СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.

Справа № 12/331-2/288

за
позовом:   ВАТ "Прикарпаттяобленерго",
м.Івано-Франківськ, вул.Індустріальна,34 в особі відокремленого підрозділу
Галицького РЕМ,  с. Залуква Галицький
р-н.,Залуква,77160

до відповідача:  ПП
ОСОБА_1,  АДРЕСА_1,  м.Бурштин,Галицький район, Івано-Франківська
область,77111

Cуддя  Круглова Олена Микитівна

При
секретарі   Дребот Наталія Дмитрівна

Представники:

Від позивача:  Воробчак С.В. - юрист, (довіреність №826 від
23.03.07р. )

Від відповідача:  ОСОБА_1 - підприємець, свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця №НОМЕР_1.

СУТЬ СПОРУ: про стягнення  заборгованості  в сумі
828 грн. 94 коп.

Позивач заявлені позовні вимоги
підтримав.

Відповідач позов не визнав,
оскільки вважає, що вказана заборгованість є штрафними санкціями до яких
застосовується позовна давність тривалістю в один рік, а оскільки строк позовної
давності по заявлених позивачем вимогам на час звернення до суду минув, просить
відмовити в позові .

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд

встановив:

позивач
звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 828 грн. 94 коп. за
перевищення граничних величин споживання електроенергії, в тому числі в
п"ятикратному розмірі за листопад 2004р. - 307,83 грн., за січень 2005р. -
247,30 грн., за квітень 2005р. -   130,15
грн. та в двократному розмірі за серпень 2005 р. - 85,02 грн., за вересень
2005р.  -       28,47 грн., за грудень 2005р. - 30,17
грн.

Відповідно до умов Договору про
постачання електричної енергії від 04.03.04 року        №576
(далі -Договір) сторони взяли на себе зобов”язання по поставці
електричної енергії та оплаті її вартості (п. 1.1). При виконання договірних
умов, сторони зобов”язалились керуватись Законом України “Про
електроенергетику”, Правилами користування електричною енергією, Постановами
Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 2.3.2 Договору, відповідач
зобов”язувався дотримуватися режиму споживання електричної енергії визначеного
розділом 5 Договору.

Відповідно до п. 11 Порядку
постачання електричної енергії споживачам (затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України в редакції від  9
квітня 2002 р. N 475) далі -Порядок, за підсумками місяця гранична величина
споживання електричної енергії  для
споживачів коригується до рівня фактично сплаченої за цей  місяць
величини  її  споживання.

Згідно поданих в матеріали справи
звітів відповідачем допущено перевищення граничної величини споживання
електричної енергії, про що йому вручались та направлялись наявні в матеріалах
справи повідомлення та рахунки на оплату, які як вказує позивач не оплачені, і
що не спростовано відповідачем.

Пункт 13 Порядку встановлює, що
споживачі у разі перевищення договірних величин споживання електричної енергії
та потужності несуть відповідальність згідно з частинами п'ятою і шостою статті
26 Закону України "Про електроенергетику".

Відповідно до п. 4 ст. 26 Закону
України “Про електроенергетику”, споживач енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування
електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії
згідно із законодавством України.

Позивач, обгрунтовуючи заявлені
вимоги, посилається на ч. 5 ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” в
редакції від 02.06.2005 року N 2633-IV, яка встановлює відповідальність за
перевищення договірних величин електроспоживання в розмірі 5-кратної вартості
спожитої, але не оплаченої у встановлений строк електроенергії і згідно
вказаної норми йому нараховано за листопад 2004р. - 307,83 грн., за січень
2005р. - 247,30 грн., за квітень 2005р. - 130,15 грн. за перевищення договірних
величин, тобто 5-кратну вартість  спожитої,
але не оплаченої у встановлений строк електроенергії, що визнається судом
безпідставним.

При цьому суд вказує, що згідно із
внесеними змінами до Закону України «Про електроенергетику»від 23.06.2005 року
№ 2706- IV, встановлено відповідальність споживачів перед енергопостачальниками
у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за
розрахунковий період в розмірі двократної вартості різниці фактично спожитої і
договірної величини (ч. 5 ст. 26 Закону).

За таких обставин суд, беручи до
уваги наведене, неподання відповідачем доказів у спростування вимог позивача,
враховуючи ч. 5 ст. 26 Закону в редакції від 23.06.2005р., вважає за правильне
задоволити вимогу позивача за листопад 2004р.,
за січень 2005р. та за квітень 2005р. частково, - на суму 251,73
грн.  В решті частині цих вимог - в
позові відмовити з огляду на їх необгрунтованість (відсутність діючого
законодавства на момент розгляду справи, яке передбачало-би таку
відповідальність сторін).

Обгрунтованими слід визнати вимоги
позивача за перевищення граничних величин споживання електроенергії за серпень
2005 р. - 85,02 грн., за вересень 2005р.
- 28,47 грн. та за грудень 2005р. - 30,17 грн., оскільки вказані суми
нараховані в двократному розмірі, тобто, відповідають вимогам ч. 5 ст. 26
Закону «Про електроенергетику»в редакції від 23.06.2005р.

Таким чином до стягнення підлягає
395,39 грн.

Судові витрати покласти на сторони
порівну.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції
України, п.п. 4,  5 ст. 26 Закону України
“Про електроенергетику”, п.п. 11, 13 Порядку постачання електричної енергії
споживачам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Українивід
24.03.99р.  N 441,  ст.ст. 49, 82-85,  ГПК України, суд

вирішив

позов задоволити частково.

Стягнути з ПП ОСОБА_1,  АДРЕСА_1,
м.Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область (код НОМЕР_1) на
користь Відкритого акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго»в особі
відокремленого підрозділу Галицького району електричних мереж, Івано-Франківська
обл., Галицький район, с. Залуква (код 0936411) -  395,39 грн. нарахувань за перевищення
договірних величин споживання електроенергії, 51 грн.  державного мита та 59 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ суду видати після набрання
рішення законної сили.

В решті позову відмовити за
безпідставністю вимог.

Рішення
господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Круглова Олена
Микитівна

рішення підписане 20.12.07

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________
Шунтов Олександр Михайлович