ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"18" грудня 2007 р.
Справа №  4/443

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу  №  4/443

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ХХІ-Вік",                             м. Кіровоград

до відповідача: приватного  підприємства "Квазар-центр", м. Кіровоград

про стягнення 11979,00 грн.

Представники сторін :

від позивача - Лукась Г.М. , довіреність № б/н  від 18.12.07 ;

від відповідача - Довбня В.А., директор   ;

від відповідача - Дуковська Т.М. , довіреність № 085  від 04.12.07 ;

Передбачені ст. 77 ГПК України підстави  для  відкладення розгляду  справи відсутні. Згідно до ст. 75 ГПК України справа  розглядається на підставі  наявних у  справі  матеріалів.

СУТЬ  СПОРУ:

Заявлено  позов про  стягнення  з Приватного  підприємства "Квазар-центр", м. Кіровоград     11979 грн. за  повернутий  продавцю  товар на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю "ХХІ-Вік" м. Кіровоград.

У відзиві на  позовну заяву  відповідач  позовні вимоги заперечує повністю та просить відмовити  позивачу  через необґрунтованість його позовних вимог.

Дослідивши  матеріали  справи та  правовідносини  між учасниками спору і  надавши  їм правову оцінку,  заслухавши  представників сторін, господарський  суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами спору в результаті  проведених  ними   господарських операцій без укладення  письмового договору виникли правовідносини, які   враховуючи    умови  домовленості , права та обов'язки  сторін, порядок  виконання  умов  правочину ,   дають підстави вважати, що фактично сторонами укладено  договір купівлі-продажу в усній  формі.

На виконання умов домовленості  покупець ( позивач)  на підставі  наданого   продавцем   рахунку- фактури  №11-00231  від  12.09.2007 року   провів  оплату  шляхом перерахування на розрахунковий  рахунок   продавця (відповідача) 25392 грн. 36 коп. за  три  плазмові телевізори загальною вартістю  25392 грн. 36 коп., а   продавець (відповідач) за  видатковою накладною №11-0000551  від 03.10.2007 року  передав  повноважному представнику   позивача  за довіреністю  №584048  серії  ЯОГ від 03.10.2007 року  Доскаловій  Т.О.  замовлений   позиваче6м  товар на загальну суму  25392 грн. 36 коп.  включаючи ПДВ.

Позивач  отримав  вказаний товар без зауважень чи  заперечень і розпоряджався  ним на свій  розсуд.

Таким  чином,  господарський суд вважає, що  між  сторонами  виникли  правовідносини, що  підпадають  під  дію     глави  54  Цивільного  кодексу  України.

Так, згідно  ст.712 Цивільного  кодексу України  за   договором  поставки  продавець (постачальник),  який  здійснює  підприємницьку  діяльність зобов'язується  передати у  встановлений  строк (строки)  товар  у  власність  покупця для  використання  його  у підприємницькій  діяльності  або в  інших  цілях, не  пов'язаних  з особистим,  сімейним   або  іншим подібним використанням,  а  покупець  зобов'язується  прийняти  товар  і  сплатити  за  нього  певну  грошову  суму.  До договору  поставки  застосовуються  загальні  положення  про  купівлю-продаж,  якщо  інше  не встановлено  договором,  законом  або не випливає  з  характеру  відносин  сторін.

Як вбачається  із  матеріалів  справи,   відповідач  передав, а позивач  прийняв  товар  повністю,  тобто сторонами  правовідношення повністю виконано свої  зобов'язання та  реалізовано  права, які  вони отримали в результаті  проведення  господарської операції по   купівлі- продажу.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639,655,691 ЦК України  підтверджують що це  саме  договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна, вартість - визначені в   видатковій   та податковій  накладній .

На користь відносин купівлі-продажу свідчить і застереження в документах на отримання  товару  про ціну з ПДВ.

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Претензій  по виконанню умов  договору купівлі- продажу  сторонами не заявлено.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від  зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного  законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за  несвоєчасне виконання  грошового  зобов'язання..

Спір  фактично виник  через  не бажання    відповідача  провести  повернення  оплачених  позивачем  коштів  за   один  з  отриманих  телевізорів, а  саме  11979 грн. за  телевізор   LG 50PC51.

