині розподілу судових витрат, зокрема, стягнуто на користь держави з Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківська книжкова фабрика” мито в сумі 100,00 грн., в решті рішення залишено без змін.

На підставі виставленої міським відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції платіжної вимоги № 37/2 від 03.08.2007р. на перерахування коштів МВ ДВС БЦ МРУЮ на підставі ст. ст. 5, 50 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2006р. за № 2-203, на суму 12870,00 грн., ВАТ “Білоцерківська книжкова фабрика” згідно платіжного доручення № пл/в 37/2 від 07.08.2007р. сплачено грошові кошти в розмірі 12870,00 грн.

Оцінюючи подані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав, можуть бути, зокрема, відшкодування збитків, припинення правовідношення.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб‘єкт господарювання має право на захист своїх прав і охоронюваних законом інтересів, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

У відповідності до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв‘язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність за порушення зобов‘язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов:

- протиправної дії чи бездіяльності особи;

- заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи;

- причинного зв‘язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками;

- вини боржника.

Протиправність дій відповідача полягає у порушенні ним авторського права на фототвори.

Статтею 1 Закону України «Про видавничу справу»встановлено, що виготовлювачем видавничої продукції є фізична чи юридична особа, що здійснює виготовлення замовленого тиражу видання; видавництвом є спеціалізоване підприємство, основним видом діяльності якого є підготовка і випуск у світ видавничої продукції; замовником є фізична чи юридична особа, яка замовляє видавничу продукцію, беручи на себе фінансові зобов’язання.

З наведеного вбачається, що відповідач за договорами на виконання поліграфічних робіт № 27 від 15.02.2005р. та № 28 від 15.02.2005р. виступив як видавець та замовник, а позивач – виготовлювачем видавничої продукції.

На підставі ч. 2 ст. 20 Закону України «Про видавничу справу»видавець має  дотримуватись норм авторського та патентного права, вимог державних і міждержавних стандартів, інших нормативно-правових актів, що регламентують видавничу справу.

Згідно ч. 4 ст. 21 Закону України «Про видавничу справу»виготовлювач видавничої продукції несе відповідальність згідно із законодавством перед замовником за точне відтворення видавничого оригіналу, дотримання вимог щодо якості виконання кожного примірника видання у замовленому тиражі.

Статтею 23 Закону України «Про видавничу справу»встановлено, що вихідні відомості, в тому числі знак охорони авторського права, відомості про авторів тощо оформляє видавець. Отже, з наведеного вбачається, що обов’язок по оформленню вихідних відомостей видання покладено чинним законодавством на видавця.

Зібрані у справі докази свідчать, що відповідач надав позивачу для друку оригінали плівок із знаком ©, що свідчить про охорону авторського права. На цих плівках зазначено, що авторське право на фотопортрети належить видавництву «Грамота»та Фонду ім. І.Мазепи.

Відповідно до ст.ст. 1, 11 Закону України “Про авторське право і суміжні права” автором є фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Первинним суб’єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику авторства. Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення і для його виникнення і здійснення не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. Для сповіщення про свої авторські права автор або особа, яка на законних підставах володіє авторським правом на цей твір може використовувати знак охорони авторського права.

Зібрані у справі докази свідчать, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2006р. у цивільній справі № 2-203/2006 за позовом Прокопенка Олександра Івановича до Міжнародного фонду підтримки соціальних ініціатив в Україні ім. І.Мазепи, Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавництво “Грамота”, Відкритого акціонерного товариства “Агентство “Союздрук”, Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківська книжкова фабрика” про визнання авторства, відновлення авторського права та виплату компенсації за порушення авторського права, яким позов задоволено частково, зокрема: визнано Прокопенка Олександра Івановича автором фотографічних творів, використаних для виготовлення портретів Юлії Тимошенко із зачіскою «коса-корона»і з зачіскою «вільноспадаюче волосся», визнано портрети Юлії Тимошенко із зачіскою «коса-корона»і з зачіскою «вільноспадаюче волосся», що виготовлені ВАТ “Білоцерківська книжкова фабрика” за замовленням ТОВ “Видавництво “Грамота” і розповсюджені ВАТ “Агентство “Союздрук” плагіатом та контрафактною продукцією.

У відповідності до п. “в” ч. 1 ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права»порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: плагіат - оприлюднення (опублікування), повністю або частково, чужого твору під іменем особи, яка не є автором цього твору.

Таким чином, відповідач зазначивши неправдиві вихідні відомості на портретах, невірно вказавши осіб, яким належить право авторства на фототвори, згідно чинного законодавства несе відповідальність за виготовлення контрафактної продукції.

Заподіяння збитків позивачу в результаті вищезазначених дій відповідача полягає в тому, що внаслідок винесення рішення Печерським районним судом м. Києва від 08.02.2006р. у цивільній справі № 2-203/2006 за позовом Прокопенка Олександра Івановича до Міжнародного фонду підтримки соціальних ініціатив в Україні ім. І.Мазепи, Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавництво “Грамота”, Відкритого акціонерного товариства “Агентство “Союздрук”, Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківська книжкова фабрика” про визнання авторства, відновлення авторського права та виплату компенсації за порушення авторського права, яким позовні вимоги було задоволено частково та, зокрема, з Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківська книжкова фабрика” стягнуто на користь Прокопенка Олександра Івановича 10000,00 грн. компенсації за порушення авторського права. А згідно рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2006р. (справа 22-3354/06) рішення Печерського районного суду м. Києва від 08.02.2006р. по даній справі змінено в частині розподілу судових витрат, та стягнуто на користь держави з Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківська книжкова фабрика” мито в сумі 100,00 грн.

Про наявність причинного зв‘язку між протиправною дією відповідача та збитками позивача свідчить факт порушення відповідачем авторського права на фототвори, що призвело до заподіяння збитків позивачу у вигляді понесених витрат.

Під збитками, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, розуміють, витрати, яких особа зазнала.

Щодо вини, то у цивільному праві діє презумпція вини особи, яка вчинила правопорушення. При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов‘язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування.

Вищевикладене свідчить про існування всіх умов настання відповідальності за заподіяння збитків, отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених збитків в розмірі 10100,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує державне мито за рахунок другої сторони, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавництво “Грамота” (04123, м. Київ, вул. Межова, 3-А, кв. 6; код ЄДРПОУ № 31281413, рахунок № 260024592 в АППБ «Аваль»м. Києва, МФО 300335), а у разі відсутності грошових коштів - з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь Відкритого акціонерного товариства “Білоцерківська книжкова фабрика” (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Л.Курбаса, 4; код ЄДРПОУ № 02466961; рахунок № 9 в Ощадбанку № 211 м. Біла Церква, МФО 320047) 10100,00 грн. (десять тисяч сто гривень 00 коп.) збитків, 102 (сто дві) грн. держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 Гумега О. В.

Дата підписання

повного тексту рішення: 27.11.2007р.