ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2007 р.                                                            Справа № 27/312-07

вх. № 10814/1-27

Суддя господарського суду Мамалуй О.О.

при секретарі судового засідання Макаровських А.С.

за участю представників сторін:

позивача - Бєдний С.В. - представник (за дорученням)

відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Аванта - Інвест", м. Харків

до  ДП МОУ 48 Центральний завод залізничної техніки (ВЧ А - 3463), м. Харків

про стягнення 297605,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ «Аванта-Інвест», м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з державного підприємства „48 Заводу залізничної техніки” 297605,32 грн. збитків. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на підставі відповідних господарських договорів набув права власності на майно, що знаходилось на зберіганні відповідача, а також уклав договір про продаж цього майна третій особі. Відповідач не забезпечив зберігання майна, в результаті чого позивач вимушений був сплатити третій особі суму штрафних санкцій за невиконання договору на поставку не збереженого відповідачем майна. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Відповідач визнає факт прийняття товарів на зберігання, а також факт порушення обов’язку по зберіганню товарів. Але відповідач вважає, що чинне законодавство України не дозволяє позивачу вимагати стягнення з відповідача збитків понад суми вартості втраченого майна. В судове засідання представник відповідача не з’явився, про день і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але подав клопотання про слухання справи без його участі.

Судом встановлено, що відповідач є державним підприємством і знаходиться в управлінні Міністерства транспорту України. Основними напрямками діяльності відповідача є виробництво техніки для залізничного господарства, виробництво протиугонів для залізничного господарства, виробництво домкратів, рехтовщиків, гідравлічних та колійних приладів, виробництво нестандартного обладнання. Фактично у зв’язку із відсутністю попиту на продукцію підприємства на ринках України та зарубіжжя і відсутністю значних коштів на реконструкцію і ремонт приміщень, на закупівлю нового обладнання, виробнича діяльність підприємства на цей час є обмеженою і не провадиться. Більшість приміщень підприємства надаються в оренду або взагалі не використовуються, а частина обладнання (основні засоби виробництва) знаходиться у арешті по виконавчим провадженням. В тому числі, на підставі листа відповідача вих. № 30/263 від 05.12.2007р. суд встановив, що виробничу діяльність відповідача не забезпечують такі об’єкти, що знаходяться у нього на балансі: гараж (інвентарний номер 246/8), спорткомплекс (інвентарний номер 246/86), гараж легкових автомобілів (інвентарний номер 246/60), пилорама (інвентарний номер 246/39), ліс осушка (інвентарний номер 246/40), столярний цех (інвентарний номер 246/41), теплиця (інвентарний номер 246/10), лабораторія (інвентарний номер 246/7), КТП (інвентарний номер 246/14), цех № 1 (інвентарний номер 246/16), склад відділу МТЗ (інвентарний номер 246/34), цех по виготовленню товарів народного споживання (інвентарний номер 246/12), склад відділу МТЗ (інвентарний номер 246/81-2), цех відділу головного механіка (інвентарний номер 246/18), цех по виготовленню електродів (інвентарний номер 246/28), цех по виготовленню металоконструкцій (інвентарний номер 246/45), склад відділу МТЗ (інвентарний номер 246/81-3), малярний цех з інструментальною дільницею (інвентарний номер 246/27), збиральний цех (інвентарний номер 246/26), цех № 2 (інвентарний номер 246/11), збиральний цех (інвентарний номер 246/19),склад ГСМ (інвентарний номер 246/37).

Відповідач виступав зберігачем товарно-матеріальних цінностей, що належали державі та входили до складу державного мобілізаційного резерву. В 2007 році відбулося чергове часткове розбронювання мобілізаційного резерву і проведені публічні торги з реалізації роз броньованих товарно-матеріальних цінностей. Згідно рішенню конкурсної комісії, що викладене і засвідчене в протоколі № 14-II/моб від 06.08.2007р., переможцем торгів було визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Стенсіс». З переможцем торгів був укладений договір купівлі-продажу № 1-3182, копія якого залучена до справи. Товарно-матеріальні цінності, які були предметом цього договору, знаходилися у відповідача.

