ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.

№ 35/109

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:

Кочерової Н.О. Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув  касаційну скаргу

товариства з обмеженою
відповідальністю "АгроТранс"

на рішення

від 05.07.2007 господарського
суду Донецької області

у справі

№ 35/109

за позовом

акціонерного комерційного
промислово-інвестиційного банку в особі Філії "Старобешівського
відділення Промінвестбанку в м. Комсомольське Донецької області"

до

суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 товариства з обмеженою відповідальністю
"АгроТранс"

про

стягнення 110 000 грн.

за участю
представників сторін:

від позивача       Анненков І.В.
дов. від 29.05.2006

від відповідачів не
з'явилися

ВСТАНОВИВ:

В травні 2007 року акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний банк в особі Філії "Старобешівського
відділення Промінвестбанку в м. Комсомольське Донецької області" звернувся
до господарського суду з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю "АгроТранс" про
стягнення заборгованості за кредитним договором № 09-06/03 від 27.04.2006 в
сумі 110 000 грн. шляхом звернення стягнення на все нерухоме і рухоме майно, в
тому числі грошові кошти, що належать суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1, на заставне майно товариства з обмеженою відповідальністю "Агротранс"
та надання Промінвестбанку права звернути стягнення на заставне майно шляхом
самостійного продажу майна будь-якій особі покупця.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 05.07.2007 (суддя Мальцев М.Ю.) позовні вимоги задоволено
частково.

Стягнуто з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю
“Агротранс” на користь Акціонерного комерційного  промислово-інвестиційного банку (Закрите
акціонерне товариство) в особі Філії "Старобешівського відділення
Промінвестбанку в м.Комсомольське Донецької області" заборгованість в сумі
110 000,00 грн. шляхом стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
та шляхом звернення стягнення на заставне майно товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротранс",
1 100 грн. - витрати по сплаті державного мита; 118,00 грн. - витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В касаційній скарзі товариство з
обмеженою відповідальністю "АгроТранс" просить скасувати рішення
господарського суду, а справу передати на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну
оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду або
постанова апеляційного господарського суду прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.04.2006 між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком в особі
Філії "Старобешівського відділення Промінвестбанку в м. Комсомольське
Донецької області" та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1
укладено кредитний договір № 09-0603 відповідно до якого банк надає
позичальнику - відповідачу-1 кредит у сумі 300 000 грн.

Факт надання банком кредиту
підтверджується платіжним дорученням № 51 від 27.04.2006.

Пунктом 2.2. кредитного договору сторони
встановили, що дата остаточного повернення кредиту є 26.04.2007.

Відповідно до п.4.2.1. договору
позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом перед банком
відповідно до п.2.2. цього  договору
шляхом перерахування коштів на погашення заборгованості з поточного рахунку,
відкритого в Філії "Старобешівське відділення Промінвестбанку в Донецькій
області", код Банку 334765 (або з будь-яких інших поточних рахунків
позичальника, відкритих у будь-яких установах банків) таабо у будь-який інший
незаборонений чинним законодавством спосіб на позичковий рахунок, вказаний у
п.3.1. цього договору.

Господарським судом досліджено, що
в матеріалах справи відсутні докази того, що до 26.04.2007  відповідачем-1 були виконані взяті на себе за
кредитним договором зобов'язання, тому починаючи з 27.04.2007 у відповідача-1
перед позивачем виникло прострочення виконання зобов'язання у вигляді
заборгованості за кредитом у сумі 110 000 грн.

Згідно  вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Судом першої інстанції встановлено
та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 не спростовано, що на час
вирішення спору за ним не рахується борг в сумі 110 000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
в забезпечення зобов'язань по кредитному договору майновим поручителем суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 виступило товариство з обмеженою відповідальністю
"АгроТранс", яке надало позивачу в заставу шляхом укладання договору
застави № 09-0603-2 від 27.04.2006 наступне майно:  автомобіль МАН-93801, 1995 року білого
кольору, сідловий тягар, реєстраційний НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 543 ЦК України, у
разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право
вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх
боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання
обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право
вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до  п. 2.1.3. договору застави, на підставах,
передбачених чинним законодавством України, на майно може бути безумовно і
беззаперечно звернене стягнення.

Пунктом 2.1.8. договору застави
передбачено, що в разі коли в момент настання терміну виконання заставодавцем
будь-якого зобов'язання, що  випливає з
Кредитного договору, вказане зобов'язання заставодавцем виконано не буде, а
також у разі виникнення інших підстав, передбачених цим договором, для
звернення стягнення на майно заставодержатель отримає право звернути стягнення
на майно, його реалізувати та одержати задоволення своїх вимог з вартості майна
на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами заставодавця.

