СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

04 грудня 2007 року

Справа № 20-2/364

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула
В.В.,

суддів                                                                      Щепанської
О.А.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1,
довіреність №  3681  від 24.07.07,
(суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2);

відповідача:
не з'явився (Фонд комунального майна Севастопольської міської ради);

З -тя  особа : не
з'явився, (Севастопольська міська рада),

представник КП "Аррікон" - Ігнатенко
В.В. (у порядку статті 30 ГПК України);

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Шевчук
Н.Г.) від 24.10.2007 у справі № 20-2/364

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

до
Фонду комунального майна Севастопольської міської ради

(вул. Леніна,
3,Севастополь,99011)

3-тя особа :  Севастопольська міська рада

(вул. Леніна, 3,Севастополь,99011)

про спонукання до включення об'єкту
в перелік об'єктів, які підлягають приватизації

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду міста Севастополя від 24
жовтня 2007 року у справі № 20-2/364
суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні
позову до Фонду комунального майна Севастопольської міської ради про спонукання
до включення об'єкту в перелік об'єктів, які підлягають приватизації.

Не погодившись з вказаним судовим  актом, позивач 08 листопада 2007 року
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого
господарського суду  від 24 жовтня 2007
року та ухвалити нове рішення про задоволення
заявлених позовних вимог.

Заявник апеляційної скарги
вважає, що рішення прийнято судом  при
неповному  з'ясуванні  обставин, що мають значення для  справи, з посиланням на  факти, що не знайшли свого підтвердження в
судовому засіданні, що призвело до
невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, фактичним  обставинам справи, а також до неправильного
застосування норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування  апеляційної скарги приведені наступні доводи
:

-
судом не прийнято до уваги твердження позивача про те, що відповідачем
не доведено факту отримання
позивачем  листа  за № 1879 від 11.06.2007, в якому Фонд  комунального майна Севастопольської міської
Ради  повідомив позивача про  відмову
в задоволенні його заяви  про
включення  спірних приміщень  до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації, шляхом викупу;

-
судом зроблено помилковий висновок про те, що  встановлені рішенням  Севастопольської міської Ради №1926 від
15.05.2007 "Про внесення   доповнень  та
змін  у  рішення
міської  Ради  №359
від   11.12.2002 обмеження  і заборони
щодо приміщень, які не можуть бути приватизовані, дійсно стосуються
спірних приміщень, оскільки для визначення в цьому питанні необхідні спеціальні
знання в області  будівництва та
архітектури, а висновок суд  про
дійсний  розмір площі магазину не
заснований на висновку судової експертизи.

До суду апеляційної інстанції, в порядку статті  30 ГПК України,  викликались головний інженер КП „Бюро
технічної інвентаризації та державної реєстрації об'єктів нерухомого майна”
Севастопольської  міської ради  і
представник комунального підприємства Севастопольської міської ради
„Аррікон” для дачі пояснень стосовно
спірного майна.

Головний інженер КП „Бюро
технічної інвентаризації та державної реєстрації об'єктів нерухомого майна”
Севастопольської  міської ради в судове
засідання 04.12.2007 не з'явився,  надав  письмові поясненні по суті спору.

Третя
особа у справі не скористалась своїм процесуальним правом на участь в
судових засіданнях апеляційної інстанції.

Відповідач після  перерви, оголошеної в судовому засіданні  27.11.2007, не з'явився.

Судова колегія, враховуючи
наявні у справі матеріали і пояснення, надані
іншими особами, викликаними
судом  в порядку статті  30 ГПК України,  визнала можливим вирішити справу по суті за
відсутністю вищевказаних учасників процесу.

Розглянувши матеріали
справи повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія  встановила
наступні обставини справи.

Між Регіональним
відділенням Фонду державного майна України по м.Севастополю (орендодавець) та
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 (орендар) 03.10.2005 був укладений
договір оренди № 288 нерухомого майна (будівлі, споруди), що належить до
державної власності,   а саме:
вбудовано-прибудованого будинку, літери "А" з підвалом загальною
площею 1434,5 кв.м, розташоване за адресою:
м. Севастополь, вул. Шевченко, 13, що знаходиться на балансі ТОВ
"Агрофірма "Золота
балка", строком дії до 30.09.2006 включно (арк. с. 15-21,т.1).

