Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2007
р.
Справа № 9/406-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
суддя Івакіна В.О., суддя Фоміна В.О.

при секретарі Євтушенкові В.В.

за
участю представників сторін:

позивача - Турченка С.П., копія пост. дов. б/н від 25.05.2007 р. у
справі

відповідача -  ОСОБА_2,
копія пост. дов. НОМЕР_1 від 30.05.07 р. у справі

третьої особи (ТОВ "Інтергазбуд") - Загорулька С.Г.,
копія пост. дов. №70 від 27.07.07 р. у справі.

третьої особи (ТОВ "Технокомплект") - Загорулька С.Г.,
дов. від 26.11.07 р. у справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача
(вх. № 2741 С/1-12) на рішення господарського суду Сумської області від
30.07.07 р. у справі № 9/406-07

за позовом
житлово-будівельного кооперативу № 117, м. Суми,

до суб"єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Суми,

треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, - 1) товариство з обмеженою відповідальністю
"Інтергазбуд", м. Суми, 2) товариство з обмеженою відповідальністю
"Технокомплект", м. Суми,

про визнання договору недійсним,

встановила:

Житлово-будівельний кооператив № 117, позивач, звернувся до
господарського суду Сумської області з позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, відповідача, про визнання недійсним на
підставі статей 203, 215, 317, 331 Цивільного кодексу України укладеного з
відповідачем договору від 19.04.2005р. на дольове будівництво та експлуатацію
нежитлових приміщень цокольного поверху загальною площею 348,0 кв. м у будинку
АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду Сумської області  від 30.07.2007 у справі № 9/406-07 (суддя
Левченко П.І.)  в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився,
подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в
якій просить  це рішення скасувати як
незаконне та необґрунтоване, винесене з порушенням норм матеріального права,
прийняти нове рішення по суті позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги посилається, зокрема, на те, що
господарський суд першої інстанції невірно дійшов висновку про наявність
повноважень голови правління на укладення угод щодо розпорядження спільною
власністю членів ЖБК №117, оскільки відповідно до підпункту 10 пункту 58  статуту ЖБК 117  рішення про порядок експлуатації житлового
будинку належить до виключної

-2-

компетенції загальних зборів членів кооперативу, а житловий
будинок як об"єкт нерухомого майна належить на праві спільної сумісної
власності членам кооперативу, які у відповідності до частини 2 статті 369
Цивільного кодексу України розпоряджаються спільним майном за згодою всіх
учасників.

Крім того, зазначає, що правління кооперативу, яке очолює голова правління,
є органом, підзвітним загальним зборам членів кооперативу і відповідно до
пункту 62 статуту ЖБК №117 укладає договори та угоди, пов"язані з
діяльністю кооперативу, а не угоди, які пов"язані із розпорядженням
спільною власністю його членів.

А тому, на думку позивача, місцевий господарський суд повинен був
застосувати до спірного договору положення статтей 203, 215 Цивільного кодексу
України та визнати його недійсним з моменту укладення.

15.11.2007 р. від позивача надійшло додаткове обґрунтування
апеляційної скарги, відповідно до якого він обґрунтовує апеляційну скаргу також
тим, що додатковою підставою недійсності спірного правочину є відсутність у СПД
ФО ОСОБА_1 права власності на нежитлові приміщення цокольного поверху загальною
площею 348, 0 кв.м у будинку АДРЕСА_1, оскільки укладений 15.04.2005 р. між ТОВ
«Технокомплект»та СПД-ФО ОСОБА_1 договір купівлі-продажу цього приміщення
відповідно до частини 4 статті 203 та частини 2 статті 215 Цивільного кодексу
України є нікчемним, так як укладений з порушенням вимог статті 657 Цивільного
кодексу України щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору
купівлі-продажу нерухомого майна. Крім, того, на думку позивача, спірний
договір був переданий відповідачу лише як проект,  а вищий орган ЖБК №117 укладення цього
договору не схвалив.

Представник позивача у судових засіданнях підтримав апеляційну
скаргу з урахуванням додаткового обгрунтування до неї.

