ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.07                                                                                        Справа №  10/686/07

Суддя   Алейникова Т.Г.

За позовом: Запорізького обласного комітету захисту миру, 69006, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 193

До відповідача-1: Управління житлового господарства Запорізької міської ради, 69037, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 214,

відповідача-2: Комунального підприємства «ВРЕЖО №13», 69032, м. Запоріжжя, вул. Металургів, 11

про визнання договору оренди нерухомого майна дійсним

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники:

Від позивача: Сльота О.В., представник на підставі довіреності №1/ЮР від 12.05.2007 року

Від відповідача-1: Фролов В.В., представник на підставі довіреності №15-01/648 від 05.07.2007 року.

Від відповідача-1: Фролов В.В., представник на підставі довіреності №15-01/648 від 05.07.2007 року.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені позовні вимоги про визнання дійсним договору оренди нерухомого майна №366 від 09.12.1999 року та додаткових угод від 18.09.2000 року, 25.09.2002 року, 15.08.2005 року, 27.08.2007 року та 14.11.2007 року до цього договору, укладених між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (орендодавець, відповідач-1 у справі), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №13»(балансоутримувач, відповідач-2 у справі) та Запорізьким обласним комітетом захисту миру (орендар, позивач у справі).

Ухвалою суду від 20.11.2007 року порушено провадження у справі №10/686/07, судове засідання призначено на 30.11.2007 року.

У судовому засіданні, що відбулося 30.11.2007 року, представником позивача були надані додаткові документи, письмові докази, пояснення до позову, відповідно до яких позивач просить суд задовольнити позов на підставі ст. ст. 1, 2, 12 ГПК України, Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. ст. 220, 638, 793 ЦК України. Вказані пояснення відповідають вимогам ст. 22 ГПК України та приймаються судом.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позові, просить позов задовольнити, позовні вимоги обґрунтовує ч. 2 ст. 220, ст. 648 ЦК України, ст. 284 ГК України, ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

У судовому засiданнi позивач пояснив суду, що 09.12.1999 року між Запорізьким обласним комітетом захисту миру та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області було укладено Договір оренди нерухомого майна №366, а саме нежитлового приміщення VII, літ. А5-А7, в будинку №193, по пр. Леніна, що в м. Запоріжжі, площею 91,22 м. кв. У відповідності до акту прийому-передачі вiдповiдача-l передав, а позивач прийняв в строкове платне користування зазначене нежитлове приміщення.

В подальшому у зв’язку з передачею державного житлового фонду в комунальну власність м. Запоріжжя замість РВФДМ України по Запорізькій області орендодавцем стало КП ВРЕЖО №14, про що було укладено додаткову угоду від 18.09.2000 року.

В 2002 році, у відповідності до рішення виконавчого комітету ЗМР від 03.09.2002 року №267/1, у зв’язку з реорганізацією ВРЕЖО №14 та зміною приналежності приміщення, згідно додаткової угоди відбулася заміна сторін у договорі. Так, угода стала тристоронньою: орендодавець –Управління житлового господарства ЗМР, балансоутримувач –комунальне підприємство "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання ВРЕЖО №13”, орендар –Запорізький обласний комітет захисту миру.

В подальшому на підставі рішення ЗМР №263/24 від 28.07.2005 року було укладено додаткову угоду про подовження терміну дії договору та зміну площі, яка орендується, на 30,6 м. кв. Також перераховано орендну плату.

У зв’язку з виготоволенням технічного паспорту ОП ЗМБТІ додатковою угодою від 27.08.2007 року було уточнено площу приміщення, що перебуває в оренді у позивача.

Позивач наголошує на тому, що він сплачує орендну плату та iншi передбачені платежі, добросовісно виконує iншi умови договору.

Позивач пояснив, що оскільки договір оренди нерухомого майна було укладено у 1999 році, то на момент укладення чинні норми цивільного законодавства не перебачали обов’язкового його нотаріального посвідчення (діяли норми цивільного кодексу 1963 року).

З 1 січня 2004 року набрав чинності новий Цивільний кодекс, де ч. 2 ст. 793 передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Додаткові угоди до Договору оренди нежитлового приміщення №366 від 09.12.1999 року, укладені між сторонами по договору 15.08.2005 року, 27.08.2007 року та 14.11.2007 року, не було посвідчено нотаріально.

У зв’язку з тим, що цей договір може бути визнаний недійсним, позивач звертався до відповідача-1 з проханням нотаріально посвідчити та зареєструвати додаткові угоди до договору оренди та сам договір. Натомість отримав пояснення, що оскільки на момент укладення Договір оренди нежитлового приміщення №366 від 09.12.1999 року не потребував нотаріального посвідченя, то і додаткові угоди таким чином посвідчувати та реєструвати не потрібно.

Позивач стверджує, що сторони за договором оренди виконують його умови належним чином. Так, орендодавець, за актом прийому-передачі передав нежитлове приміщення у строкове платне користування орендарю, який прийняв об’єкт нерухомості, своєчасно і в повному обсязі вносить орендну плату та інші платежі, уклав відповідні договори щодо страхування об’єкту нерухомості, на постачання електроенергії, теплової енергії, на відпуск води та прийом стоків, на вивіз мусора, а також добросовісно виконує всі інші умови.

