ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.

№ 2-7/4909-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги
ВАТ “Укртелеком” в особі Кримської філії

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.08.2007

у справі
господарського суду АР Крим

за позовом
ПП “Південьтелеком”

до
ВАТ “Укртелеком” в особі Кримської філії

про
стягнення 116476, 80 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: Філімонова Т.О. (дов. від 11.10.07),

відповідача: Попович І.Я. (дов. від 26.03.07),

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 11.06.07 господарського суду АР Крим позов задоволено. З ВАТ “Укртелеком” в особі Кримської філії на користь ПП “Південьтелеком” стягнуто 116476, 80 грн. заборгованості, 1164, 77 грн. державного мита та 118 грн. –витрат на ІТЗ судового процесу.

Постановою від 08.08.07 Севастопольського апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, ВАТ “Укртелеком” в особі Кримської філії звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Як було встановлено місцевими господарськими судами, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов договору підряду № 265 від 18.12.2003, укладеного між ВАТ “Укртелеком” в особі Кримської дирекції (правонаступник - Кримська філія ВАТ “Укртелеком”) та ПП “Південьтелеком”, останнє взяло на себе зобов’язання виконати роботи по телефонізації квартир і домоволодінь учасників та інвалідів війни, учасників бойових дій в строк з 10.01.2004 по 31.03.2004.

Судами оцінено двосторонньо підписані акти виконаних робіт (по формі КБ-2), договірна ціна та довідка про вартість виконаних підрядних робіт (по формі КБ-3) за лютий 2004, з яких вбачається, що позивачем виконано роботи з телефонізації квартир і домоволодінь учасників та інвалідів війни, учасників бойових дій в м. Євпаторії на загальну суму 116 476,80 грн.

Судами також з’ясовано, що пунктом 2.2 договору встановлено такий порядок розрахунків: 100% оплати по факту виконання робіт протягом 10 банківських днів з моменту перерахування коштів Управлінням праці і соціального захисту населення м. Євпаторії на розрахунковий рахунок Центру електрозв'язку № 1 Кримської дирекції ВАТ “Укртелеком” і надання підрядником акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), довідки вартості виконаних робіт (форма КБ-Зв).

Відповідно до п. 4.1 договору права і обов'язки ВАТ “Укртелеком”, в тому числі проведення розрахунків, виконуються Кримською дирекцією ВАТ “Укртелеком”, у зв’язку з чим суди дійшли обгрунтованого висновку, що остання є належним відповідачем по даній справі.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

При цьому судами обгрунтовано взято до уваги, що будь-яких доказів того, що вказані вище угода та акти підписані внаслідок юридичної помилки відповідача, а також того, що договір № 265 від 18.12.2003 р. визнано в судовому порядку недійсним, відповідачем надано не було.

Крім того, судами враховано, що ПП “Південьтелеком” зареєстровано в якості юридичної особи 29.07.2002 і визначені договором від 18.12.2003 роботи виконувались останнім в лютому 2004 року на підставі Ліцензії Міністерства архітектури та будівельної політики АР Крим від 19.08.2003р. зі строком дії з 21.08.2003р. по 17.01.2006р. При цьому акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідка про вартість виконаних робіт (форма КБ-Зв) на загальну суму  116 476,80 грн. підписано сторонами без будь-яких зауважень та застережень.

Колегія суддів Вищого господарського суду України приймає до уваги також і те, що за довідкою Управління праці та соціального захисту населення Євпаторійської міської Ради за № 1846/01-21 від 28.04.2007 за 2003-2006 роки згідно з актами звірок взаємних розрахунків за спискам пільговиків, за телефонізацію квартир особам, які мають право на пільги, встановлені Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” відповідачу перераховано 144,944 тис. грн. В той же час, судами встановлено, що оплату виконаних позивачем робіт з телефонізації здійснено не було.

Відповідно до ст. 509 ЦК України (чинного з 01.01.2004р.) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а при відсутності таких вимог відповідно до вимог, які звичайно ставляться. Одностороння   відмова   від   зобов'язання   або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З врахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято з дотриманням норм матеріального  та  процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 08.08.2007 Севастопольського апеляційного господарського суду у справі № 2-7/4909-2007 залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Божок В.С.

Судді                                                                                                      Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.