ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.12.07                                                                                           Справа  № 17/175

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                           Д. Новосад

суддів                                      О. Михалюк

Г. Гнатюк

розглянувши апеляційну скаргу Комунального автотранспортного підприємства 072801, м. Ужгород № 173 від 15.11.07

на рішення  господарського суду Закарпатської  області  від 31.10.07

у справі № 17/175

за позовом ТзОВ „Кріс”, м. Мукачево Закарпатської області

до відповідача-1: Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача-2: Комунального автотранспортного підприємства 072801, м. Ужгород

про стягнення суми 119 870, 95 грн., що вкючає вартість знищення біл-бордів на суму 34 900, 00 грн., вартість витрат на виготовлення нових біл-бордів на суму 49 136, 00 грн., упущену вигоду на суму 35 834, 65 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –Коприва О. Ф. –представник (довіреність № 38 від 29.03.07); Дикань В. М. –директор (протокол № 2 від 01.07.06);

від відповідача 1 –Павлюк А. М. –представник (довіреність № 02-11/86 від 11.05.07);

від відповідача 2 (скаржника) –Грамотник В. І. –директор (паспорт серії ВО № 379257 виданий Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області).

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Згідно клопотання сторін, технічна фіксація судового процесу не здійснювалася, ведеться протокол судового засідання.

Клопотань про відвід суддів не надходило.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 31.10.07 у справі № 17/175 частково задоволено позов ТзОВ «Кріс», м. Мукачево до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, м. Ужгород та до комунального автотранспортного підприємства 072801, м. Ужгород про стягнення суми 119 870, 95 грн., що включає вартість знищених біл-бордів на суму 34 900, 00 грн., вартість витрат на виготовлення нових біл-бордів на суму 49 136, 00 грн., упущену вигоду на суму 35 834, 65 грн. Стягнено з відповідача-2 на користь позивача заборгованість в розмірі 82 809, 26 грн. та судові витрати в сумі 909, 60 грн., у задоволенні позовних вимог щодо стягнення в розмірі 2 170, 69 грн. –відмовлено. В частині позовних вимог до відповідача-1 та в частині вимог до відповідача-2 на суму 34 900, 00 грн. - провадження у справі припинено.

При винесенні оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд керувався ст.ст. 16, 22, 321, 386, 1166 ЦК України та мотивував його тим, що сума витрат позивача на виготовлення нових об’єктів зовнішньої реклами взамін знищених в розмірі   49 100, 30 грн. підтверджена документально, а упущена вигода в сумі 33 708, 96 грн. також є обґрунтованою, оскільки поверхня знищених об’єктів зовнішньої реклами планувалася до використання позивачем для розміщення реклами замовників за оплатними договорами у період до 31.12.07. Щодо відмови у задоволенні позову в частині 2 170, 69 грн., господарський суд першої інстанції зазначив, що дана сума не підтверджена документально. Крім цього, господарським судом Закарпатської області встановлено, що в березні та квітні 2007 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради (відповідач-1) прийняті рішення про демонтаж належних позивачеві об’єктів зовнішньої реклами, однак рішення щодо демонтажу спірних біл-бордів відповідачем-1 не приймалися, у зв’язку з чим провадження справи в даній частині підлягає припиненню.

Скаржник, відповідач-2 у справі, не погодився з рішенням господарського суду Закарпатської області, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині стягнення 82 809, 26 грн. заборгованості та 909, 60 грн. судових витрат та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що не демонтував та не знищував рекламних конструкцій позивача, а лише здійснював їх зберігання на території підприємства. Скаржник вважає помилковим пред’явлення позивачеві рахунка-фактури на оплату 18 000, 00 грн. за демонтаж та зберігання 18 біл-бордів, швелерів та труб. Також відповідач-2 звертає увагу на те, що рекламні щити в кількості 11 штук були прийняті на зберігання, про що свідчить акт від 24.04.07.

Відповідач-2 подав до апеляційного господарського суду клопотання про доручення доказу до матеріалів справи, а саме листа прокуратури м. Ужгорода від 26.11.07, в якому встановлено, що демонтаж об’єктів зовнішньої реклами не проводився КАТП 072801 та КШЕП (Довбак І. М.), а іншими особами, яких на даний час не встановлено.

Позивач, скориставшись правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив наведені в апеляційній скарзі доводи, просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що інформація, яка міститься у листі начальника Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області від 19.10.07 № 17400 є достовірною, оскільки ґрунтується не лише на проведених оперативно-слідчих діях, а й на визнанні скаржником своєї вини у вигляді наданні позивачу рахунка-фактури № СФ-0000025 від 15.08.07, де зазначено, що відповідачем 2 здійснювався демонтаж, знищення та зберігання 18 рекламних конструкцій.

