ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"01" листопада 2007 р.
справа № 20-7/275

За позовом:          Регіонального відділення Фонду державного майна України

в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі

(99008, м. Севастополь, майдан Повсталих, 6)

до відповідача:          Національної енергетичної компанії „Укренерго” в особі

Кримської електроенергетичної системи

(95000, м. Сімферополь, вул. Набережна, 69)

третя особа,          Відкрите акціонерне товариство „Енергетична

яка не заявляє          компанія „Севастопольенерго”

самостійних вимог          (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

на предмет спору на

стороні позивача:

про                    стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за договором оренди № 191 нерухомого майна (будівлі, споруди), що належить до державної власності, в розмірі 635,23 грн.,

Суддя Ілюхіна Г.П.

Представники сторін:

від позивача:          - Попков О.А., провідний спеціаліст-юрисконсульт відділу юридичного забезпечення, довіреність № 41/02-15 від 27.12.2006;

від відповідача:          - Ямська С.М., провідний юрисконсульт, довыренысть № 288 выд 29.12.2006;

від третьої особи:          - Соловйова В.Р., начальник юридичного відділу, довіреність № 206/0/2-07 від 04.01.2007,

Суть спору:

20.08.2007 (вх.№3003) Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовними вимогами до Національної енергетичної компанії „Укренерго” в особі Кримської електроенергетичної системи про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за договором оренди № 191 нерухомого майна (будівлі, споруди), що належить до державної власності, в розмірі 635,23 грн., з посиланням на статтю 785 Цивільного кодексу України, статтю 291 Господарського кодексу України, статті 17, 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” (арк. с. 3-4).

Ухвалою суду від 23.08.2007 порушено провадження у справі, в порядку статті 27 Господарського процесуального кодексу України, до участі у справі в якості третьої особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено: Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (далі –ВАТ „ЕК „Севастопольенерго”) (арк.с.1-2).

В судовому засіданні позивач надав заяву про уточнення підстав позовних вимог (вх.№49522) (арк.с.51-52).

Заява про уточнення позовних вимог не підлягає задоволенню, так як вона оформлена без дотримання вимог процесуального закону, не відповідає статтям 22, 54 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Господарський процесуальний кодекс України на містить поняття „уточнення підстав позовних вимог”.

Текст і зміст заяви не усуває суперечностей та протиріч, пов’язаних з розрахунком неустойки, адресою відповідача, належністю відповідача і його місцезнаходженням і не є зміною підстав позову, тому розгляду і прийняттю не підлягає.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він є неналежним відповідачем, з лютого 2006 року Державна інспекція по енергетичному нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Кримському регіоні (в тому числі Севастопольське відділення Держенергонагляду) йому не підпорядковується, просить здійснити заміну неналежного відповідача: Національної енергетичної компанії „Укренерго” в особі Кримської електроенергетичної системи на належного: Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі відокремленого підрозділу: „Держенергонагляд в Кримському регіоні”.

Представник позивача проти заміни  відповідача в порядку статті 24 Господарського процесуального кодексу України заперечує, так як вважає, що відповідачем має бути той Орендар, який уклав Договір оренди (арк.с.53).

Процесуальне правонаступництво в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України в даному випадку відсутнє, так як з 20.02.2006 Державна інспекція по енергетичному нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Кримському регіоні (в тому числі Севастопольське відділення Держенергонагляду) виділена в відокремлений підрозділ: Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго” в особі відокремленого підрозділу: „Держенергонагляд в Кримському регіоні” та не підпорядковується Кримській електроенергетичній системі до звернення в суд і до порушення провадження у справі  (арк.с.43).

Стаття 24 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Достатні підстави для залучення іншого відповідача у суду відсутні, виходячи з наступного.

Позивач мотивував свої вимоги тим, що Договір  № 191 від 10.01.2005 діяв до 31.12.2006 згідно пункту 10.1. Договору (фактично в пункті 10.1. Договору строк дії Договору до 31.12.2005, включно), що 18.01.2006 вих.№3192/01-6 позивач-Орендодавець повідомив відповідача –Орендаря про те, що Договір оренди продовжуватись не буде і таким чином вважає, що Договір припинив свою дію з 31.12.2006, однак розрахунок неустойки за несвоєчасне повернення об’єкту оренди здійснив за період з 01.01.2006 по 20.03.2006, індекс інфляції в Розрахунку неустойки за період з 01.01.2006 по 30.03.2006; адреса Орендаря - відповідача по Договору: 95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6.

