ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.
№ 8/241-31/288-38/538

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:
Першикова Є.В.,

суддів:
Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Росава" ЛТД (далі Товариство)

на постанову
Київського апеляційного господарського суду

від
27.08.07

у справі
№ 8/241-31/288-38/538

господарського суду
міста Києва

за позовом
Товариства

до
товариства з обмеженою відповідальністю "Новий друк" (далі ТОВ "Новий друк")

про
стягнення 125 142,94 грн.

та за зустрічним позовом

ТОВ "Новий друк"

до
Товариства

про
стягнення 55 597,47 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- Товариства:
Петренко І.А. (за дов. № 17-д від 29.11.07);

- ТОВ "Новий друк":
Квітка Н.М. (за дов. № 3 від 09.01.07);
Залєвська А.А. (за дов. № 2 від 09.01.07).

Ухвалою від 22.10.07 Вищого господарського суду України касаційна скарга Товариства № 30 від 24.09.07 була прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні на 29.11.07.

У зв'язку з тим, що у період з 26.11.07 по 30.11.07 суддя Першиков Є.В. перебував у відпустці, ухвалою від 19.11.07 Вищого господарського суду України розгляд справи було відкладено на 06.12.07.

Про вказані обставини представників сторін було повідомлено на початку судового засідання 06.12.07. Відводів складу колегії суддів не заявлено.

За згодою представників сторін, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.12.07 було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Рішенням від 04.08.06 господарського суду міста Києва (суддя

Катрич В.С.) первісний позов задоволено повністю.

З ТОВ "Новий друк" на користь Товариства стягнуто 95 890,00 грн. збитків, 32 800,00 грн. пені, 3 000,90 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою від 26.10.07 Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Губенко Н.М., суддів –Барицької Т.Л., Ропій Л.М.) рішення від 04.08.06 господарського суду міста Києва змінено, його резолютивну частину викладено в наступній редакції:

З ТОВ "Новий друк" на користь Товариства стягнути 1 080,00 грн. збитків, 6 720,46 грн. пені, 78,00 грн. державного мита, 7,15 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 181,90 грн. витрат на послуги адвоката.

В задоволенні решти позовних вимог Товариству відмовлено.

З Товариства на користь ТОВ "Новий друк" стягнуто 604,44 грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги.

Постановою від 15.03.07 Вищого господарського суду України касаційну скаргу Товариства задоволено частково.

Рішення від 04.08.06 господарського суду міста Києва та постанову від 26.10.07 Київського апеляційного господарського суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи рішенням від 15.06.07 господарського суду міста Києва (суддя Качан Н.І.) в задоволенні позовних вимог Товариства та в задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ "Новий друк" відмовлено повністю.

Постановою від 27.08.07 Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Капацин Н.В., суддів –Пашкіної С.А., Калатай Н.Ф.) апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а рішення від 15.06.07 господарського суду міста Києва –без змін.

Вказані рішення, винесені під час нового розгляду справи, в частині первісного позову мотивовані тим, що в порушення умов договору Товариство не вжило належних заходів щодо виявлення недоліків спірної продукції при її отриманні. Щодо зустрічних позовних вимог суди врахували, що оскільки до подання позову до суду, ТОВ "Новий друк" не зверталось до Товариства з вимогою щодо перерахування спірних коштів і не отримало його відмову, то порушення прав ТОВ "Новий друк" не відбулось.

Не погодившись з рішеннями попередніх судових інстанцій, винесеними під час нового розгляду справи, Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить рішення від 15.06.07 господарського суду міста Києва та постанову від 27.08.07 Київського апеляційного господарського суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 525, 526, 546, 547, 610, 611, 623, 624, 837, 853, 858 Цивільного кодексу України, ст.ст. 216, 217, 218, 224, 225, 226 Господарського кодексу України, ст. 21 Закону України "Про видавничу справу", п. 6 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення по якості

№ П-7, ст.ст. 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, скаржник звертає увагу на те, що висновок ВАТ "Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка" щодо якості книжок, на який зроблено посилання в оскаржених рішеннях, безпідставно прийнято судами як належний доказ по справі, оскільки зазначена установа не має відповідних документів, що посвідчують право на проведення таких досліджень.

У своєму відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Новий друк" щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв'язку з чим просить касаційну скаргу Товариства залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення –без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями на підставі матеріалів справи 30.11.05 між Товариством (Замовник) та ТОВ "Новий друк" (Виконавець) укладено договір № 498 на виготовлення друкованої продукції (далі Договір) та додаткову угоду № 1 до Договору.