Листом № 2018/01-6 від
18.11.2005  (арк.с.31,т.1) Регіональне
відділення Фонду державного майна України по м.Севастополю (далі - РВ ФДМУ)
надало згоду суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 (далі - СПД ОСОБА_2)
на проведення поліпшень  зазначеного
майна в межах суми  322670 грн., за умови
зарахування компенсації цієї суми у процесі приватизації майна.

Відповідно до мирової
угоди, затвердженої ухвалою господарського суду міста Севастополя від
22.06.2006 у справі №20-8/118 за позовом суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2до Регіонального відділення Фонду державного майна України по
м.Севастополю, Фонду комунального майна Севастопольської міської Ради,
Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської
державної адміністрації, за участю третьої особи - товариства з обмеженого
відповідальністю "Агрофірма "Золота Балка" про розірвання
договору та спонукання укласти договір, права та обов'язки орендодавця  за договором оренди нерухомого майна від
03.10.2005  перейшли від Регіонального
відділення Фонду державного майна України в м.Севастополі до Фонду комунального
майна Севастопольської міської Ради (арк. с. 32-35,т.1).

На підставі вищевказаної
ухвали  господарського суду міста
Севастополя            29.11.2006
територіальна громада в особі Севастопольської міської Ради, від імені якої діє
комунальне підприємство "Аррікон" (орендодавець) та  суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2
(орендар) уклали договір № 432 оренди нерухомого майна вбудовано-прибудованих
приміщень магазину літ. "А" № 292, що складається з приміщень підвалу
з №11-1 по И-20, приміщень 1 поверху з Ш1І-1 по Ш-32, загальною площею 1434,5
кв.м., розташованих за адресою: м.Севастополь, вул.Т.Шевченко, 13 (арк. с.
22-26,т.1).

Строк дії договору
встановлений з моменту підписання до 30.09.2009.

Предметом оренди вищевказаних  договорів є одне і те ж саме нерухоме             майно.

В період  дії
договору оренди нерухомого майна позивачем у справі  була здійснена реконструкція  і перепланування  приміщень
спірного  об'єкта, у зв'язку з
чим  його площа збільшилася до 1448,7
кв.м..

Як вбачається  з матеріалів справи, наказом комунального
підприємства Севастопольської міської Ради "Аррікон" (далі - КП
"Аррікон") №10 від 22.03.2007 погоджений обсяг затрат СПД ОСОБА_2 на
виконання невіддільних покращень орендованого майна на суму 244483,00 грн.
(арк. с. 36,т.1).

У зв'язку з вказаною  обставиною, 27.03.2007 Фондом комунального
майна Севастопольської міської Ради  було
видано свідоцтво про право власності на
вбудовано-прибудовані нежитлові приміщення , розташовані за адресою:
м.Севастополь, вул. Шевченко, 13., згідно якого спірний об'єкт, площею 1448,7
кв. м, належить територіальній громаді м. Севастополя в  особі
Севастопольській міській Ради  на
праві комунальної власності   (арк. с.
38-39,т.1).

17.04.2007  комісією
по оренді комунального майна  було
прийнято рішення  (протокол № 4-07) про
внесення  змін  в договір
оренди № 432  від 29.11.2006 в
частині  збільшення площі об'єкта оренди
до 1448,7 кв.м. (арк.с.79,т.2).

Таким чином, на балансі
комунального підприємства "Аррікон"
знаходиться об'єкт  комунальної
власності, загальною  площею 1448,7
кв.м., але зміни в договір оренди в частині збільшення площі орендованого  приміщення
до зазначеного розміру не
внесені.

Позивач у справі 17.05.2007 листом
за № 210 звернулась до Фонду комунального майна Севастопольської міської
Ради  із заявою про включення
вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень магазину, загальною площею 1448,7
кв.м., розташованого за адресою: м.Севастополь, вул.Т. Шевченко, 13, до
переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу (арк. с.
40-42,т.1).