За таких обставин, з урахуванням змін в законодавстві, з позиції Позивача, з метою захисту прав та інтересів останнього, існує необхідність визнання даного договору оренди та додаткових угод до нього дійсним в судовому порядку.

На пiдставi ст. 220 ЦК України позивач звернувся до господарського суду з проханням визнати договір оренди нерухомого майна №366 від 09.12.1999 року та додаткових угод від 18.09.2000 року, 25.09.2002 року, 15.08.2005 року, 27.08.2007 року та 14.11.2007 року до даного договору дійсними.

Вiдповiдачi у відзивах на позовну заяву проти позовних вимог не заперечують, визнають їх у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

господарські відносини мiж юридичною особою –Запорізьким обласним комітетом захисту миру, Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради та Комунальним підприємством "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №13" врегульовані договором оренди нерухомого майна №366 вiд 09.12.1999 року та додатковими угодами до нього.

Вiдповiдно до п. 1.1 договору Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області передало, а позивач прийняв в строкове платне користування нежитлове приміщення VII, літ. А5-А7, в будинку №193, по пр. Леніна, що в м. Запоріжжі, загальною площею 91,22 м. кв. На виконання даного договору за актом прийому-передачi орендованого майна вiд 09.12.1999 року нежитлове приміщення було передано позивачу.

В зв’язку з передачею державного житлового фонду в комунальну власність м. Запоріжжя замість РВФДМ України по Запорізькій області орендодавцем стало КП ВРЕЖО №14, про що було укладено додаткову угоду від 18.09.2000 року.

В 2002 році, у відповідності до рішення виконавчого комітету ЗМР від 03.09.2002 року №267/1, у зв’язку з реорганізацією ВРЕЖО №14 та зміною приналежності приміщення, згідно додаткової угоди відбулася заміна сторін у договорі. Так, угода стала тристоронньою: орендодавець –Управління житлового господарства ЗМР, балансоутримувач –комунальне підприємство "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання ВРЕЖО №13”, орендар –Запорізький обласний комітет захисту миру.

В подальшому на підставі рішення ЗМР №263/24 від 28.07.2005 року було укладено додаткову угоду про подовження терміну дії договору, зміну площі, яка орендується, на 30,6 м. кв., та перераховано орендну плату. У зв’язку з виготоволенням технічного паспорту ОП ЗМБТІ додатковою угодою від 27.08.2007 року було уточнено площу приміщення, що перебуває в оренді у позивача, до 32,45 м. кв. Додатковою угодою від 14.11.2007 року до договору оренди №366 внесено зміни та доповненння стосовно порядку приватизації та зарахування витрат на поліпшення орендованого приміщення.

Вiдповiдно до п. 11.1. договору він діє з 09.12.1999 року до 15.08.2008 року.

На час укладення договору оренди нерухомого майна, 09.12.1999 року, норми цивільного законодавства не перебачали обов’язкового його нотаріального посвідчення. У зв’язку з тим, що з 01.01.2004 року набрав чинності новий Цивільний кодекс, де ч. 2 ст. 793 передбачено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, додаткові угоди до договору оренди №366, укладені після цієї дати, відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, підлягали нотаріальному посвідченню.

Позивач та відповідачі підтвердили, що умови договору оренди нерухомого майна №366 виконуються сторонами належним чином.

Так орендар, орендодавець за актом прийому-передачі передав нежитлове приміщення у строкове платне користування орендарю, а останній прийняв об’єкт нерухомості, своєчасно і в повному обсязі вносить орендну плату та інші платежі. У матеріалах справи мicтиться довідка вiд 30.08.2007 року, видана Комунальним підприємством "ВРЕЖО №13", про те, що позивач заборгованості з орендної плати та експлуатаційних витрат за нежитлове приміщення за адресою: пр. Леніна, б. 193, станом на 30.08.2007 року не має. Окрім цього, позивачем надані платіжні доручення про сплату орендних платежів за вересень, жовтень та листопад 2007 року.

Також орендар уклав відповідні договори щодо страхування об’єкту нерухомості, на постачання електроенергії, теплової енергії, на відпуск води та прийом стоків, на вивіз мусора, про що надав належні письмові докази в судовому засіданні.

Все зазначене свідчить про належне виконання позивачем (орендарем) обов'язків, покладених на нього договором оренди нерухомого майна №366 вiд 09.12.1999 року.

Вiдповiдно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо ycix істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, i відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася вiд його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Враховуючи вищевикладені обставини у їx сукупності, з метою захисту прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання договору оренди нерухомого майна №366 вiд 09.12.1999 року та додаткових угод до нього, укладеного мiж Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, комунальним підприємством "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №13" та Запорізьким обласник комітетом захисту миру є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі слід покласти на позивача за його заявою.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –ВИРIШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати договір оренди нерухомого майна №366 від 09.12.1999 року з додатковими угодами від 18.09.2000 року, 25.09.2002 року, 15.08.2005 року, 27.08.2007 року та 14.11.2007 року, укладений між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об’єднання №13»та Запорізьким обласним комітетом захисту миру дійсним.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84 ГПК України 30.11.2007 року.

Суддя                                                                                                                      Т.Г. Алейникова