ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.07 р.                                                                               Справа № 26/173

Суддя господарського суду Донецької області Наумова К.Г.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (м. Горлівка) в особі структурної одиниці Приазовських електричних мереж (м. Маріуполь)

до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” (м. Донецьк)

про стягнення заборгованості у сумі 294126грн. 85коп.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача: Кабанова Л.О. за дов. №223-07 від 22.01.2007р.

від відповідача: Анохіна Т.І. юр./6025 від 31.12.2006р.

У судовому засіданні 10.07.07р. оголошувалась перерва до 23.07.07р., з 23.07.07р. до 10.09.2007р., з 10.09.07р. до 26.09.07р., з 26.09.07р. до 02.10.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” (м. Горлівка), інтереси якого представляє структурна одиниця Приазовські електричні мережі (м. Маріуполь), звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” (м. Донецьк) про стягнення заборгованості за період з квітня 2006р. по березень 2007р. за спожиту активну електричну енергію у сумі 241571грн. 77коп. та за реактивну електроенергію у сумі 13466грн. 13коп., з урахуванням індексу інфляції у сумі 16828грн. 28коп. та трьох відсотків річних у сумі 6735грн. 88коп., пені у сумі 7229грн. 56коп., штрафу у розмірі 7% у сумі 8295грн. 23коп.

Заявою від 01.10.07р. № 1465 позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію за період з квітня 2006р. по грудень 2006р. у сумі 202669грн. 88коп. та  за реактивну електроенергію у сумі 8387грн. 70коп., з урахуванням індексу інфляції у сумі 24494грн. 27коп. та трьох відсотків річних у сумі 6630грн. 21коп., а також пеню у сумі 10958грн. 95коп. та штраф у розмірі 7% у сумі 4241грн. 19коп.

Заявою від 18.10.07р. позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію за період з квітня 2006р. по грудень 2006р. у сумі 202660грн. 88коп. та  за реактивну електроенергію у сумі 8387грн. 70коп., з урахуванням індексу інфляції у сумі 24494грн. 27коп. та трьох відсотків річних у сумі 6630грн. 21коп., а також пеню у сумі 10958грн. 95коп. та штраф у розмірі 7% у сумі 4241грн. 19коп.

Представник відповідача у відзиві на позов від 26.06.07р. № юр/2510 визнав суму основного боргу у повному обсязі. Проти стягнення індексу інфляції, трьох відсотків річних, пені та штрафу заперечує, посилаючись на те, що підприємство знаходиться у важкому фінансовому становищі оскільки своєчасно не отримує дотацій, населення систематично не оплачує надані послуги, придбання енергоносіїв здійснюється на умовах повної передплати.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2003р. між сторонами був укладений договір про постачання електричної енергії №15/12.

20.07.06р. договір №15/12 був викладений у новій редакції.

Позивач, згідно договору поставив відповідачу за період з квітня по грудень 2006 року електроенергію, що підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками, актами приймання-передачі електричної енергії.

Відповідач частково сплачував поставлену електричну енергію.

Заборгованість відповідача за поставлену електричну енергію за період з квітня по грудень 2006 року складає: за активну електроенергію - 202660грн. 22коп., за реактивну електроенергію - 8387грн. 70коп. Зазначене підтверджується наявними у матеріалах справи рахунками, розрахунком суми позову, уточненим розрахунком суми позову, актом звірення розрахунків станом на 01.09.07р. та не спростовано відповідачем.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів сплати в установленому порядку та строки зазначеної заборгованості суду відповідачем не надано.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також  три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума індексу інфляції на суму заборгованості складає 24494грн. 27коп., сума трьох відсотків річних складає 6630грн. 21коп., що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Зменшення позивачем розміру позовних вимог підлягає прийняттю, оскільки дані дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права та охоронювані законом інтереси позивача та інших осіб.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за період з квітня по грудень 2006р. за активну електроенергію у сумі 202660грн. 22коп., за реактивну електроенергію у сумі 8387грн. 70коп., з урахуванням індексу інфляції у сумі 24494грн. 27коп. та трьох відсотків річних у сумі 6630грн. 21коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 7% у сумі 4241грн. 19коп. на підставі ст. 231 ГК України.