Фонд комунального майна
Севастопольської міської Ради  листом №
1879 від 11.06.2007 повідомив позивача про те,
що  заява про включення зазначених
приміщень до переліку об'єктів, які
підлягають  приватизації, не може
бути задоволена, так як   відповідно   до
пункту 5  статті  7
розділу   II    Закону
України "Про приватизацію невеликих державних підприємств                                   (малу
приватизацію ), рішення Севастопольської міської Ради №1926 від 15.05.2007
"Про внесення  доповнень  та
змін  у  рішення
міської  Ради  №359
від   11.12.2002  "Про затвердження переліку об'єктів
культурної спадщини и об'єктів соціально значимих для міста і (в тому числі
нежитлових приміщень, які ними займаються), і які відносяться до комунальній
власності, приватизація яких не допускається",  орендовані
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2  приміщення
входять до переліку об'єктів, приватизація яких не допускається (арк. с
91,т.1).

Вважаючи, що, згідно з пунктом 51
Державної програми приватизації на 2000-2002 рік, затвердженої Законом України
від 18.05.2000 №1723-111 в редакції від 27.11.2003 та рішенням Конституційного
Суду України №14-пр/2000 від 13.12.2000,
у  суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2, як у  орендаря
спірного нерухомого майна, котрий за згодою орендодавця здійснив невіддільні
поліпшення орендованого майна, вартістю, що перевищує 25% від його залишкової
вартості, виникло право на викуп цього майна,
останній звернувся до місцевого господарського суду з  позовом до Фонду комунального майна
Севастопольської міської Ради про спонукання включити вбудовано-прибудовані
нежитлові приміщення магазину загальною площею 1448,7 кв.м, розташовані за
адресою: м.Севастополь, вул. Т.Шевченка, 13, у перелік об'єктів, які підлягають
приватизації позивачем шляхом викупу (арк.с. 2-7,т.1).

Позовні вимоги уточнювались
позивачем, в порядку статті 22 ГПК України,
(клопотання  від 09.10.2007,
арк.с. 87-88) , в якому позивач просив зобов'язати   Севастопольську  міську
Раду,  яка є  третьою особою у даній справі,  затвердити перелік об'єктів, з включенням до
нього спірних вбудовано-прибудованих нежитлових приміщень магазину, які мають
загальну площу 1448,7 кв.м, і
розташовані за адресою: м.Севастополь, вул. Т.Шевченка, 13, та
підлягають  приватизації  шляхом
викупу суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2, за фактом  надання такого переліку відповідачем у
справі.

Рішенням
господарського суду міста Севастополя від 24 жовтня 2007 року у справі №
20-2/364  суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_2. відмовлено в задоволенні заявлених позовних вимог. (арк.с.
100-103,т.1).

Рішення суду  мотивовано тим, що  на спірний
об'єкт поширюються встановлені рішенням Севастопольської міської Ради
№1926 від 15.05.2007 (арк.с. 92,т.1) обмеження і заборони щодо його
приватизації, у зв'язку з чим  підстав
для задоволення вимог позивача не вбачається.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної  скарги,
заслухавши пояснення представників сторін, надані в судовому засіданні
27.11.2007,  а також письмові пояснення,
надані особами в порядку статті 30 ГПК України, судова колегія вважає  рішення суду першої інстанції  підлягає скасуванню, а апеляційна скарга -
задоволенню, виходячи  з наступного.

Відповідно до статті  19 Конституції України органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на
підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та
законами України.

Приватизація об'єктів державної
власності здійснюється у відповідності до Закону України "Про приватизацію
державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу приватизацію)" та Закону України "Про
державну програму приватизації".

Згідно приписів ст.7 ч.1 Закону
України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)" Фонд державного майна України, Верховна Рада Автономної
Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації
переліки об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності
Автономної Республіки Крим та комунальній власності і підлягають: продажу на
аукціоні, за конкурсом, викупу.

Частиною 3 ст. 7 Закону України “Про
приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” передбачено,
що включення об'єктів малої приватизації до
переліків,   зазначених  у
частині   1   цієї
статті,  здійснюється
відповідно  до  Державної та
місцевих  програм  приватизації
або  з  ініціативи відповідних органів приватизації
чи покупців.

Як вбачається зі змісту  частини 6 ст. 2 Закону  України “Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)”
приміщення  та будівлі можуть  бути у встановленому порядку  виключені з переліку  об'єктів
малої приватизації  у тому числі
за рішенням місцевої Ради відповідного рівня.

