ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

11.10.07                                                                                                       Справа № 33/22-А

11 год. 30 хв.

79014; м. Львів, вул. Личаківська, 128
Зал судових засідань № 205

Господарський суд Львівської області, розглянувши у судовому засіданні справу :

за позовом:
Радехівського районного центру зайнятості Львівської області (м. Радехів)

до відповідача:
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” (с. Синьків)

про :
стягнення 1 623 (тисяча шістсот двадцять три) грн. 33 коп.

Суддя :                            Цікало А.І.
При секретарі :             Мільчук І.Л.

Представники:

Від позивача:
Середа Х.Р –представник (довіреність № 1130/01 від 25.09.2007 р.)

Від відповідача:
не з‘явився

Представникам сторін, присутнім у судовому процесі роз’яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51  Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору :  До господарського суду Львівської області Радехівським районним центром зайнятості Львівської області (м. Радехів) подано позов до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” (с. Синьків) про стягнення 1 623 (тисяча шістсот двадцять три) грн. 33 коп.

Ухвалою суду від 12.09.2007 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.09.2007 р. У зв’язку з неявкою представника відповідача, 27.09.2007 р. розгляд справи було відкладено на 11.10.2007 р.

Позивач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 12.09.2007 р. та про відкладення розгляду справи від 27.09.2007 р.  виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

В судовому засіданні 11.10.2007 р., представник позивача представив суду справу про адміністративне правопорушення (копії в матеріалах справи).

Представник позивач позов підтримав повністю, просив задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 12.09.2007 р. та про відкладення розгляду справи від 27.09.2007 р. не виконав, відзив на позов не представив, проти позову, у встановленому чинним законодавством України порядку, не заперечив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був належно, відповідно до ст. 107 КАС України, повідомлений про місце, дату і час розгляду справи.

11.10.2007 р. до суду за вх. № 21777, від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому він дав пояснення щодо позовних вимог і просить суд розглядати справу без участі його повноважного представника.

Суду представлено достатньо матеріалів, що дає можливість, відповідно до ст.128 КАС України, розглянути позов при відсутності представника відповідача.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали подані учасниками процесу, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

З 10 травня 2007 року по 11 травня 2007 року головним спеціалістом Радехівського районного центру зайнятості, на підставі посвідчення від 10.05.2007 р. та згідно з планом роботи на І-ше півріччя 2007 р., з відома керівника підприємства та в присутності головного бухгалтера, було проведено перевірку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” щодо правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за період 01.01.2004 р. по 01.04.2007 р., про що 11.05.2007 р. було складено акт № 51.

Під час перевірки було встановлено, що відповідач зобов’язаний сплатити до Фонду 2205,51 грн. заборгованості та 1623,33 грн. пені.

З вказаним актом перевірки та розрахунком заборгованості та пені за результатами перевірки, який є додатком до акту, були ознайомлені директор та головний бухгалтер відповідача, про що свідчать їхні підписи.

На підставі акту № 51 від 11.05.2007 р. головним спеціалістом позивача 14.05.2007 р. було складено протокол № 12 про порушення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 165-3 КУпАП. Із вказаним протоколом директор відповідача був ознайомлений про що свідчить його підпис на протоколі. У вказаному протоколі щодо скоєного правопорушення директор Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” гр. Карплюк Андрій Богданович пояснив, що у зв’язку з відсутністю коштів, пов’язаною із складним фінансовим станом господарства не в повному обсязі сплачувались внески до Фонду.

16.05.2007 р. директором Радехівського районного центру зайнятості Львівської області було винесено постанову № 12 про накладення штрафу на керівника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” –Карплюка Андрія Богдановича в сумі 136,00 грн.

Вказаний штраф гр. Карплюк А.Б. сплатив, що підтверджується квитанцією № 1611366 від 23.05.2007 р.

Станом на день розгляду справи відповідач перебуває в ЄДРПОУ.

Відповідач не представив суду доказів про сплату суми заборгованості.

При ухваленні постанови суд виходив з наступного :

Відповідно до ч. 3 ст. 17, п. 2 ч. 2 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ст. 39 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” № 1533-ІІІ, роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці; роботодавець зобов‘язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески. Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, не застосовується. Спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Розмір внесків на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначено у п. 2 ст. 1 Закону України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов‘язкового державного соціального страхування” № 2213-ІІІ від 11.01.2001 року, який згідно з ч. 1 ст. 6 цього ж Закону набрав чинності з 01.01.2001 року.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Синьків” заборгувало позивачу згідно Розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов‘язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за I півріччя 2007 року  - 1 623 (тисяча шістсот двадцять три) грн. 33 коп. недоїмки по сплаті пені на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Станом на день розгляду справи, відповідач не представив суду доказів сплати заборгованості по платежах до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, яка є предметом позову.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Твердження відповідача про те, що позивач не виставляв до нього вимог щодо сплати заборгованості не може бути взята до уваги оскільки як вбачається з матеріалів справи, керівник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” був належним чином повідомлений про наявність заборгованості в сумі 1 623 (тисяча шістсот двадцять три) грн. 33 коп., що підтверджується його підписами на акті № 51 від 11.05.2007 р., на додатках до нього, на протоколі № 12 від 14.05.2007 р., на постанові № 12 від 16.05.2007 р. та на Розрахунковій відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного страхування України на випадок безробіття за І-ше півріччя 2007 р.

Оскільки позивачем представлено достатньо належних доказів щодо виникнення заборгованості, стягнення якої є предметом позову, а відповідач доказів відсутності заборгованості або її погашення у встановленому законом порядку не представив, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Радехівського районного центру зайнятості Львівської області (м. Радехів) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” (с. Синьків) про стягнення 1 623 (тисяча шістсот двадцять три) грн. 33 коп. є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати

На підставі наведеного, а також, в зв’язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судові витрати підлягають віднесенню за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. ст. 17, 35, 38, ст. 39 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” № 1533-ІІІ, ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107,112, 120, 122, 123, 124, 128,138, 139, 140, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” (80222, с. Синьків, Радехівський район, Львівська область; ; інші реквізити в матеріалах справи відсутні) на користь Радехівського районного центру зайнятості Львівської області (80200, вул. Л. Українки, 33, м. Радехів, Львівська область; ; р/р 0432 в УДК у Львівській області, МФО 825014, одержувач ВДК у Радехівському районі)  – 1 623 (тисяча шістсот двадцять три) грн. 33 коп.

3.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Синьків” (80222, с. Синьків, Радехівський район, Львівська область; ; інші реквізити в матеріалах справи відсутні) в дохід державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м. Львова, , код платежу 22090200, символ звітності банку 092) –16 (шістнадцять) грн. 23 коп. судового збору.

4.          Виконавчі листи видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                                   Цікало А.І.