Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру,20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня  2007р.                                                                                   Справа № 12/230

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ТехНова",  вул.  Димитрова, 5, корп. 10-а, м. Київ, 03150

В особі Комунального енергогенеруючого підрозділу  "Чернігівська теплоелектроцентраль" ТОВ фірми  "ТехНова",  вул. Ушинського, 23, м. Чернігів,14014

Відповідач:          Комунальне  підприємство  "Деснянське" Чернігівської міської ради,  вул. Академіка Павлова, 13, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення заборгованості 6211,62 грн.

Суддя   Л.М.Лавриненко

Представники сторін:

позивач: Міщенко В.В. - довіреність № 187 від 05.03.2005 року, представник.

відповідач: Аніщенко г.Г.  - довіреність № 2/2-1851 від 16.08.2007 року, представник, була присутня в судовому засіданні 16.08.2007 року.

відповідач: Гламазда С.М. - довіреність № 2/2-268 від 03.04.2007 року, представник.

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні перерви з 06.09.2007 року по 20.09.2007 року, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ   СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача  6211 грн. 62 коп. боргу, згідно договору № 513-1 на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання і поточний ремонт.

Представники сторін в судовому засіданні  надали клопотання  про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Ухвалою суду від 16.08.2007 року було прийнято клопотання позивача про зменшення позовних вимог  в частині стягнення основного боргу на 10 грн.

Представник позивача в судовому засіданні  підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач  проти позовних вимог  заперечував. В поданому в судове засідання 06.09.2007 року відзиві на позов відповідач зазначає, що вказана позивачем сума заборгованості була сплачена відповідачем станом на 01.08.2004 року.

Враховуючи, що позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, яка  прийнята судом, а тому  суд розглядає справу з урахуванням заяви позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

01.06.2000р. між Комунальним енергогенеруючий підприємством  “Чернігівська теплоелектроцентраль”, правонаступником якого є позивач, згідно договору  оренди цілісного  майнового комплексу № 1  від 25.12.00р., укладеного між  ТОВ фірми “ТехНова” та  фондом комунального майна  Чернігівської міської ради, та Державним комунальним підприємством житлово-комунального господарства Деснянського району, правонаступником якого є  відповідач, згідно п. 1.1 Статуту, зареєстрованого  рішенням  виконавчого комітету Чернігівської міської ради  від 22.02.07р. № 35,  було укладено договір № 513-1 на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання і поточний ремонт.

Відповідно до умов зазначеного договору замовник (відповідач) взяв на себе зобов”язання здати, а підрядник (позивач) прийняти  на себе роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання житлових будинків згідно узгодженого списку, починаючи з 01.06.2000 року,  згідно з переліком робіт, вказаних у розділі 2 цього договору, а також роботи з поточного ремонту вищевказаних систем.

Відповідно до п. 5.1. Договору передбачено, що даний договір укладено строком на 1 рік, починаючи з 01.06.2000 року і вважається продовженим, якщо жодна з сторін не заявить про розірвання  договору за 1 місяць до закінчення терміну його дії.

Угодою від 01.12.2000 року про доповнення до договору № 513-1 від 01.06.2000 року на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання і поточний ремонт, сторонами було змінено п. 3.2. та п. 3.5. Договору, відповідно до умов яких замовник сплачує витрати на технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання і поточний ремонт із розрахунку планової річної загальної вартості у розмірі 0, 017 грн. за 1 кв.м. загальної площі (згідно затвердженої калькуляції –додаток 2), які можуть змінюватися відповідно з діючим законодавством. Загальна вартість відшкодування за обслуговування складає 10315,56 грн. за місяць.

По своїй правовій природі укладений між сторонами договір є договором підряду.

У відповідності до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду  одна сторона  (підрядник)  зобов’язується  на свій  ризик  виконати певну роботу  за завданням  другої сторони  (замовника), а замовник  зобов’язується  прийняти та оплатити  виконану роботу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб»єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов»язання належним чином  відповідно  до закону, інших правових  актів, договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов»язання, враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні  положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших  актів цивільного законодавства, а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог, що звичайно ставлять.

Відповідно до  акту приймання виконаних робіт, копія якого додана до матеріалів справи, відповідачу за квітень 2004 року було надано позивачем послуг  по технічному обслуговуванню на суму  7819 грн. 78 коп.