Питання затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку
об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення
доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної  власності вирішуються  згідно з пунктом 30 статті 26 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні”,
виключно  на  пленарних
засіданнях  сільської,  селищної, міської ради .

Фонд комунального майна
Севастопольської міської Ради відповідно до Положення про Фонд
комунального  майна Севастопольської
міської Ради (арк. с. 73-80,т.1) є виконавчим органом Севастопольської міської
Ради по управлінню майном, яке відноситься до комунальної власності
територіальної громади міста Севастополя (пункт 2 Положення).

Фонд діє в межах повноважень, визначених цим Положенням,
підпорядкований, підзвітний і підконтрольний Раді (пункт 8).

Фонд комунального майна
Севастопольської міської Ради  розробляє
програми приватизації комунальної власності, складає переліки об'єктів
комунальної власності майна, які підлягають приватизації, і переліки об'єктів
комунальної власності, які не підлягають приватизації, передає їх на
затвердження Раді; організує виконання програми приватизації; виступає органом
приватизації по об'єктах права комунальної власності від імені і за дорученням
Ради (пункти 10.25-10.27).

Судом першої інстанції було
встановлено, що рішенням Севастопольської міської Ради  №1926 від 15.05.2007 "Про внесення
доповнень та змін у рішення міської Ради №359 від 11.12.2002 "Про
затвердження переліку об'єктів культурної спадщини і об'єктів соціально
значимих для міста, (в тому числі нежитлових приміщень, які ними займаються),
які відносяться до комунальної власності, приватизація яких не допускається"
введені обмеження і встановлені заборони на приватизацію об'єктів комунальної
власності. (арк. с. 43-44,т.1).

Зі
змісту пункту 1.1 рішення Севастопольської міської Ради  №1926 від 15.05.2007 вбачається, що обмеження
і встановлення заборони щодо приватизації об'єктів комунальній власності  встановлені відносно нежитлових приміщень, до
яких віднесені: об'єкти торгівлі сфери громадського харчування, побутових
послуг населенню, офісні приміщення, розташовані на І поверхах будівель,
будинків у різних частинах міста, площею понад 250 кв.м.

Суд першої інстанції виходів з
факту того, що  вбудовано-прибудовані
нежитлові приміщення магазину, розташовані за адресою: м.Севастополь, вул.
Т.Шевченка, 13, які мають загальну площу 1448,7 кв.м, складається з  приміщення магазину І поверху площею 786,30
кв. м., приміщення підвалу площею 662,40 кв.м., у зв'зку з чим   на цей об'єкт поширюються встановлені
рішенням Севастопольської міської Ради №1926 від 15.05.2007 обмеження і
заборони щодо його приватизації.

Судова колегія не може
погодитися з даною позицією суду першої інстанції.

За
наслідком дослідження  інвентарної  справи на вбудовано-прибудовані нежитлові
приміщення магазину, розташовані за адресою: м.Севастополь, вул. Т.Шевченка,
13, (арк..с34-48,т.2)  і пояснень
головного інженеру  КП „Бюро технічної
інвентаризації та державної реєстрації об'єктів нерухомого майна”
Севастопольської  міської ради
(арк..с.55,т.2),  наданих  суду в порядку статті 30 ГПК України, судовою
колегією було  встановлено, що  спірні приміщення магазину, загальною площею
1448,7 кв.м., розташовані по вул.. Т. Шевченко, 13 в місті Севастополі, в
цілому складаються  із приміщень,
вбудованих  в  перший поверх житлового, багатоквартирного
будинку, приміщень,  вбудованих   до першого поверху цього будинку та
підвальних приміщень, які знаходяться
під  цими вбудованими
приміщеннями.

Згідно  матеріалам технічної  інвентаризації  спірного об'єкта ,  вбудована
частина  приміщень  займає площу -48,2 кв.м., площа  приміщень, які  прибудовані до першого поверху житлового,
багатоквартирного будинку , складає -738,1 кв.м., а плоша  підвальних приміщень -662,4 кв.м..

Відповідно  до додатку Б (обов'язковий)  до ДБН В.2.2-15-2005 першим поверхом   є
нижній надземний поверх житлового будинку (арк.с.86-88,т.2 ).

