ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18.06.2007р.
м.Київ
№ 22/199-А

14 год. 03 хв.

За позовом
Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва

До
Малого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріол»

Третя особа
Оболонська районна у місті Києві державна адміністрація

Про
припинення юридичної особи

Суддя Шкурат А.М.

Секретар судового засідання Зікрата М.М.

Представники:

Від позивача
Котікова О.В. (довіреність № 245/9/10-008 від 19.01.07р.)

Від відповідача
не з’явились

Від третьої особи
не з’явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державної податкової інспекції у Оболонському районі міста Києва  про припинення юридичної особи Малого підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Тріол». Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач всупереч вимогам законодавства не подає більше року (з моменту реєстрації) до державної податкової служби податкових декларацій та документів фінансової звітності, що відповідно до п. 2 ст. 46 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців” є підставою для припинення підприємницької діяльності.

Ухвалою від 21.05.2007 року відкрито провадження в адміністративній справі № 22/199-А  та призначено судовий розгляд справи на 18.06.2007 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в позовній заяві та просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, вимог суду, викладених в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, не виконав.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився  відзив на позовну заяву не надав, вимог суду, викладених в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі, не виконав. Про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

За таких обставин, справа розглядається на основі наявних доказів у відповідності до ч.6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав позовні вимоги,  Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Мале підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Тріол»зареєстроване Мінською районною у м. Києві державною адміністрацією 21.01.1994р., код 21567343, за адресою: 04205, м. Київ, пр. Оболонський, 14б, кв. 271.

З наданих позивачем відомостей вбачається, що відповідач  з моменту реєстрації, тобто більше року, не подає до органів державної податкової служби податкових декларацій та документів фінансової звітності.

Згідно з п. 2 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” № 1251-ХІІ від 25.06.1991 (зі змінами та доповненнями) платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації,  бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (зі змінами та доповненнями) платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, крім випадків, передбачених підпунктом "г" підпункту 4.2.2 пункту 4.2,  а також пунктом 4.3 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 69 вказаного Кодексу доказами   в   адміністративному  судочинстві  є  будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.ч. 1 та 4 ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними  є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Отже, на підтвердження подання до державної податкової служби податкових декларацій та документів фінансової звітності відповідач мав би надати суду або примірники відповідних довідок зі штампом канцелярії податкового органу про їх прийняття, або докази про їх відправлення поштою, або докази про подання декларацій та розрахунків в електронній формі.

Однак таких доказів відповідач суду не надав.

Таким чином, суд вважає встановленим факт неподання відповідачем до державної податкової служби податкових декларацій та документів фінансової звітності більше одного року.

Як встановлено судом, шляхом неподання до державних податкових органів та інших держаних органів відповідно до законів декларацій, бухгалтерської звітності та інших документів і відомостей відповідач порушив правила здійснення господарської діяльності, встановлені п. 2 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно зі статтею 247 Господарського кодексу України у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду.

У відповідності до ст. 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців” від 15.05.2003 № 755-ІV (зі змінами  та доповненнями) підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особи, зокрема, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1 та 6 ст. 59 Господарського кодексу України припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється шляхом його ліквідації за рішенням суду з підстав скасування державної реєстрації такого суб'єкта господарювання.

Відповідно до п. 17 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990 року № 509-ХІІ (зі змінами та доповненнями) органи державної податкової служби мають право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

З урахуванням наведених норм, а також того, що відповідач не подавав до державної податкової служби податкових декларацій та документів фінансової звітності більше одного року; вказані дії порушують встановлені законодавчими актами правила здійснення господарської діяльності та є підставою для припинення такого суб'єкта господарювання шляхом скасування його державної реєстрації; враховуючи право органів державної податкової служби звертатися до суду з заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності, вважає позовні вимоги обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечень проти позову відповідач суду не надав.

Оскільки спір вирішено на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 17, 71, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Припинити юридичну особу  Мале підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю «Тріол»(ідентифікаційний код 21567343; адреса реєстрації: 04205, м. Київ, пр. Оболонський, 14б, кв. 271) у зв’язку з ліквідацією, не пов’язаною з банкрутством.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову надіслати державному реєстратору Оболонського району міста Києва для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення та для здійснення заходів по ліквідації юридичної особи у встановленому законом порядку.

Суддя                                                                                                                                   Шкурат А.М.