ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  7/651

12.11.07

За позовом     Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до                     Житлово-будівельного кооперативу "Промбудівельник-8"

про                   стягнення 63554,99 грн.

Суддя  Гумега О.В.

Представники:

Від позивача: Сенчило В.В. (довіреність № 114 від 26.06.2007р.)

Від відповідача: Самелюк Ю.І. (довіреність № 7 від 10.11.2007р.)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 63554,99 грн. заборгованості за договором № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.06.2003 року. Зазначена сума включає в себе: суму основного боргу в розмірі 62998,92 грн., інфляційних втрат в розмірі 556,07 грн.  Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на виконання вимог зазначеного договору надав відповідачу послуги з постачання питної води та водовідведення, проте, відповідач в порушення умов договору зобов‘язання по оплаті наданих послуг виконав лише частково. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, пов‘язані з розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 30.10.2006р. суддею Якименко М.М. порушено провадження у справі № 7/651 та призначено розгляд справи на 20.11.2006 року.

В судовому засіданні, призначеному на 20.11.2006р., представник відповідача надав відзив на позовну заяву, яким заперечив проти заявлених позовних вимог, суму боргу не визнає, мотивуючи тим, що станом на 01.07.2006р. борг відповідача складає 461,36 грн.

Ухвалою суду від 20.11.2006р., відповідно до ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 04.12.2006 року.

Ухвалою суду від 04.12.2006р. на підставі ст. 41 ГПК України було призначено судову почеркознавчу експертизу по справі № 7/651 та відповідно до ст. 79 ГПК України зупинено провадження у справі до закінчення проведення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 07.08.2007р. на підставі ст. 79 ГПК України було поновлено провадження у справі та призначено розгляд справи на 20.08.2007р.

Згідно розпорядження №15 від 15.08.2007р. В.о. заступника Голови Господарського суду міста Києва в зв‘язку із закінченням строку повноважень судді Якименко М.М. справу № 7/651 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” до Житлово-будівельного кооперативу “Промбудівельник-8” про стягнення 63554,99 грн., передано для подальшого розгляду судді Гумезі О.В.

Ухвалою суду від 17.08.2007р. справу № 7/651 прийнято до провадження суддею Гумегою О.В. та призначено розгляд спору у справі на 20.08.2007р.

Ухвалою суду від 20.08.2007р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 11.09.2007 року.

В судовому засіданні, призначеному на 11.09.2007р., відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошувалася перерва до 27.09.2007 року.

Ухвалою суду від 27.09.2007р., відповідно до ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладався на 10.10.2007 року.

Ухвалою суду від 10.10.2007р., на підставі ст. 69 ГПК України, було продовжено строк вирішення спору та відповідно до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 12.11.2007 року.

В судовому засіданні, призначеному на 12.11.2007 р., оголошувався повний текст рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 16 Закону  України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Постановою Кабінету  Міністрів  України від 21 липня 2005 р. N 630  затверджено  «Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», які  регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У цих Правилах визначено, що: централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо-будинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо-будинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Наведене  свідчить, що  законодавець  розрізняє   послуги  з  централізованого постачання холодної та гарячої води.

Закон України «Про питну воду та питне водопостачання»визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

В статті  1 цього  Закону  визначено,  що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

20.06.2003 року між Відкритим акціонерним товариством “Акціонерна компанія “Київводоканал” (позивачем) і Житлово-будівельним кооперативом “Промбудівельник-8” (відповідачем) укладено договір № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення, відповідно до п. 1. якого постачальник (позивач) зобов‘язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент (відповідач) –розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994р. (далі –Правила).

На підставі п. 2.1. договору постачальник зобов’язався забезпечити постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 “Вода питна” та приймати каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин (п. 2.1.).

Згідно умов договору абонент зобов’язався сплатити вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством, оформитися абонентом у постачальника, щоквартально представляти перелік об’єктів, в тому числі субабонентів, яким подається вода (приймаються стоки) у відповідності з вимогами Правил.

Кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, згідно п. 3.1. договору, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником.

Пунктом 3.4. договору було встановлено, що абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п‘ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи.

Відповідно до п. 3.5. договору сторони погодили, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов’язаний у 5-ти денний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обгрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Позивачем вказується, що ним на виконання умов договору № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.06.2003 року було надано відповідачу послуги з постачання питної води та приймання від нього каналізаційних стоків, проте, відповідач в порушення умов зазначеного договору зобов’язання по своєчасному проведенню розрахунків за надані послуги не виконав в повному обсязі, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

Згідно із ст. 14 ЦК України, цивільні обов‘язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов‘язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Оцінюючи подані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В ході судового розгляду судом встановлено, що укладення договору № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.06.2003 року було здійснено на підставі заяви відповідача за № 1/73 від 10.06.2003р., якою відповідач звернувся до позивача з проханням укласти договір на послуги водопостачання та водовідведення при експлуатації власних приміщень за адресами: вул. Вербицького, 14, вул. Вербицького, 14-А, вул. Декабристів, 6-Б. При цьому відповідачу у Розрахунковому департаменті ВАТ “АК “Київводоканал” було присвоєно код абонента –2-984. За вказаним абонентським номером зареєстрований прилад обліку води, що не заперечується сторонами.