Поверх надземний - поверх з
позначкою  підлоги  приміщень
не нижче планувальної позначки землі.

У зв'зку з чим ,
приміщеннями  першого поверху  спірного
об'єкта, розташованого  по вул. Т.
Шевченко, 13, в місті Севастополі, можна визнати тільки  вбудовану частину  магазину , загальною площею  48,2 кв.м.

Зазначені обставини
також  підтверджуються  висновком експерта  Севастопольського  відділення
Харківського НДІ судових експертиз № 827 від 15.11.2007
(арк..с.12-24,т.2).

Також судом апеляційної
інстанції встановлено, що рішенням сесії
Севастопольської міської Ради  за
№ 2254 від 10.06.2007 „Про затвердження
правил  благоустрою міста
Севастополя”  був затверджений  перелік житлових будинків і придомових
територій комунальної форми власності міста за балансовою належністю.

Відповідно до цього рішення
Севастопольської міської Ради  житловий
багатоквартирний будинок, розташований по вул. Т. Шевченко, 13, в місті
Севастополі, знаходиться на балансі Ремонтно -експлуатаційного підприємства
-19. (арк..с.82-85,т.2 ).

А вбудовано-прибудовані
нежитлові приміщення магазину знаходяться
на балансі КП „Аррікон”, якому воні були передані  на підставі акту приймання -передачі основних
засобів від 22.08.2006 (арк.с.58,т.2), що також підтверджується письмовими
(арк.с.56,т.2) та усними поясненнями
представника КП „Аррікон”, наданими
в судовому засіданні 04.12.2007 (арк.с. 89-92,т.2).

Таким чином, спірні
вбудовані приміщення, площею 1448,7 кв.м., є самостійною обліковою одиницею та
ці приміщення  не є приміщеннями   житлового будинку  № 13 по вул. Т. Шевченко, у місті
Севастополі.

Тому, обмеження,
встановлені рішенням Севастопольської міської Ради  №1926 від 15.05.2007 "Про внесення
доповнень та змін у рішення міської Ради №359 від 11.12.2002 "Про
затвердження переліку об'єктів культурної спадщини і об'єктів соціально
значимих для міста, (в тому числі нежитлових приміщень, які ними займаються),
які відносяться до комунальної власності, приватизація яких не
допускається" не можуть бути поширені на спірний об'єкт.

Довід заявника апеляційної скарги  про те, що відповідачем не доведений факт  надіслання на його адресу листа за № 1879 від
11.06.2007 (арк..с. 91,т.1), в якому Фонд
комунального майна Севастопольської міської Ради повідомив орендаря про
відмову  в задоволенні його заяви про
включення спірних приміщень до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації, судова колегія  вважає обґрунтованим, оскільки доказів
відправлення цього листа відповідачем судам першої і апеляційної інстанцій не
надано.

Заява   позивача про
уточнення позовних вимог від 09.10.2007 (арк.с. 87-88,т.1) не підлягає
розгляду, оскільки  зміст її вимог
адресовано  Севастопольській міській
Раді, яка є -третьою особою у справі.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна
скарга підлягає  задоволенню, а рішення
суду  від 24.10.2007  скасуванню, як ухвалене  при неповному з'ясуванні обставин, що мали
значення для правильного вирішення спору, з прийняттям нового рішення у справі
про задоволення  заявлених суб'єктом  підприємницької діяльності  ОСОБА_2 позовних вимог.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт
2), 104 (частина 1, пункт 1), 105Господарського процесуального кодексу України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2задовольнити .

Рішення господарського суду
міста Севастополя  від 24.10.2007 у
справі № 20-2/364 скасувати.

Прийняти нове рішення у
справі.

Позов суб'єкта підприємницької
діяльності  ОСОБА_2

задовольнити.

Зобов'язати  Фонд комунального майна  Севастопольської міської ради  включити вбудовано-прибудовані нежитлові
приміщення, площею 1448,7 кв.м, розташовані за адресою: м .Севастополь, вул.
Т.Шевченка, 13, в перелік об'єктів,  які
підлягають приватизації шляхом викупу суб'єктом підприємницької діяльності  ОСОБА_2.

Головуючий суддя
В.В.Сотула

Судді                                                                                          О.А.
Щепанська

В.І. Гонтар