ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

03 грудня 2007 р.                        Справа 14/225-07

Господарський суд Вінницької області у складі:  судді Залімського І.Г., при секретарі  судового засідання Муравей А.В., в приміщенні суду  з участю представників сторін

позивача          - не з'явився

відповідача      - Андрієвська Л.В.

розглянувши  справу за позовом  ТОВ "Аптека Біокон"  (вул. Березняківська, 29, м. Київ, 02098) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марія+" (вул. П.Тичини,11, м. Вінниця, 21034)  про стягнення 34094,02 грн.

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов  ТОВ "Аптека Біокон" до  ТОВ "Марія+"   про стягнення 34094,02 грн., в тому рахунку 29393, 72 грн. основного боргу, 64,87 грн. 3% річних, 346,06 грн. пені, 2939,37 грн. штрафу, 1350 грн. збитків.

Позивач у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не  направив. Водночас,   від позивача до суду  надійшла  телеграма про розгляд справи без його  представника.

В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі, одночасно надавши докази часткового  погашення заборгованості.

Представником відповідача  подано клопотання про незастосування технічної фіксації судового процесу, яке підлягає задоволенню як таке, що не суперечить вимогам ч.7 ст.81-1 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,  дослідивши надані докази, надавши їм юридичну оцінку, суд з’ясував наступне.

Відповідно до укладеного сторонами  договору  поставки товару №0611/07 від 19.07.07, постачальник (позивач по справі) зобов'язався поставити  та передати у власність /повне господарське володіння/ відповідача лікарські засоби та вироби медичного призначення, а відповідач зобов’язався прийняти товар  та оплатити його  на умовах відстрочки платежу  строком 30 календарних днів з дати постачання, але не пізніше термінів, визначених в накланих.

Позивач свої зобов’язання по договору виконав повністю, поставивши відповідачу товар  на загальну суму 30047,69 грн., що підтверджується  відповідними  накладними (а.с. 8-42).

Відповідач свої зобов’язання згідно договору виконав частково, оплативши  поставлений йому товар в сумі 653,97 грн.

Таким чином, на момент звернення з даним позовом борг відповідача  перед позивачем  за договором  №0611/07 від 19.07.07  склав 29393,72 грн.

Водночас, в судовому засіданні  представник відповідача надав докази часткової оплати отриманої продукції на загальну  суму 18400 грн. (платіжні доручення №156 від 29.11.07, № 179 від 30.11.07, №184 від 03.12.07).

Таким чином, станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідача  становить  10993,72 грн.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1  ст. 530, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).   Пунктом  3.1.1 Договору встановлено, платежі за поставлений відповідачу товар здійснюються в безготівковому порядку на умовах відстрочку платежу  строком 30 календарних днів з дати постачання.  Відповідно ж до п. 3.2  Договору, оплата за отриманий товар здійснюється шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача не пізніше строку, визначеного в накладних.

Враховуючи викладене та зважаючи, що  на день розгляду справи у суді доказів погашення відповідачем залишку боргу  не надано, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення  10993,72 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Разом з тим, беручи до уваги, що відповідач розрахувався з позивачем після порушення провадження у справі,  провадження в частині стягнення 18400 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі  п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору, з покладенням судових витрат на відповідача.

Крім суми основного боргу позивач у своєму позові заявив до стягнення  64,87 грн. 3% річних, 346,06  грн.  пені та 2939,37 грн. штрафу.

Відповідно до ст. ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою,  якщо це встановлено договором або законом. Частиною другою ст. 551 Кодексу визначено, що, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 7.2 Договору, у випадку прострочки платежу, покупець сплачує постачальнику одноразовий штраф у розмірі 10% від суми несплаченого в строк товару.

Враховуючи, що штраф  нарахований відповідно до умов договору та норм чинного законодавства, вимога  про стягнення з відповідача  2939,37   грн. штрафу підлягає задоволенню.

Що ж стосується  позовних вимог в частині стягнення 346,06 грн. пені, вони  підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7.3 Договору, покупець за порушення термінів оплати товару сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від заборгованості за кожен  день прострочки платежу.

