ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.11.2007
Справа №2-7/8543-2007

За позовом Щолкінського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (98213, Ленінський район, м. Щолкіне, 3; Ленінський район, м. Щолкіне, гурт. №3, а/с 184, ідентифікаційний код 22267896)

До відповідача  Пансіонату з лікуванням «Кримське Приазов’я» (98210, Ленінський район, с. Мисове, вул. Анджиєвського, 39; Ленінський район, м. Щолкіне, а/с 30, ідентифікаційний код 22268134)

Про стягнення 23788,02 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Бабійчук О. М., предст., дов. 3167 від 02.02.2007 р.; Пугачьова М. М., предст., дов. №531 від 14.09.2007 р.

Від відповідача  - Аржанцев А. В., предст., дов. №01-12-65 від 14.03.2005 р.; Теліженко В. М., предст., дов. №57 від 04.07.2005 р.

Суть справи: Щолкінське виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до Пансіонату з лікуванням «Кримське Приазов’я» про стягнення 23788,02 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем належним чином своїх обов’язків по повній та своєчасній оплаті наданих йому позивачем за договорами №024ВК-04 від 01.05.2004 р. та №24ВК-06 від 01.04.2006 р. послуг з водопостачання та водовідведення, через що заборгованість Пансіонату з лікуванням «Кримське Приазов’я» перед Щолкінським ВПВКГ складає 23788,02 грн. та до часу подачі позову до суду в добровільному поряду не погашена.

Відповідач проти позову заперечував з тих підстав, що в позовній заяві не викладені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відсутні правові підстави для стягнення заявленої до відшкодування суми грошових коштів та не вказаний період виникнення заборгованості. Відповідач зазначив, що здійснення позивач розрахунку за водокористування у вересні 2006 року на підставі п. 11-2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України через виходу зі строю приладу обліку води є безпідставним, оскільки водомір знаходився у справному стані, був опломбований, що підтверджується листом Щолкінського ВПВКГ №497 від 25.10.2006 р. Пансіонат з лікуванням «Кримське Приазов’я» також зауважив, що всього в 2006 році ним була здійснена оплата отриманих послуг на суму 81269,60 грн., що на 1641,28 грн. більше суми, яка підлягає сплаті за показниками водоміру. Крім того, відповідач зазначив, що нарахування позивачем суми у розмірі 27718,58 грн. було визнано неправомірним рішенням ГС АР Крим від 16.03.2007 р., залишеним без змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 р. З урахуванням викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України. По справі оголошувалася перерва. Після закінчення перерви слухання справи було продовжено.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

01.05.2004 р. між Щолкінським виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства (Водоканал) та Пансіонатом з лікуванням «Кримське Приазов’я» (Абонент) був укладений договір на відпуск води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації №024ВК-04, розділом 1 якого передбачено, що Водоканал зобов’язується забезпечувати Абонента питною водою в обсягах виділених лімітів та здійснювати приймання та очищення стічних вод, а Абонент зобов’язується здійснювати оплату за отримані послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами (цінами) в строки, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 5.2 Договору облік кількості спожитої води здійснюється за приладами обліку.

П. 6.3 Договору передбачено, що розрахунки за послуги водовідведення та водокористування здійснюються в грошовій формі за встановленим тарифами в порядку передоплати за місць з проведенням остаточного розрахунку (в кінці поточного місяця) згідно показників водоміру та актів про порушення відповідно до діючих Правил.

Згідно з п. 10.1 цей Договір вступає в силу з дня його підписання та діє до 02 травня 2006 р.

01.04.2006 р. між сторонами у справі був укладений аналогічний договір на відпуск води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації зі строком дії до 02 квітня 2008 року.

Як зазначає Щолкінське ВПВГ в позовній заяві, у зв’язку з порушенням відповідачем умов укладених договорів щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, заборгованість Пансіонату з лікуванням «Кримське Приазов’я» складає 23788,02 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

Згідно з приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів.

