ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.07                                                                                        Справа №  20/333/07

Суддя   Гандюкова  Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Споживчого товариства “Запоріжринок”, м.Запоріжжя

до Запорізької міської ради, м.Запоріжжя

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Орендне підприємство “Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації”, м.Запоріжжя

про визнання права власності

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   –Водоп’янова О.Г. (дов. №1 від 30.07.2007р.);

Бомацара С.П. (дов.№2 від 30.07.2007р.)

Від відповідача  –не з’явився;

Від третьої особи   –Опанасенко В.Л. (дов. №8 від 03.01.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про визнання за споживчим товариством “Запоріжринок” права власності  на входи в підвал літ. л2, л3 нежитлової будівлі літ. Л2-2 по вул.Гоголя,32, у м.Запоріжжі.

Ухвалою господарського суду від 12.07.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/333/07,  судове засідання  призначено на 16.08.2007р. Ухвалою суду від 16.08.2007р. на підставі ст.77 ГПК України  розгляд справи відкладено на 04.09.2007р., потім –на 10.09.2007р.

У судовому засіданні 10.09.2007р. за згодою представників позивача та третьої особи  оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які обґрунтовані  ст.ст. 316, 317, 319, 392 ЦК України та мотивовані наступними обставинами. Рішенням Запорізької міської ради №22/14 від 27.01.2004р. за споживчим товариством “Запоріжринок” було оформлено право власності на будівлю літ.Л2-2 за адресою вул.Гоголя, 32, загальною площею за внутрішніми замірами 1511,2 кв.м та видане свідоцтво на право власності САА №096659. До  літ.Л2-2  входять: підвал, перший поверх, другий поверх. Згідно зведеного акту вартості будівель та спору по вул..Гоголя, 32, входи в підвал будівлі літ.Л2-2  внесені в перелік будівель та споруд як самостійні споруди та їм присвоєні літ.л2 та л3. Дані літери є невід’ємною частиною будівлі літ.Л2-2, а площі цих входів з коридорами входять до 1511,2 кв.м літ.Л2-2, про що свідчать експлікації  до плану та план поверхів будівлі літ.Л2-2. Позивач звернувся до відповідача щодо оформлення права власності на входи в підвал літ.л2, л3  будівлі літ.Л2-2, однак відповідач відмовив в реєстрації права власності у зв’язку з тим, що відсутні правові підстави оформлення права власності.

Позивач у заяві від 15.08.2007р. додатково обґрунтував свої вимоги ст.ст.41, 42 Конституції України, ст.10 Закону України “Про споживчу кооперацію”, ст.ст. 4,48 Закону України “Про власність”, ст.ст.318, 328 ЦК України, ст.20 ГК України.

Відповідач у судові засідання не з'явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про місце та час проведення судових засідань  був повідомлений належним чином. Суд визнав наявні матеріали достатніми для розгляду справи в порядку ст.75 ГПК України.

Третя особа -  ОП ЗБТІ по суті спору пояснила, що за матеріалами інвентарної справи літ.л2, л3 представляють собою коридор 1 площею 16,4 кв.м,  коридор 14 площею 15,1 кв.м в будівлі літ.Л2-2. Отже, на час оформлення права власності рішенням Запорізької міської ради та видачі свідоцтва про право власності САА №096659 будівлі, літ.л2, л3  увійшли до складу будівлі літ.Л2-2 площею 1511,2 кв.м.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради №22/14 від 27.01.2004р. вирішено оформити право власності на будівлю /літ.Л2-2/ по вул.Гоголя, 32, загальною площею за внутрішніми замірами 1511,2 кв.м за Споживчим товариством “Запоріжринок” (Позивач).

На підставі зазначеного рішення 20.02.2004р. Споживчому товариству “Запоріжринок” видано свідоцтво серія САА №096659 про право власності на нежитлову будівлю літ.Л2-2 за адресою м.Запоріжжя, вул.Гоголя,32.

Згідно зі зведеним актом вартості будівель та споруд  за адресою м.Запоріжжя, вул.Гоголя, 32, який виготовлений Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, літ.Л2-2  є магазином,   літ.л2, л3  визначені як входи у підвал.

22.02.2007р. позивач звернувся до міського голови щодо оформлення права власності на входи у підвал  літ.л2, л3, зазначивши при цьому, що входи у підвал внесені до зведеного акту як окремі будівлі, які фактично є невід’ємною частиною нежитлової будівлі літ.Л2-2, що підтверджується планом поверхів. Також позивач просив внести зміни до зведеного акту будівель та споруд по вул.Гоголя, 32, виключивши літери л2, л3 з плану  та включивши їх до складу літ.Л2-2.

Листом виконавчого комітету Запорізької міської ради №3588/11-29 від 23.03.2007р. позивачеві в оформленні права власності відмовлено у зв’язку з відсутністю правових підстав для оформлення права власності шляхом прийняття виконавчим комітетом Запорізької міської ради відповідного рішення.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду та просить визнати право власності на входи в підвал літ.л2 та л3 будівлі літ.Л2-2  по вул.Гоголя,32, посилаючись на те, що згідно зведеного акту вони внесені в перелік будівель та споруд як самостійні споруди та їм присвоєні літери.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, пояснення сторін, суд  прийшов до висновку, що позовні вимоги з підстав, які заявлено, задоволенню не підлягають у зв’язку з наступним.

Згідно з ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Приписами ч.2 ст.41 Конституції України  встановлено, що право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може  пред'явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Із змісту статей 316, 317 ЦК України, на які посилається позивач, слідує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові   належать  права  володіння,  користування  та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується,   розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник  має  право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.  Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.328 цього Кодексу  право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 329 ЦК України передбачено, що юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.

Згідно з ст. 32 ГПК України  доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Судом встановлено, що згідно зі зведеним актом вартості будівель та споруд  будівля за адресою м.Запоріжжя, вул.Гоголя, 32, літ.Л2-2  є магазином,   літ.л2, л3  визначені як входи у підвал.

Відповідно до експлікацій внутрішніх площ та плану входи у підвал увійшли до переліку частин будівлі літ.Л2-2, і визначені як коридор1 площею 16,4 кв.м. і коридор14 площею 15,7 кв.м  та є невід’ємними частинами будівлі літ.Л2-2, а площі цих коридорів входять до загальної площі будівлі літ.Л2 –2 : 1511,2 кв.м.

Таким чином,  входи у підвал (коридори)  літ.л2, л3  увійшли до складу будівлі літ.Л2-2 площею 1511,2 кв.м, що також підтверджується поясненням наданим третьою особою.

Згідно з свідоцтвом серія САА №096659 від 20.02.2007р. право власності на нерухоме майно на нежитлову будівлю літ.Л2-2 за адресою м.Запоріжжя, вул.Гоголя,32, визнано та зареєстровано за Споживчим товариством “Запоріжринок”, таким чином  позивач  вже є власником  будівлі літ.Л2-2, а відповідно і  входів у підвал (згідно з експлікації - коридорів)  літ.л2, л3 .

Враховуючи викладене, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відсутнє порушення прав позивача відповідачем. У зв’язку з цим суд не бере до уваги посилання позивача на інші норми права.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати  покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  30.11. 2007 р.