19.11.2007 р. від позивача надійшли доповнення до додаткового
обгрунтування апеляційної скарги з доданою до них копією акту прийому-передачі
приміщення від 01.08.2005 р. між СПД ФО ОСОБА_1 та ТОВ
"Технокомплект" по договору від 15.04.2005 р., які підлягають
поверненню позивачеві, оскільки надані після закінчення розгляду апеляційної
скарги та видалення колегії суддів до нарадчої кімнати для виго товлення
повного тексту постанови.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його представник у
судових засіданнях проти доводів апеляційної скарги заперечують, вважають
рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим,  прийнятим при повному з"ясуванні
обставин, що мають значення для справи та без порушень норм матеріального
права, а також при відповідності висновків суду обставинам справи, просять
залишити це рішення  без змін, а апеляційну
скаргу-без задоволення. В обгрунтування своєї позиції по справі посилаються,
зокрема, на те, що, на їхню думку, установчі документи позивача не передбачають
обмеження повноважень такого органу управління ЖБК №117, як голова правління,
на укладення договору про дольове будівництво і експлуатацію нежитлових
приміщень.

Третя особа, ТОВ "Інтергазбуд", у відзиві на апеляційну
скаргу  та її  представник у
судовому засіданні від 15.11.2007 р. проти доводів апеляційної скарги
також заперечують,  вважають оскаржуване  позивачем рішення законним та обгрунтованим,
просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. В
обгрунтування своєї позиції по справі посилаються, зокрема, на те, що спірний  договір з боку ЖБК №117 підписано  головою
правління,  який  за
законом  наділений  необхідним
обсягом  цивільної    дієздатності  діяти
від  імені  цього
суб"єкта господарської діяльності, а статут ЖБК №117 не передбачає
обмеження повноважень голови правління кооперативу на укладення такого договору.
Також  зазначає,  що зі змісту    підпункту
10  пункту  58
Статуту   позивача  не вбачається

-3-

обмежень голови правління на укладення будь-яких господарських
договорів, а зазначається лише про порядок експлуатації житлового будинку.

Третя особа, ТОВ "Технокомплект"  з
апеляційною скаргою не погоджується, вважає рішення господарського суду
першої інстанції законним та обгрунтованим, прийнятим без порушень норм
матеріального права, при повному з"ясуванні обставин, які мають значення
для справи та при відповідності висновків суду обставинам справи.

Посилається, зокрема, на те, що статут ЖБК №117 не передбачає
обмежень повноважень голови правління на укладення договору б/н від 19.04.2005
р. про дольове будівництво і експлуатацію нежитлових приміщень, тобто, на думку
третьої особи, голова правління підписав цей договір без порушення наданих йому
повноважень, що й було з"ясовано
місцевим господарським судом.

У судовому засіданні 15.11.2007 р. було оголошено перерву до 12:15
години 27.11.2007 р. для виготовлення повного тексту постанови.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, проаналізувала доводи
апеляційної скарги, перевірила правильність застосування місцевим господарським
судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального
права та дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а
рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, на підставі рішення виконавчого
комітету Сумської міської ради №453 від 18.08.1994 р. "Про
житлово-будівельний кооператив" на базі 108 квартирного будинку АДРЕСА_1
із працівників ВО "Електрон" було створено юридичну особу -
житлово-будівельний кооператив №117.

19.04.2005 р. між житлово-будівельним кооперативом №117,
забудовником, в особі голови правління кооператива Кузьменка В.Г., та приватним
підприємцем ОСОБА_1, володільцем приміщень, було укладено договір на дольове
будівництво та експлуатацію нежитлових приміщень цокольного поверху загальною
площею 348,0 кв.м в будинку АДРЕСА_1 у м. Суми, предметом якого є
взаємовідносини між забудовником та володільцем в період завершення будівництва
та вводу в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 у м. Суми, а також на увесь
час експлуатації володільцем нежитлових приміщень цокольного поверху загальною
площею 348 кв.м згідно з додатком №1 в будинку АДРЕСА_1 у м. Суми.

Частиною 2 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено,
що  особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а згідно з частиною 1 статті 215
цього Кодексу підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, договір від 19.04.2005р. на
дольове будівництво та експлуатацію нежитлових приміщень цокольного поверху
загальною площею 348,0 кв. м у будинку АДРЕСА_1 з боку позивача (забудовника)
було підписано головою правління ЖБК №117 Кузьменком Валерієм Григоровичем.