У той же час, всупереч вищевказаним положенням, позивачем не вказано чітких  підстав та періоду виникнення заборгованості у зазначеній сумі.

Як свідчить наявний в матеріалах справи лист Щолкінського ВПВКГ №497 від 25.10.2006 р. (а. с. 48) та не вказано в позовній заяві, сума належних до сплати грошових коштів у вересні 2006 року в сумі 18014,02 грн. Пансіонату з лікуванням «Кримське Приазов’я» була нарахована на підставі п. 11-2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №65 від 01.07.1994 р.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

П. 1.2 вказаних Правил передбачено, що дотримання цих Правил є обов’язковим для всіх осіб, підприємств, установ, організацій, що користуються комунальними водопроводами і каналізаціями, незалежно від їхньої відомчої належності і форми власності та Водоканалу.

Згідно з п. 4.1 Правил абоненти, які приєднані або мають бажання приєднатися до систем комунального водопостачання і водовідведення, повинні мати необхідні прилади обліку для розрахунків з Водоканалом за відпущену їм воду і прийняті стічні води.

П. 11.2 Правил передбачено,  якщо вести облік води за водолічильником неможливо з причин, що не залежать від абонента (зняття водолічильника представником Водоканалу, запітніння скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи водолічильників через несправності, що виникли в його механізмі тощо), кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи приладів обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за період роботи водолічильника не менше 10 днів.

У той же час, зі вказаного вище листа №497 від 25.10.2006 р. вбачається, що розрахунок води за вересень 2006 року був здійснений позивачем на підставі середнього сезонного водокористування за 2004 та 2005 роки, а не за попередні два розрахункові місяці, що є порушенням Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України. Позивачем же не доданий до позовної заяви розрахунок, який би підтвержував правомірність нарахування вартості спожитої води та відведених стоків на підставі п. 11-2 Правил. Більш того, самі акти, на підставі яких здійснювався розрахунок вартості наданих послуг (а. с. 21-22) були складені за відсутіністю представника Абонента. Додатково суд звертає увагу на те, що листом №453 від 06.10.2006 р. позивач повідомив Пансіонат з лікуванням «Кримське Приазов’я», що з 06.09.2006 р., тобто в період, за який здійснено нарахування коштів на підставі п. 11-2 Правил, припинена подача води та відведення стоків у зв’язку з несвоєчасною сплатою відповідачем вартості спожитих послуг.

Крім того, рішенням ГСАР Крим від 16.03.2007 р. у справі №2-15/1537-2007, залишеним без змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.06.2007 р., Щолкінському виробничому підприємству водопровідно-каналізаційного господарства було відмовлено в задоволенні позову про стягнення з Пансіонату з лікуванням «Кримське Приазов’я» суми грошових коштів у розмірі 27781,58 грн., нарахованих позивачем за період з 01.01.2004 р. по 01.07.2006 р. на підставі акту ревізії КРУ у зв’язку зі здійсненням розрахунків в травні 2004 року та в травні 2006 року за заниженими тарифами.

Згідно зі статтею 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Суд також зауважує, що правомірність включення позивачем до ціни позову залишкового сальдо на 01.01.2005 р. у сумі 2765,71 грн., спростовується матеріалами справи, зокрема актом звірки взаємних розрахунків станом на 18.04.2006 р., підписаним обома сторонами та скріпленим печатями підприємств (а. с.20), з якого вбачається відсутність заборгованості відповідача перед Щолкінським ВПВКГ.

За таких обставин, дослідивши та всебічно і в повному обсязі оцінивши наявні в матеріалах справи документи, враховуючи ненадання суду документальних доказів, які б достовірно підтверджували факт наявності заборгованості Пансіонату з лікуванням «Кримське Приазов’я» перед Щолкінським ВПВКГ у сумі 23788,02 грн., суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати у порядку статті 49 Господарського процесуального кодексу України суд залишає за позивачем.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.