ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 55/240-07

вх. № 8098/5-55

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Сімонова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача -  Чернявська Ю.С., дов. № 21 від 15.07.2007 р.;  відповідача - Кудрявцев В.І., дов № 05.22/2007-1від 22.05.2007 р.

розглянувши справу за позовом ПП "Ремсервіс", м. Харків

до  ТОВ "ТК-Медкомплект", м. Харків

про стягнення 109858,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Відповідача  суми оплати, сплаченої  по договору поставки  за неякісну продукцію в сумі  109858,84 гривень та  державного мита в сумі 1098,59 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 гривень.

Сторони в судовому засіданні звернулися з погодженим клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Суд розглянув його та задовольнив.

Свої позовні вимоги Позивач обґрунтовує  посиланням на договір №150506/15 від 15.05.2006 року,   зокрема на   п. 1.3., 4.2. та 5.3. цього договору.           Також Позивач посилається на видаткові накладні № РН-0000001 від 26.06.06 року, № РН-0000002 від 14.08.2006 року, №4 від 11.09.2006 року, які підтверджують факт отримання  продукції від Відповідача, а також на  акт експертизи № В-85 від 30.05.2007 року, який на його думку підтверджують факт невідповідності  кресленням  продукції, поставленої Відповідачем.

Відповідач позовних вимог не визнав. Свою позицію Відповідач обґрунтував тим, що між ним та Позивачем був укладений правочин на поставку комплектуючих виробів шляхом надання пропозиції та здійснення сторонами певних дій, а саме:  надання  Відповідачем Позивачу рахунків № СФ-0000001 від 09.06.06 року та рахунку № 3 від 31.08.2006 року на загальну суму 109858,84 гривень;  отримання Позивачем у Відповідача комплектуючих виробів на загальну суму 109858,84 гривень за видатковими накладними; РН-0000001 від 26.06.06 року, № РН-0000002 від 14.08.2006 року, №4 від 11.09.2006 року уповноваженим представником Позивача Волчонком В.К. за довіреністю  ЯКЖ № 231531 від 25.06.2006 року.

Договір №150506/15 від 15.05.2006 року на думку Відповідача не був укладений, та не виконувався сторонами, оскільки сторони згідно зі ст. 638 ЦК України не прийшли до згоди по всім його суттєвим умовам, а саме по  вимогам  до типу та якості комплектуючих виробів, що підтверджується тим, що креслення Позивач Відповідачу не передавав. Відповідач вважає, що наявність п. 1.3. в договорі поставки №150506/15 від 15.05.2006 року не доводить факт передачі креслень, оскільки немає інформації про те, які саме креслення були передані Позивачем Відповідачу, не зазначені номера креслень, їх розробник та  немає примірників креслень з відмітками  сторін. За цих обставин Відповідач вважає за неможливе застосовувати до правовідносин, які фактично склалися між ним та Позивачем норми договору №150506/15 від 15.05.2006 року та вимоги до якості, що викладені в кресленнях, які він не отримував.

В ході розгляду справи  Позивач заявив клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, проти якого заперечував Відповідач.

Розглянувши клопотання Позивача суд знайшов його таким, що не підлягає задоволенню,  оскільки в ході розгляду справи  було виявлено, що  між сторонами є спірним питання  про те, чи регулюються правовідносини з поставки продукції  договором  №150506/15 від 15.05.2006 року та чи повинна відповідати ця продукція вимогам креслень наданих Позивачем.  Питань відносно обґрунтованості  експертизи № В-85 від 30.05.2007 року між сторонами не виникало. За цих обставин питання заявлені Позивачем в своєму клопотанні не мають значення для розгляду справи, що згідно ст. 41 ГПК України є підставою для відхилення клопотання Позивача.

В ході розгляду справи Відповідач  заявив клопотання про залучення до справи компанії SHANG HAI XY YIN JI DIAN SHE BEI GONG SHI (Китайська Народна Республіка) в особі її представника в Україні  громадянина  Нгуєн Мань Ха, що мешкає за адресою м. Харків, пр-т Гагаріна, 1, кв. 242.

Розглянувши клопотання Відповідача суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 27 ГПК треті особи, які не заявляють самостійних  вимог  на  предмет спору,  можуть  вступити  у  справу  на   стороні   позивача   або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на  їх  права  або  обов’язки щодо однієї з сторін.  Предметом спору по цій справі є взаємовідносини між Позивачем та Відповідачем відносно поставки певної продукції. Питання про поставку продукції Позивачу компанією SHANG HAI XY YIN JI DIAN SHE BEI GONG SHI (Китайська Народна Республіка) не є предметом розгляду і не має відношення в цій справі. Тому рішення по цій справі ніяким чином не може вплинути на права та обов’язки цієї компанії відносно будь-якої  з сторін спору.

При розгляді справи судом було встановлено наступне.

Між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №150506/15 від 15.05.2006 року на поставку комплектуючих виробів для насосів високого тиску для дизельних двигунів. Комплектуючі вироби повинні були бути виготовлені Відповідачем за кресленням  отриманим від Позивача.

В п. 1.3. договір №150506/15 від 15.05.2006 року є вказівка на те, що на момент підписання цього договору Позивач передав, а  Відповідач отримав повний комплект креслень. Будь-яка інша інформація відносно переданих креслень, а саме вказівки на кількість креслень, їх розробника, їхні номери, примірники креслень з відмітками Відповідача про їх  отримання, в договорі відсутня, акт приймання-передачі креслень не складався.