Відповідно до пункту 61 статуту житлово-будівельного кооперативу
№117, зареєстрованого рішенням Сумського міськвиконкому №453 від 18.08.1994 р.,
виконавчим органом кооперативу є правління, яке є підзвітним загальним зборам
членів кооперативу. Правління обирає із свого складу голову правління та його
заступника. Голова правління здійснює повсякденне керівництво діяльністю
кооператива, забезпечує виконання рішень загальних зборів членів кооперативу
(зборів уповноважених) та правління.

-4-

Згідно з підпунктом 7 пункту 62 статуту ЖБК №117 правління
житлово-будівельного кооперативу уповноважене, зокрема, на укладення договорів
та інших правочинів, пов"язаних з діяльністю кооперативу, а виходячи зі
змісту пунктів 1 та 11 статуту ЖБК №117 основною діяльністю цього кооперативу є
будівництво будинків для забезпечення житлом членів кооперативу.

А отже відповідно до положень статуту ЖБК №117 голова правління
кооперативу як керівник виконавчого органу позивача наділений правом укладати
від імені ЖБК №117 будь-які правочини, пов"язані з діяльністю кооперативу,
а тому місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що голова
правління ЖБК №117 мав відповідні повноваження на укладення від імені
кооперативу договору від 19.04.2005р. на дольове будівництво та експлуатацію
нежитлових приміщень цокольного поверху загальною площею 348,0 кв. м у будинку
АДРЕСА_1 та про відсутність правових підстав для визнання цього договору
недійсним.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що відповідно до
підпункту 10 пункту 58 статуту ЖБК 117 вирішення питання  про порядок експлуатації житлового будинку
належить до виключної компетенції загальних зборів членів кооперативу, а голова
правління може  укладати лише договори та
угоди, пов"язані з діяльністю кооперативу, а не угоди, які пов"язані
із розпорядженням спільною власністю його членів, не можуть вважатися
обгрунтованими, так як спірний договір стосується діяльності кооперативу -
будівництва будинків для забезпечення житлом членів кооперативу, а статутом ЖБК
№117 не передбачено будь-яких обмежень щодо укладення таких правочинів головою
правління кооперативу як і не передбачено погодження чи схвалення таких
правочинів загальними зборами
членів  ЖБК №117, на які вказує
позивач в апеляційній скарзі.

Безпідставними є також посилання позивача в апеляційній скарзі на
частину 2 статті 369 Цивільного кодексу України, яка встановлює порядок
здійснення права спільної сумісної власності, оскільки, на думку членів судової
колегії, при укладенні від імені позивача спірного договору голова правління
ЖБК №117 Кузьменко В.Г. діяв відповідно до статуту цієї юридичної особи,
прийнятого на загальних зборах членів ЖБК №117 та відповідно до вимог Закону,
зокрема частини 1 статті 92 Цивільного кодексу України, а ствердження позивача,
що житловий будинок як об"єкт нерухомого майна, у т.ч. його цокольний
поверх належить на праві спільної сумісної власності членам кооперативу, не
підтверджене належними доказами.

Окрім того, слід зазначити, що зі змісту апеляційної скарги та
додаткових обгрунтувань до апеляційної скарги від 15.11.2007 р. вбачається, що
вони містять додаткові підстави, якими позивач не обгрунтовував позов при
прозгляді справи в суді першої інстанції і які місцевим господарським судом не
досліджувались, тоді як відповідно до вимог частини 4 статті 22 Господарського
процесуального кодексу України позивач має право змінити підставу або предмет
позову, збільшити розмір позовних вимог лише до прийняття рішення по справі.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що
господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив
обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми
матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування цього
рішення відсутні.

Керуючись статтями 22, 33, 43, 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

-5-

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 30.07.2007 у
справі № 9/406-07 залишити без змін.

Повний текст постанови оголошено у судовому засіданні 27.11.2007
р.

Головуючий суддя
Слюсарева Л.В.

Суддя
Івакіна В.О.

Суддя
Фоміна В.О.