Поряд з цим, господарський суд  звертає увагу на ту обставину, що  сторонами  при здійсненні  господарських операцій  виконувались вимоги  п.п. 1 і 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, зареєстрованої в Міністерстві  юстиції України  12.06.1996р. за N 293/ 1318 ( надалі –інструкція),   сировина, матеріали паливо... та інші  товарно-матеріальні цінності, а також  нематеріальні активи, грошові документи  і цінні папери  ( надалі – цінності) відпускаються покупцям або передаються  безплатно тільки за довіреністю одержувачів.  Вимоги вказаної інструкції поширюються на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші відособлені підрозділи та представництва іноземних суб’єктів господарської діяльності, що  засвідчує про  вільне   волевиявлення при  здійсненні  господарської операції.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм  юридичну оцінку, господарський  суд приходить до   переконання, що  позовні вимоги не є обґрунтованими  та в  позові  необхідно відмовити повністю  враховуючи   фактичні  обставини справи та   наступне.

Господарський  суд не приймає до уваги та  розцінює як необґрунтоване посилання  позивача  в якості  підстави  для задоволення позову  на  положення  ст.707 Цивільного кодексу України про право покупця протягом  14 днів  з моменту передання йому   товару належної якості, котрий через свій розмір, форму, габарити, фасон не влаштовує покупця, повернути його продавцю, якщо товар не був у споживанні, оскільки  така позиція   позивача  суперечить   положенням   вказаної  статті Цивільного кодексу України та фактично є власним міркуванням  позивача  щодо   припису  вказаної статті.

Натомість, за приписами ст.707 ЦК України покупець має право протягом 14 днів з моменту передання йому товару  неналежної якості ...... повернути його продавцю.

Доказів  про те, що   товар, який  позивач намагався  повернути відповідачу є неналежної якості  до суду не подано.

За приписом ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна  довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються  сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судом також визнається необґрунтованим  посилання  позивача  на   коментарій  до статті  707 ЦК України   щодо можливості  провести  обмін товару належної якості, оскільки   вказане твердження  базується  лише на   положеннях  Закону України “Про захист  прав споживачів”, а  у     відповідності  до   п.22 ст.1 вказаного Закону    споживач   -  фізична  особа,  яка  придбаває,  замовляє,  використовує або має намір  придбати чи  замовити продукцію  для  особистих  потреб,  безпосередньо  не пов'язаних з підприємницькою  діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Господарський суд також вважає, що визначальним для вирішення спору  є  приписи   статей  202, 203 Господарського кодексу  України, тобто спеціального  закону,  за   якими:  господарське   зобов'язання   припиняється:    виконанням,  проведеним належним  чином;  зарахуванням  зустрічної   однорідної  вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та   зобов'язаної  сторін  в  одній  особі;  за  згодою  сторін;  через  неможливість  виконання  та  в  інших  випадках,  передбачених цим  Кодексом або іншими законами.

Господарське   зобов'язання,   всі  умови  якого  виконано  належним чином,  припиняється,  якщо виконання прийнято управненою  стороною.

Отже,  до спірних правовідносин не  можна застосувати  правовідносини по договору купівлі- продажу, оскільки  в результаті належного виконання сторонами своїх зобов'язань по  цьому  договору  вони повністю припинились.  Про припинення  зобов'язань  між сторонами  по договору купівлі- продажу також засвідчує  податкова накладна №230 від  25.09.2007 року в якій  зазначено проведення   даної господарської операції та передачу товару в повному  обсязі на суму  25392 грн. 36 коп. у  відповідності до вимог податкового законодавства.

Позивачем не подано до суду будь-яких доказів  про те, що в результаті  залишення  ним  відповідачу  частини  товару по   раніше виконаному  договору купівлі- продажу, між сторонами спору виникли будь-які правовідносини, зокрема  обов'язок  відповідача  провести оплату  цього товару або  зобов'язання   повернути 11979 грн.  за повернутий  телевізор.

Виходячи із суті прийнятого рішення, господарський суд не вбачає підстав для   вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на розрахунковий  рахунок відповідача у Кіровоградській філії АКБ “Новий”.

Поряд з цим,   господарським судом  враховується, що  згідно до   ст.67 ГПК України    позов  забезпечується   накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві. Накладення арешту на розрахунковий рахунок не   передбачене  законом.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на  позивача  повністю,  однак не стягувати,  оскільки вони ним повністю сплачені при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 692, 707 Цивільного кодексу України, ст.ст. 202, 203 Господарського кодексу  України, ст.ст. 34,49, 82,  84, 116, 117 ГПК  України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові  відмовити  повністю.

Клопотання позивача про  вжиття заходів  забезпечення позову залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до Дніпропетровського  апеляційного господарського суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                           Ю.І. Хилько