П. 2 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, за порушення строків виконання зобов’язання стягується пеня у розмірі 0,1% вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Із змісту ст.231 Господарського кодексу України вбачається, що даний штраф є видом відповідальності за порушення зобов’язань з передачі товарів, виконання робіт та надання послуг, а не за порушення грошового зобов’язання. Наведеним договором розмір додаткового штрафу відповідно до п. 2 ст. 231 ГК України не встановлений та взагалі не передбачена можливість застосування даного виду відповідальності.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штраф у розмірі семи відсотків у сумі 4241грн. 19коп. не можуть вважатися обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Позивач, також просить стягнути з відповідача пеню у сумі 10958грн. 95коп., яка нарахована на суму заборгованості.

Відповідно до п.п. 4.2.1 п. 4 Договору, у разі порушення строків сплати, споживач повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

У відповідності до вимог ст. 83 ГПК України, господарський суд має право у виняткових випадках зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню із сторони, що порушила зобов’язання.

Згідно ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, прийнявши до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником, майновий стан сторін, які приймають участь в зобов’язанні, не тільки майнові, але й інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Відповідач є комунальним підприємством, метою діяльності якого є надання послуг з теплопостачання населенню, підприємствам, тощо. Населення систематично не оплачує надані послуги та відповідно до Закону України „Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги” підприємству тимчасово забороняється нараховувати населенню пеню за несвоєчасне внесення плати за надані послуги. Борг населення відповідачу станом на 01.06.07р. становить грн.

Відповідно до Закону України „Про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і комунальні послуги, що утворилася станом на 1 грудня 2006 року”, з населенням станом на 01.06.07р. укладено 1309 договорів на реструктуризацію заборгованості на суму 1388700грн. Тарифи на теплову енергію є регульованими та встановлюються на рівні собівартості послуг.

Діяльність відповідача є суспільно необхідною. Внаслідок бракування коштів у Державному бюджеті, підприємство несвоєчасно отримує дотації на покриття різниці між собівартістю продукції та тарифом, що у свою чергу тягне неможливість здійснення розрахунків за отримані товари, послуги.

Враховуючи наведене, а також інтереси обох сторін, суд вважає можливим зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на 50%.

Таким чином, пеня, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 5479грн. 47коп. Відповідно позовні вимоги про стягнення пені у сумі 5479грн. 47коп. підлягають задоволенню, позовні вимоги решти 50% пены у сумі 5479грн. 47коп. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

На підставі викладеного, керуючись ст. 193, 231, 232, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 625  Цивільного кодексу України,

ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” (83086, м. Донецьк, вул. Донецька, б. 38, ЄДРПОУ 2482642) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84601, м. Горлівка, пр-т Леніна, 11), інтереси якого представляє структурна одиниця Приазовські електричні мережі (87528, м. Маріуполь, вул. Войнич, б.2, ) заборгованості за період з квітня по грудень 2006р. за активну електроенергію у сумі 202660грн. 22коп., за реактивну електроенергію у сумі 8387грн. 70коп., з урахуванням індексу інфляції у сумі 24494грн. 27коп. та трьох відсотків річних у сумі 6630грн. 21коп., а також пеню у сумі 5479грн. 47коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” (83086, м. Донецьк, вул. Донецька, б. 38, ЄДРПОУ 2482642) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84601, м. Горлівка, пр-т Леніна, 11), інтереси якого представляє структурна одиниця Приазовські електричні мережі (87528, м. Маріуполь, вул. Войнич, б.2, ) витрати по сплаті державного мита у сумі 2476грн. 52коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 99грн. 35коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 23 жовтня 2007 року.

Суддя                                                                         Наумова  К Г.