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що відповідно до п. 1.1. Договору, Товариство доручило, а ТОВ "Новий друк" зобов'язалось виготовити друковану продукцію у відповідності з її описом і на умовах, які викладаються в додаткових угодах до цього Договору.

Пунктом 4.1 Договору сторони передбачили, що якість друкованої продукції визначається її описом, а також відповідністю затвердженого Товариством оригінал-макету чи/та кольоропроб. Усі вимоги, які Товариство висуває до робіт по виготовленню друкованої продукції повинні бути оформлені в письмовому вигляді та передані ТОВ "Новий друк" до початку виконання робіт. Якщо вимоги, в тому числі відносно якості друкованої продукції, не оформлені Товариством в письмовому вигляді, то роботи виконуються ТОВ "Новий друк" за якістю, яка зазвичай вимагається до ідентичної друкованої продукції. За таких умов Товариство втрачає право висувати будь-які заперечення до якості продукції.

Також, встановлено, що відповідно до п. 4.3 Договору передача-прийняття продукції за якістю і кількістю здійснюється шляхом оформлення і підписання сторонами товарної накладної чи акту прийому-передачі виконаних робіт. В акті чи у товарній накладній вказуються всі претензії до продукції.

Згідно п. 4.4 Договору, якщо при передачі продукції Товариству виявлено істотні недоліки, дефекти, брак, які виключають можливість використання якостей продукції і/та самої продукції і які виникли з вини

ТОВ "Новий друк", то Товариство не повинно приймати таку продукцію до моменту усунення виконавцем недоліків, дефекту, браку та має право затримати плату за неякісно виконану продукцію. У такому випадку сторони повинні підписати протокол, вказавши в ньому усі недоліки, дефекти, брак, причини їх виникнення (кожна сторона може вказати свою позицію окремо) та строки їх усунення. Пунктом 4.5 Договору встановлено, що якщо сторони не дійшли згоди відносно якості виконаних робіт, повинна бути проведена незалежна експертиза.

Пунктом 7.1 Договору сторони передбачили, що за порушення термінів виготовлення продукції за вини Виконавця останній сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,5 % від вартості продукції за кожен день прострочки.

Також, попередніми судовими інстанціями встановлено, що згідно з п. 1 додаткової угоди № 1 до Договору, та описом продукції, що в ній міститься, ТОВ "Новий друк" зобов'язалось виготовити книгу "Бережи себе, малюк" розміром (форматом): 84*108/16, об'ємом 128 сторінок, папір: блок - офсетний 100 г/м2 (роль 84 см); форзац - офсетний 120 г/м2 (роль 84 см); обкладинка - 130 г/м2; фарбність: блок - 4+4; палітурка: 7 БЦ (глянц. ламінація); форзац: задрукований 4+0; скріплення: шитво нитками; оригінал - макет: замовника, упаковка - крафт.

На підставі наданих сторонами доказів по справі судовими інстанціями встановлено, що відповідно до п.п. 2, 3 додаткової угоди № 1 ТОВ "Новий друк" взяло на себе зобов'язання виготовити 10 000,00 примірників книги "Бережи себе, малюк" вартістю 86 700,00 грн. (без ПДВ). Разом з тим, встановлено, що Товариство згідно з вимогами п.п. 4.1, 4.2 додаткової угоди

№ 1 зобов'язалось перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ "Новий друк" попередню оплату за роботи у розмірі 50% вартості продукції, а решту вартості сплатити протягом 3-х банківських днів з моменту повідомлення Виконавцем Замовника про виготовлення продукції.

Місцевим та апеляційним судами встановлено, що в п. 5.1 додаткової угоди № 1 сторони погодили, що термін виготовлення продукції становить 10 робочих днів з моменту здійснення Товариством часткової 50% попередньої оплати її вартості і затвердження оригінал-макета продукції.

При вирішенні спору по суті попередніми судовими інстанціями встановлено, що платіжним дорученням № 196 від 12.12.05, на виконання

п. 4.1 додаткової угоди, Товариство перерахувало ТОВ "Новий друк"

40 000,00 грн. –50%) вартості продукції, а решта суми (46 700,00 грн.) Товариством перерахована не була.

Судовими інстанціями враховано, що відповідно до п.п. 6.6 та 6.7 Договору ТОВ "Новий друк" самостійно визначає технологічний процес виготовлення продукції і зобов'язано виготовити її якісно і в установлений строк, своєчасно передати продукцію Товариству в належній упаковці.

