ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.
Справа № 11/560/07

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лавренюк О.Т.

суддів: Савицького Я.Ф., Гладишевої Т.Я.

при секретарі судового засідання: Іоффе С.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

від відповідача: не з'явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Акціонерного товариства відкритого типу „Гілєя” (далі по тексту - АТВТ “Гілєя”)

на рішення господарського суду Миколаївської області від 20.09.2007 р.

по справі № 11/560/07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Зоря-Сервіс” (далі по тексту - ТОВ “Зоря-Сервіс”)

до АТВТ „Гілєя”

про стягнення 248 400,98 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач, ТОВ „Зоря-Сервіс” звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача – АТВТ „Гілєя” боргу у розмірі 248 400,98 грн., вказуючи, що рішенням господарського суду Миколаївської області від 30.10.2002 р. по справі № 11/255 з  АТВТ „Гілєя” на користь ТОВ „Зоря-Сервіс” було стягнуто 805 858,90 грн. боргу за рахунок майна, витрати на держмито та ІТЗ судового процесу.

30.03.2006 р. ухвалою суду по справі № 11/255 було затверджено мирову угоду № 3/06 від 23.03.2006 р., укладену між АТВТ „Гілєя” та ТОВ „Зоря-Сервіс”, згідно якої сторони підтверджують, що заборгованість боржника перед кредитором станом на момент підписання угоди становить 805 858,90 грн. і боржник зобов’язується погашати борг у вказаній сумі шляхом перерахування коштів на рахунок кредитора  щоквартально рівними частками на протязі п’яти років.

Крім того, угодою було передбачено, що у разі невиконання боржником умов угоди щодо строків оплати боргу у сумі 805 858,90 грн., мирова угода вважається розірваною і в цьому випадку боржник сплачує кредитору суму боргу, визначену рішенням суду від 30.10.2002 р., а також 194 601,11 грн. збитків від інфляції (за період з березня 2003 року по березень 2006 року) та 53 799,87 грн. – 3% річних (за період з березня 2003 року по березень 2006 року).

Боржник свої зобов’язання станом на червень 2007 року не виконав, у зв’язку з чим мирова угода вважається розірваною і відповідач повинен сплатити позивачу борг у сумі 248 400,98 грн. (194 601,11 грн. –збитки від інфляції, 53 799,87 грн. – 3% річних).

20.09.2007 р. позивач уточнив свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідача 217 142,37 грн. (174 278,80 грн. –збитки від інфляції за період з 01.07.2004 р. по 30.06.2007 р. та 42 863,57 грн. – 3% річних за той же період).

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 20 вересня 2007 року по справі № 11/560/07 (суддя Василяка К.Л.) позов задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто 219 416,39 грн., з урахуванням витрат на держмито та ІТЗ судового процесу.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач порушив приписи ст. 625 ЦК України, тобто прострочив виконання грошового зобов’язання і тому повинен сплатити індекс інфляції та 3% річних.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, АТВТ „Гілєя” звернулося до господарського суду Одеської області з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, в задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступного:

Відповідно до ст. 204 ЦПК України, господарське зобов’язання може бути припинено за згодою сторін, зокрема угодою про заміну одного зобов’язання іншим між тими самими сторонами, якщо така заміна не суперечить обов’язковому акту, на підставі якого виникло попереднє зобов’язання.

Відповідно до ст. 604 ЦК України зобов’язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов’язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання  новим зобов’язанням між тими ж сторонами (новація).

Матеріалами справи встановлено: Рішенням господарського суду Миколаївської області від 30.10.2002 р. по справі № 11/255 з АТВТ „Гілєя” стягнуто на користь ТОВ “Зоря-Сервіс” борг у сумі 826 558,88 грн. за рахунок майна (а.с. 6).

23.03.2006 р. між ТОВ „Зоря-Сервіс” та АТВТ „Гілєя”, на стадії виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 30.10.2002 р., у зв’язку з відсутністю у відповідача можливості сплатити борг у повному обсязі, було укладено мирову угоду, згідно з якою сторони підтвердили наявність боргу АТВТ „Гілєя” перед ТОВ „Зоря-Сервіс” у сумі 805558,90 грн. згідно рішення господарського суду Миколаївської області від 30.10.2002 р., визначено порядок та строк погашення заборгованості, відповідальність за порушення умов мирової угоди.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.03.2006 р., за клопотанням сторін, затверджена мирова угода, укладена між ТОВ „Зоря-Сервіс” та АТВТ „Гілєя”, відповідно до п. 1 якої сторони підтверджують, що заборгованість боржника перед кредитором станом на момент підписання мирової угоди становить  805 558,90 грн.

Пунктом 2 мирової угоди боржник зобов’язується погашати борг у вказаній сумі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок кредитора щоквартально, рівними частками на протязі п’яти років до 31.12.2010 р., згідно визначеного сторонами графіку.

У разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо строків оплати боргу у сумі 805 558,90 грн., мирова угода вважається розірваною. В цьому випадку боржник виплачує кредитору суму боргу, визначену судом, а також 194 601,11 грн. збитків від інфляції (за період з березня 2003 року по березень 2006 року) та 53799,87 грн. – 3% річних (за період з березня 2003 року по березень 2006 року) - п.3.

Таким чином, укладаючи мирову угоду, сторони замінили одне зобов’язання іншим, оскільки замість зобов’язання, дія якого припиняється, виникло нове, узгоджене між сторонами, зобов’язання.

Згідно з приписами ст. 193 ЦПК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та загальнодержавного інтересу. Порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як встановлено матеріалами справи і не заперечується представником відповідача, відповідач зобов’язання, передбачені мировою угодою, не виконав, у встановлені графіком строки заборгованість не сплачував.

Згідно з приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вказано вище, відповідач грошові зобов’язання перед позивачем не виконав, у зв’язку з чим повинен сплатити збитки від інфляції та 3% річних.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і тому ТОВ „Зоря-Сервіс” правомірно нарахувало суму збитків від інфляції за період з 01.07.2004 р. по 30.06.2007 р. лише в межах трирічного строку (а.с. 28, 29).

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Підписавши мирову угоду, яка була затверджена ухвалою господарського суду Миколаївської області, відповідач визнав наявність боргу, визнав обов’язок по сплаті збитків від інфляції та 3% річних, тобто перервав перебіг позовної давності.

Позивач звернувся з позовом до відповідача, у зв’язку з невиконанням мирової угоди, укладеної 23.03.2006 р. та затвердженої господарським судом 30.03.2006 р., а не у зв’язку з невиконанням рішення суду від 30.10.2002 р., що спростовує твердження відповідача щодо пропуску строку позовної давності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, надав вірну юридичну оцінку обставинам справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, в зв’язку з чим підстави для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20 вересня 2007 року по справі № 11/560/07 залишити без змін, апеляційну скаргу АТВТ „Гілєя” без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського процесуального кодексу України   набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                               О.Т. Лавренюк

Суддя                                                                                                     Я.Ф Савицький

Суддя                                                                                                     Т.Я. Гладишева