Позовна заява і додані до неї документи містять неточності і протиріччя.

В судових засіданнях з’ясовано, що нерухоме майно згідно Договору оренди № 191 від 10.01.2005 передано (пункт 1.2) Орендарю з метою виконання послуг Державної інспекції за енергетичним наглядом режиму споживання електричної і теплової енергії в м. Севастополі, яка наказом № 63  від 20.02.2006 Державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго” виділена із підпорядкування відповідача у відокремлений підрозділ: „Держенергонагляд в Кримському регіоні” (в тому числі Севастопольське відділення Держенергонагляду) по адресі: 95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Набережна, 69, п/р 5592 в філії КЦВ „Промінвестбанк” м. Сімферополь, МФО 324430, .

Судом з’ясовано, що в позовній заяві позивач в порядку статті 54 Господарського процесуального кодексу України зазначив місцезнаходження відповідача: м. Сімферополь, вул. Набережна, 69, позовну заяву позивач направляв на адресу: 95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Набережна, 69, що є адресою нового відокремленого підрозділу, а не відповідача –Орендаря по Договору оренди № 191. Доказів тих обставин, що Севастопольське відділення Держенергонагляду є уповноваженим відокремленим підрозділом не надав та не обґрунтував підстави направлення позову до господарського суду міста Севастополя, а не до господарського суду АР Крим, у зв’язку з чим, суд позбавлений можливості вирішити питання  щодо територіальної підсудності даної справи в порядку частин другої, четвертої статті 15 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача; якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 ГПК за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи.

Якщо відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності.

У разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з діяльністю цього підрозділу позовні матеріали або справа надсилається за підсудністю - в господарський суд за місцем знаходження юридичної особи або за місцем знаходження уповноваженого підрозділу.

Другий чи належний відповідач не отримав ні позовної заяви, ні ухвал суду, так як місцезнаходження відповідача вказується в позовній заяві позивачем.

Про зміну Орендаря, найменування і підпорядкування Орендаря позивачу було відомо, про що свідчить зазначення його адреси в позовній заяві.

Згідно довідки третьої особи б/н від 28.09.2007 обєкт „Монтерський пункт та майстерня по вул. 3-я Бастіонна, 4” прийнятий на баланс  ВАТ „ЕК „Севастопольенерго” в грудні 1973 року, інв.№ 600, загальною площею 582,5 м2; відповідно до Наказу Міністрарства палива та енергетики України № 498 від 19.12.2006 на ВАТ „ЕК „Севастопольенерго” покладено зобов'язання передати, а Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго” прийняти на баланс нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Севастополь, вул. 3-я Бастіонна, 4, площею 343,9 м2; згідно з Актом прийому-передачі від 19.03.2007, ВАТ „ЕК „Севастопольенерго” передало, а Державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго” прийняло зазначений об’єкт (арк.с.38).

Крім того, позивач вимоги ухвал суду від 23.08.2007, 19.09.2007, 09.10.2007 не виконав повністю, не надав суду всіх витребуваних документів та доказів, необхідних для розгляду справи по суті або для передачі її по підсудності в господарський суд АР Крим.

Ухвалами суду від 19.09.2007, 09.10.2007 розгляд справи відкладався в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалами суду від 23.08.2007, 19.09.2007, 09.10.2007 позивач зобов’язувався надати суду:

·          Оригінали доданих до позовної заяви документів –для огляду;

·          Докази, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини;

·          Направити копію позову і доданих до нього документів третій особі, докази направлення надати суду в трок до 04.10.2007;

·          Договір оренди на 2006 рік;

·          Повідомлення від 18.01.2006;

·          Акт прийому-передачі об’єкту від 20.03.2006;

·          Докази дотримання вимог пункту 6 статті 232 ГК України;

·          Правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на об’єкт оренди;