Відповідач-1 не подав відзиву на апеляційну скаргу, проте його уповноважений представник у судовому засіданні просив рішення господарського суду Закарпатської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи, що виконавчий комітет Ужгородської міської ради не приймав рішень щодо демонтажу та знищення рекламних конструкцій, які є предметом даного спору.

Ухвалою суду від 28.11.07 розгляд справи призначений до слухання на 19.12.07 о 12 год. 00 хв.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Закарпатської області від 31.10.07 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається із наявних у справі матеріалів, позивач  на підставі дозволів   № №  239/100, 239/110, 239/112 (строком дії з 17.08.05 до 17.08.10), виданих відповідно до рішення виконавчого комітету Ужгородської  міської ради від 17.08.05, у м. Ужгороді розмістив об’єкти зовнішньої реклами типу біл-борди розміром 6 х 3 м двохсторонній –по вул. Грушевського, односторонній –по вул. Собранецькій та двохсторонній –по вул. Шумній, загальною вартістю 34 900, 00 грн.

Протягом квітня 2007 року зазначені об’єкти зовнішньої реклами бригадою робітників КАТП 072801 (відповідач-2) демонтовані, знищені та вивезені на зберігання на територію КАТП, що встановлено слідчою оперативною групою Ужгородського МВ УМВС у Закарпатській області, яка за заявами позивача виїжджала на місце подій.  Наведене підтверджено інформацією Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області від 19.10.07 № 17400 та рахунком-фактурою КАТП, пред’явленим до оплати позивачеві за демонтаж та зберігання 18 біл-бордів, в тому числі 22 розміром 3 х 6 м розрізані на 66 частин розміром 2 х 3 м; швелерів –28 штук; труб –8 штук на загальну суму 18 000, 00 грн.

Апеляційний господарський суд, підтримуючи позицію господарського суду першої інстанції, бере до уваги те, що в березні та квітні 2007 року виконавчим комітетом Ужгородської міської ради (відповідачем-1) прийняті рішення про демонтаж належних позивачеві об’єктів зовнішньої реклами, що доручено  здійснити комунальним підприємствам міста Ужгорода, зокрема, КАТП 072801.

Однак, місцевим господарським судом встановлено, що   рішення щодо демонтажу спірних об’єктів зовнішньої реклами відповідач-1 не приймав.

За таких обставин, з огляду на наведене, демонтаж та знищення належних позивачеві об’єктів зовнішньої реклами здійснений КАТП 072801 є безпідставними та такими, що завдали майнової шкоди ТзОВ „Кріс”.

З огляду на наведене, господарським судом Закарпатської області правомірно припинено провадження у справі щодо відповідача-1.

Відповідно до ст.ст. 16, 22 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу у встановлені законом способи, зокрема, шляхом відшкодування збитків. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги норми ст.ст. 321, 386, 1166 ЦК України, господарський суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача-2 суми 82 809, 26 грн., що складається з документально підтверджених матеріалами справи витрат позивача на виготовлення нових об’єктів зовнішньої реклами на суму 49 100, 30 грн. взамін знищених та упущеної вигоди на суму 33 708, 96 грн. є правомірними та обґрунтованими, оскільки поверхня знищених об’єктів зовнішньої реклами планувалася використовуватися ТзОВ «Кріс»для розміщення реклами замовників за оплатними договорами № 01/1 від 01.01.07, № 20 від 15.03.07, № 20 від 15.03.07, № 6 від 01.01.07, копії яких містяться у матеріалах даної справи у період до 31.12.07.

В частині позовних вимог на суму 2 170, 69 грн. господарським судом Закарпатської області відмовлено на законних підставах з огляду на те, що така сума документально не підтверджена позивачем.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів та заперечень.

Таким чином, враховуючи наведене, а також положення чинного законодавства України, апеляційна інстанція дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду прийняте з врахуванням всіх обставин справи та відповідно до законодавства України, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103,  105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

П О С Т А Н О В И В:

1.          Рішення господарського суду Закарпатської області від 31.10.07 у справі № 17/175 залишити без змін, апеляційну скаргу Комунального автотранспортного підприємства 072801 –без задоволення.

2.          Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

3.          Матеріали справи скеровуються до господарського суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя                              Д. Новосад

Суддя                                         О. Михалюк

Суддя                                         Г. Гнатюк