ПОСТАНОВА

"14" листопада 2007 р.
Справа № 15а/184-4131

16 год. 15 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бучинської Г.Б.

при секретарі судового засідання  Суховій Р.М.

Розглянув справу

за позовом  Приватного підприємства "Комун-Сервіс-Серет", вул. проспект С. Бандери, 106/58, м. Тернопіль.

до   Тернопільської об`єднаної державної податкової інспекції, вул. Білецька, 1, м. Тернопіль.

про скасування рішення Тернопільської ОДПІ про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість договору про спільну діяльність, яке оформлено актом №8222/15-01/450168762 від 19.09.2007 р. та поновлення в реєстрі платників податку на додану вартість договору про спільну діяльність між ТзОВ фірмою „Квант” та ПП „Комун-Сервіс-Серет” .

за участю представників сторін:

позивача: Іванців Ю.С. –довіреність від 27.09.2007р.

відповідача: начальник юридичного відділу Ткач І.Я. –довіреність № 61298/7/10-015 від 13.09.2007р.

Приватне підприємство „Комун –Сервіс -Серет” (надалі ПП «Комун –Сервіс-Серет», позивач) звернулось до господарського суду з позовом ( з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог)  до Тернопільської ОДПІ про скасування рішення, яке оформлене актом №8222/15-01/450168762  від 19 вересня 2007р. про анулювання свідоцтва платника ПДВ № 26757926 від 14.08.2006р., індивідуальний номер платника податку № 450168762, з моменту його прийняття та поновлення в Реєстрі платників податку на додану вартість.

Представникам сторін у судовому засіданні роз'яснено належні їм права і обов'язки, передбачені ст. 49, 51, 52, 59 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, стверджуючи, що анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість договору про спільну діяльність відбулось з недотриманням вимог Закону України „Про податок на додану вартість” та Положення про порядок реєстрації платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА №79 від 01.03.2000 р.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає, вважаючи їх безпідставними, стверджуючи, що анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість договору про спільну діяльність відбулось з дотриманням відповідного порядку та згідно із Законом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Між приватним підприємством „Комун –Сервіс -Серет” та Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою „Квант” укладено договір № 06/1 про спільну діяльність від 29.05.2006р.  21.06.2006р., договір про спільну діяльність взятий на облік в Тернопільській ОДПІ. Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість спільній діяльності видано 14.08.2006р. № 26757926.

19 вересня 2007р. Тернопільською ОДПІ, на підставі пп. «ґ»  п.9.8 ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість”, анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість договору про спільну діяльність між ТОВ „Квант” та ПП „Комун –Сервіс –Серет”, про що складено акт № 8222/15-01/450168762. При цьому підставою для такого анулювання став факт подання декларацій, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок протягом 12-и календарних місяців, що підтверджується довідкою від 05.09.2007 року.  Зазначений акт про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість складений комісією у складі, визначеній відповідно до наказу № 787 від 22.08.2007р.

Наведений правовий акт індивідуальної дії, а саме акт №8222/15-01/450168762 від 19.09.2007р.,  оспорений платником податків у судовому порядку.

Оцінивши забрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з п. 9.8 ст. 9 Закону України  "Про податок на додану вартість" (далі - Закон) реєстрація платника ПДВ діє до дати її анулювання. Анулювання реєстрації може здійснюватися з ініціативи як платника податків, так і податкового органу.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000 № 79 ( з врахуванням послідуючих змін та доповнень)  затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 квітня 2000 р. за № 208/4429) ( далі –Наказ, Положення).

Відповідно до  п. 25.2. Положення анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах „б” –„ґ” пункту 9.8 Закону, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу.

При цьому, наведеним нормативно-правовим актом визначено, що рішення про анулювання реєстрації платника податку на  додану  вартість  за  ініціативою  податкового органу оформляється актом  про  анулювання  реєстрації  платника  податку  на   додану вартість  за  формою № 6-ПДВ (додаток 5).  Такий акт складається у двох примірниках комісією,  утвореною відповідно до  розпорядження керівника   податкового   органу,   та  затверджується  керівником податкового органу. Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового  органу  може  бути  оскаржене особою, реєстрацію якої анульовано, відповідно до законодавства ( підпункт 25.2.2. підпункту 25.2 пункту 25 Наказу).

Із матеріалів справи слідує, що акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 8222/15-01/450168762   був складений відповідачем 19.09.2007р., однак, всупереч вимогам Положення зазначений акт не підписаний заступником начальника Тернопільської ОДПІ Ковдришем С.В. При цьому, посилання відповідача на той факт, що останній перебував у відпустці до уваги не приймається, оскільки відповідно до наказу № 678 від 12.07.2007р. встановлено взаємозаміну керівників Тернопільської ОДПІ, відповідно до якої заступника начальника інспекції  Ковдриша С.В. заміняє перший заступник начальника Гамалевич А.В., відповідно, саме вона повинна була підписати зазначений Акт, а не обмежитися виключно його затвердженням.