Пунктом 3.6. Договору передбачено, що роботи по ремонту систем опалення та Гоп, виконані підрядником відповідно до договору, оплачуються замовником згідно актів форми 2-В шляхом переводу коштів на розрахунковий рахунок підрядника, вказаний у договорі, у термін не пізніше 10-х діб після одержання рахунку на оплату.

Матеріалами справи підтверджується виставлення  відповідачу рахунку-фактури № 0046-1 від 30.04.2004 року на оплату 7819 грн. 78 коп.

Відповідач заперечень щодо факту  не направлення та неотримання рахунку суду не надав.

Як слідує із матеріалів справи, відповідач  за  виконані підрядні роботи розрахувався частково в сумі 1618 грн. 16 коп., з яких сплатив 205,29 грн. в травні 2004 року,  862,87 грн. –протоколом взаємозаліку в липні 2004 року, 550 грн. - протоколом взаємозаліку в грудні 2004 року. Заборгованість відповідача становить 6201 грн. 62 коп.

Загальна позовна давність , згідно ст. 257 Цивільного кодексу України , встановлена тривалістю три роки.

У відповідності до  ч.1 та ч. 3  ст.264 Цивільного кодексу України позовна давність  переривається   вчиненням особою дії , що свідчить про визнання нею свого боргу  або іншого обов”язку. Після переривання перебіг  позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується.

Проведення між сторонами в грудні 2004р. розрахунку на суму 550 грн. по протоколу - реєстру  № 4061Т  від 15.12.04р. та листа позивача  від 11.01.05р. № 0650 , свідчить   про переривання строку позовної давності.

Таким чином на момент звернення до суду ( 03.08.07р.) позивачем не пропущено трьох річних строк позовної давності.

Заперечення відповідача щодо відсутності суми боргу і про те, що кошти , сплачені ним  після 30.04.2004р. повинні бути зараховані  в рахунок оплати за надані послуги за квітень 2004р. є безпідставні і судом до уваги не можуть бути прийняті з наступних підстав.

У відповідності до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини  на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами  та іншими учасниками судового процесу . Господарський суд приймає  тільки ті докази , які мають значення для справи. Обставини справи , які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування і  не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до  наданого позивачем  розрахунку  загальна вартість наданих позивачем відповідачу послуг з моменту укладення договору по  30.04.04р. становить 491879 грн 26 коп. Відповідач  сплатив  надані йому послуги частково в сумі 485677 грн. 64 коп., заборгованість становить 6201 грн 62 коп.

Як вбачається із аналізу платіжних документів, наданих сторонами,  відповідачем в призначенні платежу не вказано за який конкретно місяць здійснювалась  оплата наданих послуг.  Оскільки відповідач мав заборгованість за попередні місяці, то відповідно частково кошти, сплачені  відповідачем після 30.04.2004р. , позивачем зараховувались в рахунок  погашення боргу.

Належних доказів , які  підтверджують , що сплачені відповідачем  кошти  після 30.04.04р.  були саме за виконані роботи за квітень 2004р., відповідач суду не надав.

Відповідачем також не надано належних доказів та не  спростовано  відсутність заборгованості станом на 30.04.2004р. за  виконані  позивачем роботи до квітня 2004р.

Враховуючи, що  відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України взяті на себе зобов’язання в повному обсязі не виконав, за  надані позивачем послуги технічного обслуговування, своєчасно в повній сумі не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача  є обґрунтованими та підлягають задоволенню в  частині стягнення боргу в сумі 6201 грн. 62 коп.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита  в сумі 102 грн. та  витрати в сумі 118 грн. за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 258,264,525, 526, 837 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України ст.ст. 33, 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального  підприємства  "Деснянське" Чернігівської міської ради, , вул. Академіка Павлова 13, м. Чернігів,14000 (р/р № 1179 в КАБ Демарк м. Чернігова, МФО 353575, код 03357731) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ТехНова",  вул. Димитрова, 5 корп. 10-а, м. Київ, 03150 (р/р №2241  в Промінвестбанку м. Чернігова, МФО  353456, код 21680602) 6 201 грн. 62 коп. боргу, 102 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після  набранням  судовим рішенням законної сили.

СУДДЯ                                              Л.М. Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 24.09.2007р.

СУДДЯ                                              Л.М. Лавриненко