Відповідно до п.5.1. договору
застави заставодержатель набуває право звернення стягнення на майно та його
реалізацію у наступних  випадках: якщо у
момент настання строку виконання заставодавцем зобов'язань за Кредитним
договором вони не будуть виконані повністю, а саме: при повному або частковому
неповерненні у встановлені відповідно до п.2.2. Кредитного договору строки суми
кредиту; та/або при несплаті або частковій несплаті у передбачені Кредитним
договором строки сум відсотків за користування кредитом.

Враховуючи наведене, господарський
суд прийшов до правильного висновку щодо стягнення заборгованості у сумі 110
000 грн. з відповідачів шляхом звернення стягнення на заставне майно
відповідача-2 за договором застави.

Разом з тим, судом першої інстанції
обґрунтовано відмовлено в частині позовних вимог що стосуються звернення
стягнення на все нерухоме і рухоме майно, в тому числі грошові кошти, що
належать відповідачу-1, оскільки стягненню підлягають грошові кошти, а спосіб
виконання визначається  відповідно до
Закону України "Про виконавче провадження", та в частині позовних вимог
щодо надання Промінвестбанку право звернути стягнення на заставне майно шляхом
самостійного продажу майна будь-якій особі покупця, оскільки у даному
випадку  чинним законодавством не
передбачено такий спосіб виконання судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те,
що господарський суд першої інстанції в порядку ст. 43 ГПК України всебічно,
повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності і підставно
застосував норми процесуального та матеріального права.

За таких обставин, прийняте судове
рішення  відповідає матеріалам справи та
вимогам закону, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги щодо
порушення господарським судом норм процесуального права не заслуговують на
увагу, враховуючи наступне.

Інструкція з діловодства в
господарських судах України, затверджена наказом Вищого господарського суду
України від 10.12.2002 №75 (із змінами та доповненнями внесеними наказами ВГСУ
від 17.11.2003 №57, від 25.10.2004 №64) встановлює єдину систему організації
діловодства, порядок роботи з процесуальними та іншими документами, і носить
обов'язковий характер при ведені діловодства в системі господарських судів
України відносно до особливостей структури, з врахуванням штатної чисельності
та технічного забезпечення конкретного господарського суду.

Розділом 3 цієї Інструкції встановлений
порядок проходження судових документів та формування справ.

В силу п. 3.5 цієї Інструкції факт
неодержання ухвали адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого
зразка, яке  разом з неотриманою ухвалою
та конвертом оперативно передається службою діловодства судді для ознайомлення
та залучення до матеріалів справи.

З листа від 23.10.2007 № 02-21/249
господарського суду Донецької області вбачається, що ухвали про порушення
провадження у справі від 15.05.2007, про відкладення розгляду справи направлені
ТОВ "АгроТранс" своєчасно, з дотримання вимог ст. 87 ГПК України на
адресу: м. Донецьк, вул. Ткаченка, 134, підтвердження чого є поштові реєстри
від 16.03.07, від 16.06.07 та від 25.06.07.

Враховуючи той факт, що ухвали про
призначення та відкладення були направлені скаржнику у відповідності до вимог
Інструкції з діловодства в господарських судах заказною кореспонденцією
(поштове повідомлення про неодержання ухвали не повернулося до господарського
суду), а скаржник не надав касаційній інстанції доказів неодержання ухвали про
призначення - довідки з пошти, доводи товариства з обмеженою відповідальністю
"АгроТранс" про неналежне його повідомлення про час слухання справи
не заслуговують на увагу.

Разом з тим, касаційна інстанція не
приймає до уваги посилання  скаржника на
те, що останній не був належним чином повідомлений про час і місце слухання
справи, у зв'язку з тим, що за товариство з обмеженою відповідальністю
"АгроТранс" про отримання ухвали суду про порушення справи
розписалась стороння особа по прізвищу ОСОБА_2, у зв'язку з необґрунтованістю,
оскільки як вбачається з протоколу № 8 загальних зборів відповідача-2 від
20.04.2007 і витягу з Єдиного державного реєстру щодо відповідача-2,
місцезнаходження товариства з обмеженою відповідальністю "АгроТранс"
співпадає з домашньою адресою одного із його засновників -ОСОБА_2

З урахуванням наведеного підстав
для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "АгроТранс" залишити  без задоволення, а  рішення від 05.07.2007 господарського суду
Донецької області у справі № 35/109 без змін.

Головуючий
Н.Кочерова

Судді
В.Рибак

М.Черкащенко