·          Обґрунтований розрахунок неустойки;

·          Лист-повідомлення та докази направлення листа про припинення дії договору у зв’язку з закінченням строку, на який він був укладений, відповідачу;

·          Докази припинення договору;

·          Документи, що підтверджують юридичний статус: статут/положення, свідоцтво про державну реєстрацію, довідку управління статистики про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України;

·          Документи, що підтверджують повноваження осіб, які представляють інтереси позивача у судовому засіданні;

(належним чином засвідчені копії документів, згідно п. 5.27 Держстандарту України № 4163-2003 „Уніфікована Система організаційно –розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів” в матеріали справи, оригінали для огляду).

Позивач доказів поважності причин невиконання вимог ухвал суду від 23.08.2007, 19.09.2007, 09.10.2007  не надав.

Суд позбавлений можливості в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними матеріалами, виконати вимоги статей 43, 84  Господарського процесуального кодексу України, в частині всебічного, повного, об’єктивного встановлення обставин справи і обґрунтовуванням нормами права юридичних висновків, в строк, передбачений статтею 69 Господарського процесуального кодексу України.

Одним із принципів практики Європейського Суду з прав людини є покладення обов’язку та тягаря надання доказів на того, хто стверджує, а не заперечує.

Згідно статті 69 Господарського процесуального кодексу України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду має право продовжити строк вирішення спору, але не більш як на один місяць.

За клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, спір може бути вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є:

-          нез’явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

-          неподання витребуваних доказів;

-          необхідність витребування нових доказів.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач вимоги ухвал суду від 23.08.2007, 19.09.2007, 09.10.2007  в частині надання необхідних для розгляду справи документів, зокрема: оригіналів доданих до позовної заяви документів –для огляду; доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини; доказів направлення копії позову і доданих до нього документів третій особі в строк до 04.10.2007; договору оренди на 2006 рік; повідомлення від 18.01.2006; акту прийому-передачі об’єкту від 20.03.2006; доказів дотримання вимог пункту 6 статті 232 ГК України; правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на об’єкт оренди; обґрунтованого розрахунку неустойки; листу-повідомлення та докази направлення листа про припинення дії договору у зв’язку з закінченням строку, на який він був укладений, відповідачу; доказів припинення договору; документів, що підтверджують юридичний статус: статут/положення, свідоцтво про державну реєстрацію, довідку управління статистики про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, - у встановлені судом та статтею 69 Господарського процесуального кодексу України строки не виконав, поважної причини невиконання не надав, у зв’язку з чим позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду відповідно до пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Судом при вирішенні питання про залишення позову без розгляду дотримані всі умови, при яких можливе застосування пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України, а саме: документи судом витребовувались від позивача відповідними ухвалами від 23.08.2007, 19.09.2007, 09.10.2007, вищевказані документи дійсно необхідні суду для вирішення спору, оскільки на них ґрунтуються  вимоги позивача, викладені у позовній заяві, оскільки позивач зобов’язаний довести суду обґрунтованість своїх вимог та їх переконливість, обґрунтувати підсудність справи господарському суду м. Севастополя.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд позбавлений можливості розглянути справу, виконати вимоги статей 43, 84  Господарського процесуального кодексу України, в частині всебічного, повного, об’єктивного встановлення обставин справи і обґрунтовуванням нормами права юридичних висновків.

При викладених обставинах, позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду по пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України, так як позивач без поважних причин не виконав вимоги ухвал суду і не надав витребуваних судом доказів та документів, необхідних для вирішення спору по суті або винесення ухвали про передачу справи по підсудності до господарського суду АР Крим.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутись з ним до господарського суду в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 24, 25, 33, 34, 36, 43, 54, 69, 77, пунктом 5 частини першої статті 81, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України,  суд,  –

у х в а л и в :

1.          Залишити позов Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі до Національної енергетичної компанії „Укренерго” в особі Кримської електроенергетичної системи про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за договором оренди № 191 нерухомого майна (будівлі, споруди), що належить до державної власності, в розмірі 635,23 грн. без розгляду.

Суддя                                                                                                   Г.П. Ілюхіна