На підставі наданих сторонами доказів по справі попередніми судовими інстанціями встановлено, що продукцію ТОВ "Новий друк" виготовило вчасно в повному обсязі єдиним тиражем про що Товариство було повідомлено за допомогою факсимільного зв'язку.

Так, на підставі матеріалів справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ "Новий друк", згідно з накладною № 3473 від 28.12.05 передало Товариству 384 примірники книги "Бережи себе, малюк", упакованих в папір "крафт", а 19.01.06 за цією ж накладною передало ще 342 примірники книги. При цьому, загальна сума, на яку було передано продукцію, згідно з накладною № 3473 від 28.12.05 склала 7 282,80 грн.

Вирішуючи спір попередні судові інстанції встановили, що 05.01.06 Товариство склало акт № 1 про виявлені недоліки книжок, у зв'язку з чим зверталось до ТОВ "Новий друк" з претензіями № 1 від 05.01.06 та № 3 від 16.01.06, в яких повідомляло про порушення термінів виготовлення книги, про порушення вимог брошувально-палітурних процесів продукції і неможливість прийняття книг та просило вжити невідкладних заходів щодо усунення дефектів, прискорення виконання робіт і зменшення їх вартості (до 25-30%).

Судовими інстанціями встановлено, що за накладною б/н від 19.01.06 Товариство повернуло ТОВ "Новий друк" 384 книги "Бережи себе, малюк", в яких було виявлено недоліки та порушення брошувально-палітурного стану книг для виправлення. При цьому, встановлено, що загальна вартість повернутих книг становила 3 329,28 грн.

Також, місцевим та апеляційним судами встановлено, що 07.02.06 відповідно до накладної № 340 ТОВ "Новий друк" передало Товариству книги "Бережи себе, малюк" у кількості 3 864 примірників на загальну суму

33 500,88 грн. При цьому, в поясненнях до місцевого господарського суду від 18.05.07 представник Товариства пояснив, що ТОВ "Новий друк" повернуло 84 книжки після усунення браку. Водночас, встановлено, що накладні, на підставі яких була передана продукція містять інформацію лише щодо кількості поставленої продукції, та не містять зауважень чи претензій щодо якості книг під час їх отримання Товариством.

Разом з тим, при вирішенні спору по суті попередніми судовими інстанціями встановлено, що Товариством до суду протокол щодо виявлених недоліків по якості продукції, як того вимагає Договір, надано не було.

На підставі матеріалів справи судовими інстанціями встановлено, що претензія щодо якості продукції з посиланням на дані експертного висновку була пред'явлена Товариством 22.02.06 (протягом 31 дня), щодо 342 примірників продукції отриманих 19.01.06 та протягом 19 днів щодо 4 248 примірників продукції, отриманої 07.02.06.

У зв'язку з наведеними обставинами 22.05.06 Товариство звернулось до суду з позовом до ТОВ "Новий друк", в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просило стягнути з ТОВ "Новий друк" 40 000,00 грн. попередньої оплати, 22 932,00 грн. неодержаних доходів (упущеної вигоди), 226,25 грн. до- та після- поліграфічних послуг, 1 080,00 грн. витрат на визначення якості книжок, 31 651,75 грн. витрат на виготовлення 5 410 примірників книжок, 32 800,00 грн. пені за прострочення виготовлення якісних книжок. Підставами позову вказано ст.ст. 610, 611, 612, 623 Цивільного кодексу України, невиконання ТОВ "Новий друк" зобов'язань за договором

№ 498 від 30.11.05 та додаткової угоди № 1 до цього договору.

Водночас, у вересні 2006 року ТОВ "Новий друк" звернулось до суду з позовом до Товариства про стягнення 46 700,00 грн. заборгованості,

5 882,93 грн. пені, 967,27 грн. 3% річних, 2 047,27 грн. збитків від інфляції. Підставами зазначеного позову ТОВ "Новий друк" вказало ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 231 Господарського кодексу України та невиконання Товариством умов договору № 498 від 30.11.05 та додаткової угоди № 1 до нього.

Ухвалою від 22.05.07 господарського суду міста Києва вказані справи були об'єднані в одне провадження.