ТОВ «Торговий дім «Стенсіс», як власник придбаних товарно-матеріальних цінностей, уклав договір № 1-30-07 на їх продаж Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛАМАНТА». Копія договору залучена до справи. ТОВ «ЛАМАНТА», в свою чергу, продало товарно-матеріальні цінності позивачу за укладеним між ними договором № 06/07-1 від 06.07.2007р. Копія договору також залучена до справи.

Згідно умов додатку № 1 до договору № 1-3182 (між Державним підприємством «Ресурспостач» та ТОВ «Торговий Дім «Стенсіс»), пункту 3.1. договору № 1-30-07 (між ТОВ «Торговий дім «Стенсіс» та ТОВ «ЛАМАНТА»), поставка товарно-матеріальних цінностей мала відбуватися на умовах EXW «Франко-завод» за складу, в тому числі відповідача. Відповідні умови передбачені і п.3.1 договору № 06/07-1 (між ТОВ «ЛАМАНТА» та позивачем) в редакції додаткової угоди № 2.

Конкретний перелік товарно-матеріальних цінностей, що мав бути поставлений позивачу ТОВ «ЛАМАНТА» за складу відповідача наведений у специфікації № 1 до договору № 06/07-1.

Згідно пп.1.1., 1.2. договору № 06/07-1 позивач зобов’язався сплатити ТОВ «ЛАМАНТА» за поставлену продукцію 3 113 543,22грн., в т.ч. ПДВ 518 923,987грн. На виконання умов договору № 06/07-1, позивач фактично сплатив на банківський рахунок ТОВ «ЛАМАНТА» грошові кошти в сумі 3 113 543,22грн. платіжними дорученнями № 85 від 23.07.07р., № 86 від 23.07.07р., № 87 від 23.07.07р., № 88 від  23.07.07р., № 89 від 23.07.07р., № 90 від 23.07.07р., № 91 від 23.07.07р., № 92 від 24.07.07р., № 93 від 24.07.07р., № 94 від 24.07.07р., № 95 від 24.07.07р., № 96 від 24.07.07р., № 97 від 24.07.07р., № 98 від 24.07.07р., № 99 від 24.07.07р., № 100 від 24.07.07р., № 101 від 24.07.07р., № 111 від 06.08.07р., № 112 від 06.08.07р.,  № 113 від 06.08.07р.,  № 114 від 06.08.07р., № 115 від 06.08.07р., № 116 від 06.08.07р., № 117 від 06.08.07р., № 118 від 07.08.07р., № 119 від 07.08.07р., № 120 від 07.08.07р., № 121 від 07.08.07р., № 122 від 07.08.07р., № 123 від 07.08.07р., № 124 від 07.08.07р., № 125 від 07.08.07р., № 126 від 07.08.07р., № 127 від 07.08.07р. Копії перелічених платіжних доручень додані до справи. На підставі цих документів суд встановив, що позивач сплатив постачальнику – ТОВ «ЛАМАНТА» повну вартість товарно-матеріальних цінностей, які є предметом договору № 06/07-1 і які мали зберігатися відповідачем.

Судом також встановлено, що кожному фактично здійсненому платежу позивача кореспондувала податкова накладна, видана ТОВ «ЛАМАНТА». За період з 23.07.2007р. по 07.08.2007р. були виписані наступні податкові накладні: № 802 від 23.07.07р., № 803 від  23.07.07р., № 804 від 23.07.07р, № 806 від 23.07.07р., № 808 від 23.07.07р., № 819 від  23.07.07р., № 820 від 23.07.07р., № 809 від  24.07.07р., № 810 від  24.07.07р., № 813 від  24.07.07р., № 814 від  24.07.07р., № 815 від  24.07.07р., № 821 від  24.07.07р., № 822 від  24.07.07р., № 823 від  24.07.07р., № 824 від  24.07.07р., № 825 від  24.07.07р., № 938 від  06.08.07р., № 939 від  06.08.07р., № 940 від  06.08.07р., № 941 від  06.08.07р., № 942 від  06.08.07р., № 944 від  06.08.07р., № 946 від  06.08.07р., № 947 від  07.08.07р.. № 949 від  07.08.07р., № 950 від  07.08.07р., № 951 від  07.08.07р., № 955 від  07.08.07р., № 956 від  07.08.07р., № 957 від  07.08.07р., № 958 від  07.08.07р., № 960 від  07.08.07р., № 961 від  07.08.07р. Копії податкових накладних додані до матеріалів справи.

