ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2007 р.
Справа № 3/57-38.

за позовом приватної фірми „Агроінтекс-Плюс”, м. Луцьк

до відповідача: сільськогосподарського приватного підприємства „Білостік”, с. Білостік Луцького району

про стягнення 21902 грн. 70 коп. заборгованості

Голова господарського суду Волинської області

Кравчук В.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Давидюк Л.М. –головний бухгалтер (доручення в матеріалах справи)

від відповідача: не з’явились

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні на підставі ст. 22 ГПК України учаснику судового процесу було роз’яснено його права та обов’язки. Заяв                      та клопотань на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач –приватна фірма „Агроінтекс-Плюс”, м. Луцьк звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача –сільськогосподарського приватного підприємства „Білостік”,  с. Білостік Луцького району 21902,70 грн. заборгованості по оплаті відпущених товарно-матеріальних цінностей.

В судовому засіданні представник позивача пред’явлені до відповідача позовні вимоги підтримав               та просить суд задовольнити останні в повному обсязі.

На день та час розгляду справи відповідачем всупереч вимогам ухвали господарського суду від                            19.10.2007р. про порушення провадження у справі не було представлено суду відзиву на позовну заяву, доводів та заперечень з приводу пред’явленого позову, письмових пояснень та інших витребуваних судом документів, компетентного представника в судове засідання СгПП „Білостік” не направило, хоча про день                 та час розгляду справи в суді було повідомлене належним чином. Зазначена ухвала була направлена                    за юридичною адресою відповідача: с. Білостік Луцького району рекомендованою кореспонденцією                       та до господарського суду без вручення адресату не повернулась.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву                не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Приватною фірмою „Агроінтекс-Плюс”, м. Луцьк впродовж квітня-липня місяців 2007 року здійснювався відпуск сільськогосподарському приватному підприємству „Білостік”, с. Білостік Луцького району товарно-матеріальних цінностей. У відповідності до видаткової накладної №РН-0000064 від 24.04.2007р. (податкова накладна №63 від 24.04.2007р.), видаткової накладної №РН-0000136 від 20.07.2007р. (податкова накладна №135 від 20.07.2007р.) фірмою „Агроінтекс-Плюс” було здійснено відпуск сільськогосподарському приватному підприємству „Білостік” товарно-матеріальних цінностей (засобів захисту рослин) в асортименті загальною вартістю 47402,70 грн., зокрема, згідно накладної            №РН-0000064 від 24.04.2007р. на суму 28500 грн., накладної №РН-0000136 від 20.07.2007р. на суму 18902,70 грн.

Відпуск ПФ „Агроінтекс-Плюс” товарно-матеріальних цінностей СгПП „Білостік”, а також одержання останнім товару у вказаної фірми підтверджується долученими до матеріалів справи копіями                                    та представленими додатково представником позивача в судовому засіданні оригіналами зазначених видаткової та податкової накладних –а.с. 6-9.

Проте, сільськогосподарське приватне підприємство „Білостік” свої зобов’язання в частині проведення з позивачем розрахунків по оплаті відпущених товарно-матеріальних цінностей не виконало, вартість останніх в повному обсязі у встановленому порядку не перерахувало. Відповідачем згідно платіжного доручення №112 від 04.05.2007р. (а.с. 10) було проведено з позивачем розрахунків на суму 25500 грн.

У зв’язку з викладеним сільськогосподарське приватне підприємство „Білостік” заборгувало приватній фірмі „Агроінтекс-Плюс” 21902,70 грн.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання  у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

09.10.2007р. у встановленому законодавством порядку позивачем на адресу СгПП „Білостік” було направлено претензію №16 про необхідність проведення всіх належних розрахунків перед                               ПФ „Агроінтекс-Плюс” по оплаті відпущених останньою товарно-матеріальних цінностей та погашення заборгованості в сумі 21902,70 грн.

Зазначену претензію у визначений ст. 530 Цивільного кодексу України строк було залишено сільськогосподарським приватним підприємством „Білостік” без відповіді та належного реагування. Непроведення відповідачем належних розрахунків з позивачем стало підставою для звернення останнього до господарського суду з позовом про примусове стягнення суми існуючої заборгованості.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо)                  або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов’язання. Якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи відпуск позивачем відповідачу товарно-матеріальних цінностей, отримання останніх СгПП „Білостік” та не проведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, господарський суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 21902,70 грн. заборгованості, пред’явлені ПФ „Агроінтекс-Плюс”, підставні і підлягають до задоволення.

Сума заборгованості була підтверджена також долученим до матеріалів справи підписаним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків від 30.09.2007р. та у встановленому порядку не була заперечена чи спростована відповідачем.

Разом з тим, враховуючи, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, пов’язані                     з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс позивач, слід відшкодувати останньому у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок СгПП „Білостік”.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 599 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з сільськогосподарського приватного підприємства „Білостік” (Луцький район,                      с. Білостік, ) на користь приватної фірми „Агроінтекс-Плюс” (м. Луцьк,                      пр. Соборності, 27/70, ) 21902,70 грн. заборгованості, 219,03 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Голова господарського суду

Волинської області                                                                                                    В.О. Кравчук