Вирішуючи спір по суті, попередні судові інстанції встановили, що згідно із висновком № 13.02-06/Д-01 від 13.02.06 за результатами експертизи якості видання "Бережи себе, малюк", здійсненої відкритим акціонерним товариством "Український науково-дослідним інститутом спеціальних видів друку" партія від тиражу видання загальною кількістю 4 320 примірника, наданої ТОВ "Новий друк", від якої відбиралася контрольна проба для експертних досліджень не відповідає вимогам ГСТУ 29.6-2002, а тому не може бути прийнята і підлягає заміні на якісну, однак, зазначено, що є підстави вважати, що вибірку відібрано лише від 40% решти тиражу, тому в п. 4 висновку вказано, що за умов невизначеності кількості досліджуваних книжок (за даними виготівника продукції) екстраполяцію висновків експертизи на все замовлення (10 000 примірників) згідно з чинними нормативами не можна вважати коректною, внаслідок чого запропоновано повторити вибірку від усього тиражу, що залишився до здавання замовникові у кількості 5 410 примірників (10000-4590).

Також, встановлено, що згідно із висновком № 05.04-06/Д-03 від 05.04.06 за результатами експертизи якості видання "Бережи себе, малюк", здійсненої ВАТ "Український науково-дослідний інститут спеціальних видів друку", партія від тиражу видання загальною кількістю 5 369 примірників, наданої виготівником продукції, не відповідає вимогам ГСТУ 29.6-2002 (пункт 5.3), а тому не може бути прийнята і підлягає заміні на якісну.

Крім того, встановлено, що згідно висновку експертизи поліграфічного виконання книжкового видання для дітей Анелі Обертинської "Бережи себе, малюк" на відповідність стандартам, підписаного головою правління, зав. відділом стандартизації, ст. науковим співробітником ВАТ "Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім.Т.Г.Шевченка", зазначено, що книжкове видання Анелі Обертинської "Бережи себе, малюк" має високий рівень поліграфічного виконання і відповідає вимогам стандартів ГСТУ 29.2-97, ГСТУ 29.4-2001, ГСТУ 29.6-2002.

Разом з тим, при вирішенні спору судами першої та апеляційної інстанцій було враховано довідку Гідрометцентру № 13-20/582 від 31.05.07, згідно якої в січні місяці 2006 року температура повітря в м.Києві становила –7,5 с° (при нормі 6,0 с0), а середньодобова вологість 80%. Згідно довідки з ЖЕК "Центральна" від 04.06.07 починаючи з 04.01.06 температура води в системі опалення становила 58-60 с° при нормі 75-90 с°, за якою досягається нормативний рівень температури повітря в приміщеннях +18-20 с0. У зв'язку з наведеними обставинами попередні судові інстанції прийшли до висновку про те, що продукція зберігалась у Товариства в неналежних умовах, що могло призвести до погіршення якості продукції з вини самого Товариства.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно ст.ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов'язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що, як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, до спірного Договору застосовуються положення, встановлені для договорів підряду.

До зобов'язань, що виникають та існують на підставі договору підряду застосовуються відповідні положення глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 837, 853, 854 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що за змістом ст.ст. 224, 225, 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій при винесенні рішень по суті спору наведеним правовим положенням юридичного аналізу в контексті спірних правовідносин надано не було, в той час, як у даному випадку необхідно було керуватися вказаними нормами в комплексі.

Зокрема, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що розглядаючи справу по суті попередні судові інстанції не врахували положення ст. 3, ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України відповідно до яких загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Щодо порушення норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що згідно приписів ст.ст. 41, 42 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що попередні судові інстанції всупереч вимог п. 4 ст. 853 Цивільного кодексу України за наявності в матеріалах справи протилежних за змістом експертних висновків та з ігноруванням вказівок, зроблених в постанові від 15.03.07 Вищого господарського суду України (всупереч вимог ст. 11112 Господарського процесуального кодексу України) під час нового розгляду справи не призначили судову експертизу по справі.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що згідно роз'яснень, наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.97 № 8 “Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах”, при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що спір розглянуто судами першої та апеляційної інстанцій без дослідження в повному обсязі обставин справи та норм чинного законодавства, що є порушенням принципу всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності та призвело до прийняття рішень з помилковим застосуванням норм права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі стверджує факт порушення місцевим судом не лише норм матеріального та процесуального права, а також і питання, які стосуються оцінки доказів. Колегія суддів Вищого господарського суду України наголошує, що оцінка доказів, не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.76 № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення, ухвалені у справі, підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, вжити всі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Росава" ЛТД № 30 від 24.09.07 задовольнити.

Рішення від 15.06.07 господарського суду міста Києва та постанову від 27.08.07 Київського апеляційного господарського суду у справі

№ 8/241-31/288-38/538 господарського суду міста Києва скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий
Є.Першиков

судді:
Т.Данилова

І.Ходаківська