Після виконання позивачем своїх обов’язків по здійсненню 100% передоплати товарно-матеріальних цінностей, ТОВ «ЛАМАНТА» передала їх у власність позивачу шляхом видання видаткових накладних № ЛА-0000909 і № ЛА-0000914 від 16.08.2007р. Копії видаткових накладних додано до справи. Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що позивач отримав перелічені в договорі № 06/07-1 та у видаткових накладних № ЛА-0000909 і № ЛА-0000914 від 16.08.2007р. товарно-матеріальні цінності у власність.

Суд також встановив, що на одержання товарно-матеріальних цінностей за зберігання відповідача Державний комітет України з матеріального резерву видав наряд № 644/5 від 16.08.2007р. В цей же день, 16.08.2007р. Державне підприємство «Ресурспостач» видало довіреності: серії ЯМЦ № 281013, серії ЯМЦ № 281014, серії ЯМЦ № 281015. Копії наряду та довіреностей залучено до справи.

Матеріалами справи підтверджується, що 27.08.2007р. наряд № 644/5 та довіреності від 16.08.2007р. серії ЯМЦ № 281013, серії ЯМЦ № 281014, серії ЯМЦ № 281015 були пред’явлені відповідачу, як зберігачу товарно-матеріальних цінностей. Але, в повному обсязі товарно-матеріальні цінності відповідачем позивачу видані не були у зв’язку з їх нестачею. Перелік товарно-матеріальних цінностей, непереданих відповідачем позивачу, наведений у довідці позивача і визнаний відповідачем.

Судом встановлено, що Позивач 20.08.2007р. уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю «Вентспілс» договір поставки № 20/08-01. Відповідно до умов п. 1.1., 1.2., 2.1., 2.2. вказаного договору, позивач прийняв на себе зобов’язання поставити ТОВ «Вентспілс» продукцію на загальну вартість з ПДВ в сумі 1 260 073,87 грн.  зі складу відповідача, в строк до 17.09.2007р. На підставі аналізу наведеного у специфікації до договору № 20/08-01 переліку товарів, що мали бути поставлені на його підставі, суд прийшов до висновку про те, що предметом договору № 20/08-01 виступили товарно-матеріальні цінності, які не були передано відповідачем позивачу.

Умовами договору № 20/08-01 (пункт 5.1.) передбачено, що за несвоєчасне поставку товару позивач мав сплатити ТОВ «ВЕНТСПІЛС» штрафні санкції в розмірі 4 % від вартості несвоєчасно поставленого або не поставленого товару за кожний день прострочення, але не більше 25% від загальної суми договору. Крім того, ТОВ «Вентспілс» мав право на підставі п. 5.3. договору відмовитися від договору у разі затримки позивачем постачання товару на строк більше 5 днів.

Як випливає з матеріалів справи, позивач не виконав свій обов’язок по договору № 20/08-01 в частині своєчасної поставки продукції на адресу ТОВ «Вентспілс» з в’язку з порушенням відповідачем обов’язків по зберіганню цих товарно-матеріальних цінностей. На підставі цього, ТОВ «Вентспілс» дійсно направило позивачу претензію від 24.09.2007р., де повідомило позивача про розірвання договору № 20/08-01 і просило в добровільному порядку сплатити суму штрафних санкцій, передбачену цим договором.

Позивач виконав претензійні вимоги і платіжним дорученням № 196 від 24.09.2007р. сплатив на користь ТОВ «ВЕНТСПІЛС» 297 605,32

Незважаючи на це, позовні вимоги не враховують імперативні, абсолютно-визначені норми чинного законодавства України, якими встановлена обмежена відповідальність для зберігачів.

Так, згідно ч.ч.1,2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальним правилом, прямо передбаченим ч.3 ст.22 ЦК України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 951 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

За таких умов, позивач не має права вимагати від відповідача  відшкодування збитків у вигляді додаткових витрат позивача, пов’язаних з невиконанням відповідачем зобов’язань, а саме в розмірі фактично сплаченого позивачем на користь ТОВ «ВЕНТСПІЛС» штрафу в сумі 297 605,32грн.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 8 Конституції України, ст. ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення підписано __________________

Суддя                                                                                            Мамалуй О.О.