Позивач платіжними дорученнями №141 від 13.06.2006 року, №250 від 10.08.2006 року, №256 від 11.08.2006 року  та № 297 від 08.09.2006 року, в яких також відсутні посилання  на  договір №150506/15 від 15.05.2006 року, здійснив оплату грошових коштів Відповідачу за рахунками № СФ-0000001 від 09.06.06 року та рахунку № 3 від 31.08.2006 року на загальну суму 109858,84 гривень.

В подальшому уповноважений представник Позивача Волчонок В.К. за довіреністю  ЯКЖ № 231531 від 25.06.2006 отримав у Відповідача комплектуючі вироби на загальну суму 109858,84 гривень за видатковими накладними РН-0000001 від 26.06.06 року, № РН-0000002 від 14.08.2006 року, №4 від 11.09.2006 року. В документах зазначених вище посилання на  договір №150506/15 від 15.05.2006 року  як на правовстановлюючий документ для здійснення господарської операції відсутні.

Також при здійсненні операції по відчуженню продукції були складені податкові накладні №1 від 13.06.2006 року, №2 від 13.06.2006 року, №3 від 14.08.2006 року та  №4 від 08.09.2006 року, в яких також відсутні посилання  на  договір №150506/15 від 15.05.2006 року, як на правовстановлюючий документ для здійснення господарської операції.

Відповідач  отримав та надав суду лист від  компанії SHANG HAI XY YIN JI DIAN SHE BEI GONG SHI (Китайська Народна Республіка) в особі її представника в Україні  громадянина  Нгуєн Мань Ха, що мешкає за адресою м. Харків, пр-т Гагаріна, 1, кв. 242, в якому  містяться відомості про взаємовідносини  компанії SHANG HAI XY YIN JI DIAN SHE BEI GONG SHI з Позивачем, оригінал довіреності на  представника  та копії комплекту креслень отриманих  компанією SHANG HAI XY YIN JI DIAN SHE BEI GONG SHI, за її повідомленням,  від Позивача.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не навів доказів того, що він передав Відповідачу саме ті креслення,  з вимогами яких він звіряв якість отриманої від Відповідача продукції, також Позивач не навів доказів того, що він здійснював оплату  та отримував продукцію від Відповідача саме за договором поставки  №150506/15 від 15.05.2006 року, на який він посилається як  правову підставу своїх вимог.

Суд не погоджується з  доводами Позивача про те, що  в ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”  відсутні вимоги про зазначення в первинних документах  вказівок на правовстановлюючі документи на підставі яких  здійснюється господарська операція. Підставами для цього є наступне. В ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” надано визначення господарської операції  як дії або події,  яка викликає зміни  в структурі активів та зобов’язань, власному капіталі підприємства.  Згідно з ст. 202 ЦК України правочином є дія особи,  спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. З наведених вище норм витікає,  що зміст господарської операції у формі дії визначається  умовами правочину на підставі якого вона відбувається. Відсутність посилання в первинних документах на  документи, де містяться умови правочину на підставі якого відбувається господарська операції унеможливлює   посилання на такі первинні документи, як на докази здійснення  господарської операції на підставі  цього правочину.

Також суд не погоджується з доводами Позивача про те, що  в його бухгалтерському обліку  взаємовідносини з Відповідачем відображені на підставі  договору  №150506/15 від 15.05.2006 року, оскільки вони суперечать  ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” де зазначено, що підставою   для   бухгалтерського   обліку господарських операцій  є  первинні  документи,  які  фіксують  факти здійснення господарських операцій, при цьому первинні документи повинні бути  складені під  час здійснення господарської операції,  а якщо це неможливо -  безпосередньо після її закінчення. Первинні документи складені в ході здійснення операції по відчуженню продукції, що надані сторонами, в описі змісту та  обсягу  господарської операції в частині взаємовідносин Позивача з Відповідачем не містять відомостей про договір №150506/15 від 15.05.2006 року як правовстановлюючий документ для цієї операції. Ці обставини  унеможливлюють посилання на первинні документи, зазначені вище, як на доказ того, що  взаємовідносин між Позивачем та Відповідачем відбувалися  за договором  №150506/15 від 15.05.2006 року.

Доводи Позивача про те, що він не мав інших відносин з Відповідачем, крім тих що були встановлені договором  №150506/15 від 15.05.2006 року суперечать матеріалам справи, а саме  рахункам № СФ-0000001 від 09.06.06 року та № 3 від 31.08.2006 року, довіреності  ЯКЖ № 231531 від 25.06.2006 року, видатковим накладним РН-0000001 від 26.06.06 року, № РН-0000002 від 14.08.2006 року, №4 від 11.09.2006 року, податковим накладним №1 від 13.06.2006 року, №2 від 13.06.2006 року, №3 від 14.08.2006 року та  №4 від 08.09.2006 року, платіжними дорученнями №141 від 13.06.2006 року, №250 від 10.08.2006 року, №256 від 11.08.2006 року  та № 297 від 08.09.2006 року, в яких відсутні посилання  на  договір №150506/15 від 15.05.2006 року, як на правовстановлюючий документ для здійснення господарської операції.

При таких обставинах в задоволенні позову треба відмовити, витрати по сплаті держмита та за нформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 205, 207, 638-642 ЦК України,  ст. 33, ст.ст. 49, 82-84 ГПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повністю.

Рішення підписано 16.10.2007 року.

Суддя                                                                                            Швед Е.Ю.