Судом прийнятий до уваги наданий позивачем помісячний розрахунок вартості холодного водопостачання та стоків спожитих відповідачем за період з березня 2004р. по травень 2007р., в якому позивачем зазначено об‘єми постачання та споживання послуг, зокрема, постачання та споживання холодної води та гарячої води та вартість спожитих послуг.

В обґрунтування наявності заборгованості відповідача позивачем надано розшифровки рахунків абонента за номером –2-984 помісячно по холодній воді та розшифровки  рахунків абонента за номером –2-40984 помісячно по гарячій воді та платіжні вимоги-доручення на оплату за воду та каналізацію за кодом абонента –2-984 та за кодом абонента –2-40984.

Проте, судом встановлено, що метою укладення договору № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.06.2003 року було постачання питної води та приймання каналізаційних стоків для потреб будинків за адресами: вул. Вербицького, 14, вул. Вербицького, 14-А, вул. Декабристів, 6-Б. Умови зазначеного договору не регулюють постачання позивачем відповідачу холодної води для виготовлення гарячої води, облік якої здійснювався приладом обліку за абонентським номером –2-40984. Позивач не надав суду доказів того, що договір № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.06.2003 року був укладений на постачання води відповідачу для виготовлення гарячої води. Доказів укладення додаткової угоди про постачання холодної води, яка використовується для виготовлення гарячої води між сторонами, суду не надано.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що оскільки підстави позову пов’язані з невиконанням відповідачем умов договору № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.06.2003р. щодо оплати поставленої в ході його виконання питної води, а постачання холодної води та її оплата для виготовлення гарячої води не регулюється умовами даного договору, визначення вартості наданих послуг в рамках даного позовного провадження повинно здійснюватись, виходячи з даних показника лічильника, зареєстрованого за абонентським номером –2-984.

Позивач не навів інших підстав (матеріально-правових фактів) та не надав доказів для стягнення з відповідача вартості поставленої холодної води, що була використана для виготовлення гарячої води.

Судом  також  враховано,  що ухвалою Господарського  суду м.  Києва від 04.12.2006р. на підставі ст. 41 ГПК України було призначено судову почеркознавчу експертизу у справі № 7/651.  Відповідно  до  висновку   № 579   судово-почеркознавчої  експертизи,  підписи  від імені  Палянички   Т. В.  навпроти   запису  цього   прізвища   в  маршрутному   листі   (карті)  по  маршруту  109 від 26.12.2005  року  виконані  самою Паляничкою Т. В.  Підписи  від  імені    Палянички Т.  В.   навпроти    запису  цього   прізвища в  маршрутних  листах (картах) по маршруту   109 від 30.01.2006  року   від 01.03.2006  року,  від 28.03.2006  року   виконані  не  Паляничкою   Т.  В.,  а  іншою  особою   з  наслідуванням підпису   Палянички  Т. В.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Звертаючись  з  позовом,  позивач  не  надав  доказів,  відповідно  до  яких  на  відповідача покладався  обов‘язок  сплачувати  за  постачання холодної води для виготовлення гарячої води, облік якої здійснювався приладом обліку за абонентським номером –2-40984 саме  на  підставі   договору № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.06.2003 року та  відповідно  до  його  умов.

За таких  обставин  позовні  вимоги  підлягають  задоволенню  частково. З  відповідача  на  користь позивача  підлягає  стягненню  заборгованість  в  розмірі  461,36  грн., що  виникла  в результаті  постачання    питної  води на  підставі   договору № 02637/4-02 на послуги водопостачання та водовідведення від 20.06.2003 року.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача також суми інфляційних втрат в розмірі 556,07 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний  сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат обґрунтовані, однак не підлягають задоволенню, оскільки індекс інфляції у квітні 2006 року за даними Державного комітету статистики України становив –99,6%, тобто розмір інфляційних втрат є меншим ніж сума основного боргу.

Решта  позовних  вимог  є  необґрунтованими  та  не  підлягають  задоволенню.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Позивач  доказів на підтвердження  позовних  вимог  суду не  надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов‘язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову –на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.  За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 4,61 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 0,86 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу “Промбудівельник-8” (02121, м. Київ, вул. Вербицького, 14; код ЄДРПОУ № 22876572; рахунок № 2141 в Харківському відділенні КМФ АКБ УСБ, МФО 322012), а у разі відсутності грошових коштів - з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; код ЄДРПОУ № 03327664; рахунок № 771 в КРФ ВАТ КБ “Хрещатик”, МФО 300830) 461,36 грн. (чотириста шістдесят шість гривень 36 коп.) основного боргу, 4 (чотири) грн. 61 коп. держмита, 0 (нуль) грн. 86 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2.          Видати наказ.

3.   В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання  рішення, оформленого відповідно  до  вимог ст. 84  ГПК України.

Суддя                                                                                                 Гумега О. В.

Дата підписання

повного тексту рішення: 15.11.2007р.