ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.09.07
Справа № 2/432-07.

За позовом: Закритого акціонерного товариства «Майбел»,                          м. Сімферополь

До відповідача:  Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна

компанія «Природних ресурсів Сумщини», м. Суми

про стягнення: 4400 грн. 27 коп.

Суддя Соп’яненко О.Ю.

При секретарі судового засідання Маслову В.В.

За участю представників:

позивача – Головченко І.М.

відповідача – не прибув

Суть спору: позивач  просить суд стягнути з відповідача на свою користь 4400 грн. 27 коп., в тому числі: 3896 грн. 82 коп. заборгованості за відвантажену продукцію, 281 грн. 45 коп. пені за прострочку платежу, 173 грн. 84 коп. інфляційних збитків, 51 грн. 16 коп. 3 % річних, відповідно до договору № 0408 від 04.08.2006р., укладеної між сторонами,, а також судові витрати, пов’язані з розглядом справи.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав і в засідання суду не з'явився. Тому, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши представника позивача  суд встановив:

04.08.2006р.   між   Закритим акціонерним товариством «Майбел», м. Сімферополь,  та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Природних ресурсів Сумщини», м. Суми, було укладено договір купівлі-продажу № 0408.

Відповідно до умов укладеного між сторонами договору, позивач відвантажив на адресу відповідача, згідно видаткової накладної № РН-0001382 від 07.02.2007р., продукцію, а саме: соки та нектари фруктові в упаковці Тетра-Пак, на загальну суму 11893 грн. 82 коп., що підтверджує належне виконання умов договору № 0408 від 04.08.2006р. з боку позивача.

Згідно п. 3.1 вказаного договору, оплата за отриману продукцію здійснюється відповідачем протягом 21 банківського дня з дати прийому продукції. Тобто, як вбачається з матеріалів справи, відповідач за отриману продукцію мав розрахуватися з позивачем до 14.03.2007р.

Станом на 08.08.2007 р. заборгованість відповідача перед позивачем за отриману продукцію становить 3893 грн. 82 коп., що повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: розрахунком позовних вимог, видатковою накладною № РН-0001382 від 07.02.2007р., специфікацією № РН-0001382 від 07.02.2007р., оригінали яких представлено суду на огляд, а копії приєднано до матеріалів справи.

Ст. 526 Цивільного кодексу України, передбачає, що зобов‘язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач порушив терміни розрахунків по договору № 0408 від 04.08.2006р., укладеного між сторонами.

Оскільки відповідач доказів сплати боргу за надані послуги суду не подав, то позовні вимоги в цій частині обґрунтовані і підлягають задоволенню в сумі 3893 грн. 82 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Майнова відповідальність за прострочку платежу передбачена п. 6.3 договору № 0408 від 04.08.2006р., який передбачає, що у разі затримки сплати у обумовлені договором терміни, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

Та, у відповідності до закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» № 543/96 від 22.11.1996р. з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України відповідачу була нарахована пеня у розмірі 281 грн. 45 коп., що підтверджується розрахунком суми позову та пені.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не передбачено інший розмір відсотків. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 51 грн. 16 коп. та 173 грн. 84 коп. збитків від інфляції правомірні і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за відвантажену продукцію в розмірі  3893 грн. 82 коп., пені за прострочку платежу в розмірі 281 грн. 45 коп., 3 % річних в розмірі 51 грн. 16 коп. та інфляційних збитків в розмірі 173 грн. 84 коп.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональна компанія «Природних ресурсів Сумщини» (40030, м. Суми, вул. Петропавлівська, 61, р/р 023 СФ ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 337966, код 33079030) на користь Закритого акціонерного товариства «Майбел» (95015, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 62, р/р 0629 в філії КЦВ ПІБ м. Сімферополь, МФО 324430, код 22229967) 3893 грн. 82 коп. заборгованості, 281 грн. 45 коп. пені, 51 грн. 16 коп. 3 % річних, 173 грн. 84 коп. інфляційних збитків, 102 грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                              СОП’ЯНЕНКО  О.Ю.