СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

14 листопада 2007 року
Справа № 2-30/6891-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Борисової Ю.В.,

секретар судового засідання                                        Запорожець Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача:  не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Ловягіна Ю.Ю.) від 27.08.2007 у справі № 2-30/6891-2007А

за позовом           Нижньогірського виробничого управління житлово-комунального господарства (вул. Перемоги, 1-а,Нижньогірський,97100)

до           Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим (вул. Шкільна, 16,Нижньогірський,97100)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.08.2007 у справі № 2-30/6891-2007А позов задоволено частково.

Зобов'язано ДПІ в Нижньогірському районі списати безнадійний податковий борг Нижньогірського виробничого управління житлово-комунального господарства зі збору на забруднення навколишнього середовища в розмірі 132302,98 грн. та пені в розмірі -1861,04 грн.; зі збору на геологорозвідувальні роботи в сумі 45586,34 грн. та 4815,33 грн. пені; зі штрафних та фінансових санкцій в сумі 48430,98 грн. та 2183,73 грн. пені; з інших надходжень по сільрадам в сумі 260,00 грн. та 11,90 грн. пені відповідно до вимог підпункту   18.2.1   пункту   18.2   статті   18   Закону  України   „Про   порядок  погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

В решті вимог відмовлено.

Стягнуто   з   Державного   бюджету   України   на   користь   Нижньогірського виробничого управління житлово-комунального господарства 3,40 грн. державного мита.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою у позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд першої інстанції порушив норми матеріального права.

Так, відповідач посилається на те, що місцевий суд необґрунтовано залишив поза увагою те, що Законом України „Про державний бюджет України на 2005 рік” і деякі інші законодавчі акти України”, Законом України „Про державний бюджет України на 2006 рік”  і деякі інші законодавчі акти країни” та Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань оподаткування” зупинено дію на 2005, 2006 та 2007 роки підпунктів „в” та „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.11.2007 суддю Гонтаря В.І замінено на суддю Горошко Н.П.

Сторони у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи,  а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Повторно розглянувши справу у порядку статей 185, 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Нижньогірське ВУЖКГ, смт. Нижньогірський звернулося до господарського суду з позовом до ДШ в Нижньогірському районі, смт. Нижньогірський про спонукання до списання безнадійної податкової заборгованості в сумі 870910,72 грн. за період 2004 р., 2005 р., 2006 р.

Господарський суд першої інстанції вірно зазначив, що спеціальним законом з питань оподаткування, що установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами є Закон України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000.

Згідно пунктам 1.2, 1.3 статті 1 вищенаведеного Закону, податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання, не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання. Податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів в порядку та у строки, визначені цім Законом або іншими законами України.

Пунктом 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначені випадки і критерії визначення податкового боргу суб'єктів господарювання безнадійним.

Одним з складників безнадійного податкового боргу є податковий борг юридичних і фізичних осіб, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом. Норми, визначені у вищезгаданій статті, розповсюджуються на всіх платників податків, незалежно від галузевої приналежності.

Згідно підпункту 18.2.1 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” підлягає списанню безнадійний податковий борг, стосовно якого минув строк позовної давності, встановлений цим Законом, у тому числі пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

Обставини справи свідчать про те, що станом на 16.04.2007 заборгованість позивача склала: зі збору на забруднення навколишнього середовища 385519,90 грн. та пеня в розмірі 5029,66 грн. (а. с. 47); зі збору на геологорозвідувальні роботи в сумі 70704,55 грн. та 14683,64 грн. пені (а. с. 46); зі штрафних та фінансових санкцій недоїмка в сумі 48239,61 грн. та 2197,30 грн. пені (а. с. 48); з інших надходжень в сумі 9103,78 грн. та 2965,44 грн. пені (а. с. 45), по ПДВ недоїмки 236932,93 грн. та пені 95533,91 грн. (а. с. 49).

При цьому, існування таких обставин Державною податковою інспекцією в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим не заперечується.

Відповідно до підпункту 18.2.3 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, податкові органи здійснюють щоквартальне списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання визначається центральним податковим органом за узгодженням з Міністерством фінансів України.

Обставини справи також свідчать про те, що відповідачем факти існування податкового боргу в сумі 870910,72 грн. за період 2004 р., 2005 р. та 2006 р. не заперечувались ні в процесі розгляду справи судом першої інстанції ні в апеляційній скарзі.

Однак, відповідач в апеляційній скарзі вказує, що списання боргу неможливо, тому що дію на 2005, 2006 та 2007 роки підпунктів „в” та „г” підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” було зупинено.

Проте, апеляційна інстанція вважає таки посилання взагалі необґрунтованими, оскільки позовні вимоги були задоволені лише частково, саме з врахуванням Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік” і деякі інші законодавчі акти України”, Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік” і деякі інші законодавчі акти країни” та Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань оподаткування”.

Так з матеріалів справи вбачається, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність списання з Нижньогірського виробничого управління житлово-комунального господарства як безнадійний податковий борг відповідно до вимог підпункту 18.2.1 пункту 18.2 статті 18 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкового боргу станом на 31.12.2004 заборгованості по збору на забруднення навколишнього середовища в розмірі 132302,98 грн. та пені в розмірі - 1861,04 грн.; збору на геологорозвідувальні роботи в сумі 45586,34 грн. та 4815,33 грн. пені; штрафних та фінансових санкцій в сумі 48430,98 грн. та 2183,73 грн. пені; інші надходження в сумі 260,00 грн. та 11,90 грн. пені.

Пункт 2 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при вирішенні спору по суті суду надано право зобов'язати відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням викладеного, судова колегія  вважає, що постанова господарського суду Автономної Республіки Крим є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 195, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1. ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.08.2007 у справі № 2-30/6891-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді                                                                      В.І. Гонтар

Ю.В. Борисова