ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 55/254-07

вх. № 8507/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дисплей-Плюс". м. Херсон

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Електроленд", м. Х-в

про стягнення 385972,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дисплей-Плюс", м. Херсон, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Електроленд", м. Х-в ,367302,23 грн. основного боргу, 10784,39 грн. інфляційних нарахувань, 7885,45 грн. 3 % річних та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договорів № И18-01 від 18.07.06 р. та № 026-02 від 26.10.06 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 липня 2007 року було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 06 серпня 2007 року.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 06 серпня 2007 року було продовжено строк розгляду справи  до 10 жовтня 2007 року.

У призначене судове засідання представник відповідача не з"явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення ппро вручення поштового відправлення №3245180(арк.справи№33).

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 06 серпня 2007 року представника  відповідача , враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також те, що  у сторін необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день. Ухвалою господарського суду від 06 серпня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 27 вересня 2007 р.

17 вересня 2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 367302,23 грн. суми основного боргу, 11906,66 грн. збитків від інфляції, 10803,82 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Вказані уточнення були прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх урахуванням.

Ухвалою господарського суду від 27 вересня 2007 року було відкладено розгляд справи на10 жовтня 2007 року.

Представник позивача у призначене судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою, суду не надав , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження,  судом встановлено наступне.

18 липня 2006 року між сторонами було укладено договір№И18-01 та спеціфікації №1;№2 до нього, у відповідності до умов яких позивач(продавець) зобов"язався поставляти відповідачу (покупцю) аудіо-відео та побутову техніку у кількості, асортименті, по цінам згідно накладним документам, які є невід"ємною частиною договору. Пунктом 3 вказаного договору сторонами було визначено порядок розрахунків, а саме п.3.1 відповідач зобов"язався оплатити поставлений товар по спеціфікації №1 не пізніше 30 днів з дати поставки, яку вказано у накладній; п.3.2 договору відповідач зобов"язався оплатити поставлений товар по спеціфікації №2 не пізніше 60 -ти днів з дати поставки, яку вказано у накладній на поставку.; п.3.3 договору:оплата здійснюється у розмірі повної вартості поставленого товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Пунктом 4 вказаного договору сторони передбачили штрафні санкції, а саме у випадку прострочення покупцем оплати товару продавець має право вимагати, а покупець зобов"язується сплатити проценти за використання чужих грошових коштів у розмірі 3% річних, які нараховуються на суму заборгованості за весь період використання. Пунктом 7 сторонами було погоджено строк дії договору, а саме те, що договір вступає в силу з моменту підписання та строк дії договору спливає з моменту повного розрахунку за отриманий товар згідно додатку №1; додатку№2.

На виконання умов вказаного договору та спеціфікації№1 до нього 18 липня 2006 року позивач поставив відповідачу товар на суму 53833,50 грн., що підтверджується накладною №И18-01 від 18.07.2006 року (арк.справи№14).; за накладною №И18-02 від 18.07.2006 року позивач поставив відповідачу товар на суму 18742,50 грн.(арк.справи№15); згідно спеціфікації№2 позивач поставив відповідачу товар на суму 79044,00 грн., що підтверджується накладною№ И18-03 від 18.07.2006 року (арк.справи№15). Відповідач в свою чергу отримав товар за вказаними накладними за довіреністю ЯМЗ №961925 (арк.справи№17).

Таким чином позивач свої зобов"язання у відповідності до умов укладеного договору та спеціфікацій до нього виконував належним чином, проте відповідач розрахувався лише частково у сумі 35000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2738 від 17.10.2006 року, в графі призначення платежу якого вказано:"сплата за побутову техніку зг.накл.№18-01 від 18.07.06 р.

З матеріалів справи вбачається, 26 жовтня 2006 року між сторонами було укладено договір№026-02 та спеціфікації до нього№1,№2, у відповідності до умов яких  у відповідності до умов яких позивач(продавець) зобов"язався поставляти відповідачу (покупцю) аудіо-відео та побутову техніку у кількості, асортименті, по цінам згідно накладним документам, які є невід"ємною частиною договору на тіх самих умовах, які визначено у попередному договорі.

На виконання умов вказаного договору та спеціфікацій до нього позивач поставив відповідачу товар на суму 179765,25 грн., що підтверджується накладною №026-01 від 26.10.2006 року.

Відповідач отримав вказаний товар за довіреністю ЯМУ №966563 від 26 жовтня 2006 року., проте розрахунків в порушення умов договору не провів.

21 грудня 2006 року за накладною №ВП-000284 від 21.12.2006 року відповідачем було повернуто позивачу товар на суму 1895 грн., який було отримано за накладною№И18-03 від 18.07.2006 року, а саме було повернуто товар вказаний за позиціями№2,№3; слід зазначити, як пояснив позивач під час судового засідання 27 вересня 2007 року, що решта повернутого товару не стосується правовідносин по вищевказаним договорам  (арк.справи№24).

Отже, на час звернення позивача до господарського суду з позовом  заборгованість відповідача перед позивачем   становить 367302,23 грн.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини та враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, повне або часткове її погашення, хоча  мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами, оскільки належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується матеріалами справи (арк.справи33) суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення боргу у сумі –367302,23 грн.  правомірна та обгрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги щодо стягнення інфляційних  у сумі 11906,66 грн.та 3 % річних у сумі 10803,82 грн., які нараховано позивачем за прострочення виконання грошового зобов"язання підлягають задоволенню, як правомірні. (розрахунок перевірено судом).

У відповідності  зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись ст.124,ст.129 Конституції України,  ст.ст.  526,  ст.530,  612,  629 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України,  суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариста з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа "Електроленд" (61075, м. Харків, вул. Молодіжна 90. Рахунок №3660 в ХОФ Укрсоцбанку м. Харкова, МФО 351016, код 31559053) на користь Товариста з обмеженою відповідальністю "Дисплей-Плюс" (73014, м. Херсон, вул.Суворова 3. Рахунок№260061652 в ХОФ Укрсоцбанку м. Херсону, МФО 352015, код.24114926) 367302,23 грн. основного боргу, відсотки за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3% річних за весь період прострочення у сумі 10803,82 грн., інфляційні у сумі 11906,66 грн., 3900,12 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Повний текст рішення підписано 11 жовтня 2007 року.

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.