СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

26.10.2007

Справа №2-23/11042-2007А

за позовом фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1. (95048, АР Крим, м. Сімферополь,АДРЕСА_1),

до відповідача Державної податкової
інспекції у м. Сімферополі АР Крим, (95053, АР Крим, м. Сімферополь, вул. М.
Залки, 1/9),

про визнання незаконними дій,

Суддя
Г.М.Іщенко

при секретарі судового засідання Єменджієвої А.М.,

представники:

Від позивача - ОСОБА_2. - представник,
дов. від 17.09.2007р. ВКА №200625,

Від відповідача - Асадова Т.Н. -
старший державний податковий інспектор юридичного управління, дов. від  04.09.2007р. №90/10.0,

Суть спору: фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду АР Крим із
адміністративним позовом до Державної податкової інспекції  у м. Сімферополі АР Крим про визнання
незаконною відмову відповідача про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку
з другого кварталу 2007р. та про зобов'язання відповідача видати свідоцтво про
сплату єдиного податку, (аркуш справи 5).

25.10.2007р. у судовому засіданні
позивач уточнив пункт 2 позовної заяви, та просить суд зобов'язати  відповідача видати свідоцтво про сплату
єдиного податку на 4 квартал 2007року.

Згідно пункту 6 Закону України «Про
внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», до початку
діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні
справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського
процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу
адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до
Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов'язковість яких надана Верховною Радою
України.

Провадження по адміністративних
справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої
процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянув матеріали справи,
заслухав представників сторін, дослідив надані сторонами докази, суд

встановив:

ОСОБА_1  є фізичною особою - підприємцем, про що
їй  видане свідоцтво про державну
реєстрацію №НОМЕР_1.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
15.03.2007р. звернулася до Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР
Крим із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності на 2007рік.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів
справи,  23.03.2007р. Державна податкова
інспекція у м. Сімферополі АР Крим направила на адресу позивача лист вих.
№8885/172, яким відмовила фізичної особі - підприємцю ОСОБА_1 у видачі
свідоцтва про сплату єдиного податку.

Свою відмову податковий орган
мотивував тим, що позивачем перевищений об'єм виручки 500 тис.грн.,
регламентований Указом Президента України «Про внесення змін до Указу
Президента України від 03 липня 1998року №727 «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від
28.06.1999р. №746/99, тому фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не може
застосовувати спрощену систему оподаткування обліку та звітності у 2007р.

Відповідно до вимог частини 3
статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано,
тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення(
вчинення дії).

Згідно пунктів 1, 2 Указу
Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» у редакції Указу Президента України від
28.06.1999р. №746/99 спрощена система оподаткування, обліку та звітності
вводиться для суб'єктів малого підприємництва, у тому числі фізичних осіб, що
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи та у
трудових відносинах з якими, включаючи членів їх родин, протягом року перебуває
не більш 10 чоловік і розмір виручки яких від реалізації продукції (товарів,
робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. грн. Суб'єкти малого підприємництва
- фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за
єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку.

Згідно із звітом платника єдиного
податку, наданого фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. до Державної
податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим вх.№277/2 від 04.01.2007р. об'єм
виручки від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2006р. склав 524605,26грн.

Керуючись статтею 3 Указу від
28.06.1999р. №746, Кабінет Міністрів України постановою «Про роз'яснення Указу
Президента України від 03 липня 1998р. №727» від 16.03.2000р. №507 роз'яснив,
що у статті 1 Указу під словом «рік» розуміється календарний рік (з 01 січня по
31 грудня).

Отже, суд приходить до висновку, що
позивач з загальної системи оподаткування не може перейти з 2 кварталу 2007р.
на спрощену систему оподаткування. Фізична особа - підприємець відповідно до
Указу Президента України зобов'язана протягом календарного року, тобто, за
2007р. не перевищувати 500 тис.грн. при реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг). При дотриманні даних умов позивач в 2008р. може перейти на спрощену
систему оподаткування.

Судом приймаються до уваги
роз'яснення Державної податкової адміністрації України, які викладені у
листі  від 14.01.2005р. №323/6/17-3116
«Відносно перевищення об'єму виручки 500 тис. грн. у підприємця - платника
єдиного податку», якими Державна податкова адміністрація України роз'яснює, що
платник єдиного податку, який порушив вимоги статті 1 Указу, зокрема, перевищив
граничний об'єм виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за
календарний рік (500 тис.грн.), зобов'язаний відповідно до статті 5 Указу
перейти на загальну систему оподаткування за правилами, установленими 4 розділом
Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992р. №13-92 «Про прибутковий
податок з громадян», при цьому він втрачає можливість бути на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності в наступному календарному ріки.

Вказані роз'яснення Державної
податкової адміністрація України розцінюються судом відповідно до вимог  підпункту 4.4.2 пункту 4 статті 4 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами» як податкове
роз'яснення.

Суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України (частина 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства
України).

Отже, відсутні правові підстави для
задоволення позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання
незаконною відмову відповідача про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку
з другого кварталу 2007р. та зобов'язання
відповідача видати свідоцтво про сплату єдиного податку на 4 квартал
2007року.

Згідно зі статтею 19, статтею  67 Конституції України правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен
зобов'язаний сплачувати податки та збори в порядку та розмірах, встановлених
законом.

За таких обставинах, суд вважає, що
позовні вимоги фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 не  підлягають задоволенню.

Вступну та резолютивну частини
постанови проголошено в судовому засіданні 26 жовтня 2007р.

У повному обсязі постанову складено
30жовтня 2007року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158-163, 167, 257 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням
апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства
України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко
Г.М.