З  доданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що  пеню нараховано без врахування положень ст. 254 ЦК України, зокрема позивачем  не взято до уваги, що згідно ч. 5 вказаної статті, у випадку якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За вказаних обставин  вимоги  про стягнення пені підлягають задоволенню  в розмірі 307,71 грн. В задоволенні вимог щодо стягнення  38,35 грн. пені слід відмовити.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, зважаючи, що при визначенні розміру заявлених до стягнення 3% річних, позивачем не взято до уваги  норми ст. 254 ЦК України, вимоги  щодо стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в розмірі 57,67  грн. В стягненні 7,2 грн. 3% річних слід відмовити.

Позовні вимоги щодо стягнення 1350 грн. збитків задоволенню не підлягають  виходячи з наступного.

Відповідно  до ст.ст. 55, 59, 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право на правову допомогу, є вільним у виборі захисника своїх прав та має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Таким чином отримання  правової допомоги слід розуміти як  право, а не обов’язок,  яким особа  може розпоряджатися на власний розсуд, а тому посилання  позивача в позовній заяві  на те, що вказані збитки понесені ним  у зв'язку з відновленням свого порушеного права,  судом не можуть бути взяті до уваги. До того ж,  позивачем не наведено обставин та не надано відповідних доказів, якими б підтверджувалась неможливість звернення  до суду за захистом свого порушеного права  безпосередньо позивачем.

Також, позивачем не доведено, що понесені ним  збитки у вигляді витрат на оплату юридичних послуг перебувають у безпосередньому і необхідному причинному-наслідковому зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань.

Крім того, на обґрунтування цієї частини позовних вимог позивачем надано договори про надання юридичних послуг  №5/9-1 від 01.09.07, №5/9-2 від 10.09.07  укладені позивачем з Приватним підприємством "Юридична фірма „Евіденс” та платіжні доручення №5832 від 04.09.07, №6105 від 11.09.07 на підтвердження здійснення оплати по вказаним договорам. Проте,  із вказаних документів не вбачається, що послуги надавались позивачу саме працівниками вказаної фірми. Крім того,  позовна заява та заява про забезпечення позовних вимог підписані  безпосередньо позивачем. До того ж, працівник вказаної юридичної фірми як представник позивача в жодне із судових засідань не з'явився, а тому не вбачається, що Юридичною фірмою "Евіденс"  позивачу надавались  які-небудь послуги з повернення  суми заборгованості за даним позовом.

За вказаних обставин  в  задоволенні позовних вимог  частині стягнення 1350 грн. збитків слід відмовити, з покладенням на позивача судових витрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши надані докази, враховуючи визнання відповідачем боргу,  суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити  частково  в сумі 14298,47  грн.  В задоволенні позову в частині стягнення 1350 грн. збитків  слід відмовити,  провадження в частині стягнення 18400 грн. основного боргу підлягає  припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати підлягають  покладенню на відповідача відповідно до розміру задоволених вимог згідно положень ст. 49 ГПК України.

У зв‘язку з надмірною сплатою позивачем держмита при подачі позовної заяви різниця в сумі 0,06  грн. підлягає поверненню останньому з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 82-84, 115, 116  ГПК України,-

ВИРІШИВ :

1. Позов  задовольнити  частково в сумі   14298,47 грн.

2. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 7,2 грн. 3% річних, 38,35  грн. пені, 1350 грн. збитків  відмовити.

3.Стягнути з  Товариства з  обмеженою  відповідальністю "Марія+"   (вул. П.Тичини, 11, м. Вінниця, 21034, ) 10993,72  грн. (десять тисяч дев'ятсот дев'яносто три гривні 72 копійки) основного боргу,  57,67 грн.  (п'ятдесят сім гривень 67 копійок) 3% річних,  307,71 грн. (триста сім гривень 71 копійка) пені,  2939,37 грн. (дві тисячі дев'ятсот тридцять дев'ять гривень 37  копійок) штрафу, 327 грн. (триста двадцять сім гривень) відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та 113,17 грн. (сто тринадцять гривень 17 копійок) відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека Біокон"  (вул. Березняківська, 29, м. Київ, 02098, ).

4. Повернути  Товариству з обмеженою відповідальністю "Аптека Біокон"  (вул. Березняківська, 29, м. Київ, 02098, )  з Державного бюджету України  0,06 грн. надмірно  сплаченого   державного мита.

5.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Надіслати копію рішення сторонам.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України  05 грудня 2007 р.

Суддя                                             Залімський І.Г.