Поряд з тим, оспорюваний акт не містить відомостей про осіб, які його підписали за інших членів комісії, зокрема начальника управління оподаткування юридичних осіб Слободян З.І., заступника начальника оперативного відділення відділу ПМ Лагіша М.Б., начальника відділу обліку та звітності Бучинської О.В.  Відтак, не заслуговує на увагу посилання відповідача на той факт, що пунктом 1 наказу Тернопільської ОДПІ №787 від 22.08.2007р. обов'язки члена комісії на період його відсутності покладено на працівника, який його заміняє згідно положення про структурний підрозділ або посадової інструкції, оскільки, на думку суду, їхня посада, а тим більше П.І.Б. мала б бути зазначена в акті про анулювання реєстрації платника ПДВ. Оскільки такі відомості в оспорюваному акті відсутні, суду не надається за можливе встановити, хто саме підписував Акт, замість  відсутніх членів комісії.

Крім того, згідно пп.25.2.2 Положення про порядок реєстрації платників податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА №79 від 01.03.2000 р. передбачено, що податковий орган не пізніше наступного робочого дня після затвердження, один примірник акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість надсилає особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи, вказаним у Свідоцтві, або за наявності відомостей про комісію припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) такої особи –за місцезнаходженням комісії. Аналогічні вимоги, щодо надіслання примірника акта про анулювання платнику податків передбачено також п. 2.5. Порядку проведення інвентаризації платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 30.08.2005 р. N372.

Як вбачається з матеріалів справи, всупереч наведеним вище нормам, акт про анулювання реєстрації платника ПДВ договору про спільну діяльність вручено посадовим особам платника податків лише 24.09.2007р.

В силу положень ч. 4 ст. 71 КАС України суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доказів надсилання Акта анулювання позивачеві (особі щодо якої такий акт складено) суду не надано, а тому не вчинення зазначених дій свідчить про порушення Тернопільською ОДПІ п. 25.2.2. Наказу та 2.5. Порядку проведення інвентаризації платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 30.08.2005 р. № 372.

Крім того, із матеріалів справи слідує, що підставою для анулювання реєстрації платника ПДВ договору про спільну діяльність, поряд з іншим,  стала довідка Тернопільської ОДПІ від 05.09.2007р.

З огляду на наведене, слід зазначити, що відповідно до пп.25.2.1 п.25.2 п.25 Положення –податковий орган може прийняти рішення про анулювання свідоцтва платника ПДВ за наявності, крім інших підтвердних документів, на підставі довідки про результати документальної невиїзної перевірки на підставі поданих податкових декларацій з податку на додану вартість, складеної підрозділом оподаткування юридичних або фізичних осіб, яка свідчить про відсутність у платника податку оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців.

При цьому суд враховує, що в розумінні Закону ( п.1.4 статті 1) поставка  товарів  - це  будь-які операції, що здійснюються згідно  з  договорами  купівлі-продажу,  міни,  поставки та іншими цивільно-правовими  договорами,  які  передбачають  передачу  прав власності  на  такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання,  або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати  та  передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу; поставка послуг -  будь-які    операції    цивільно-правового характеру  з  виконання  робіт,  надання  послуг, надання права на користування    або   розпорядження   товарами,   у   тому   числі нематеріальними  активами, а також з поставки будь-яких інших, ніж товари,  об'єктів  власності  за  компенсацію,  а також операції з безоплатного  виконання  робіт,  надання  послуг.

Представлені позивачем і досліджені в процесі розгляду справи податкові накладні за спірний період дають підстави для твердження про наявність оподатковуваних поставок у позивача  за 12 останніх місяців ( в розумінні п.1.4 ст.1,  ст.4, 6, п.7.1 ст.7 Закону).

При цьому слід зазначити, що серед долучених документів  містяться і податкові накладні на реалізацію ТМЦ № 1  від 30.07.2007р. та № 2  від 30.07.2007р., які підтверджують  наявність податкових зобов'язань Позивача в липні 2007 року.

Відповідно до вимог п.1 ст.10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” на  податкові органи покладено  контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів. На реалізацію вказаних повноважень органи державної податкової служби проводять  документальні невиїзні перевірки на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов’язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов’язкових платежів) незалежно від способу їх подачі.

Виходячи із змісту наведеної норми при здійсненні невиїзної документальної перевірки Тернопільською ОДПІ, могли та мали б  бути встановлені факти як заниження податкового зобов’язання договору про спільну діяльність (із донарахуванням відповідних сум на користь державного бюджету та застосуванням штрафних санкцій), так і підтвердження (не підтвердження) правомірності формування платником податку  податкового кредиту, від’ємного значення та бюджетного відшкодування, що в подальшому, безумовно впливає  на факт анулювання реєстрації платника ПДВ договору про спільну діяльність.

В той же час в процесі проведеної перевірки платника податків наведені вище вимоги законодавства з питань оподаткування не враховані, як проігноровані і приписи п.4 ст.11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” щодо запрошення  посадових осіб ПП „Комун –Сервіс –Серет”, як особи уповноваженої на ведення обліку доходів та витрат результатів спільної діяльності у термін визначений цією нормою для проведення невиїзної перевірки.

Поряд із наведеним, судом враховано і положення  статті 71 КАС України, згідно із якою  в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій  покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч вказаної норми,  належних та допустимих доказів, які б  підтверджували правомірність дій контролюючого органу у спірних правовідносинах суду не представлено, факт невиконання позивачем вимог  Закону зібраними у справі доказами не підтверджується, а відтак   позовні вимоги, як обґрунтовані та належним чином доведені   слід задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до ст. 94 КАС України судові витрати по справі підлягають відшкодуванню позивачу   з Державного бюджету України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 49, 51, 55, 70, 71, 86, 94, 160, 162, 163 та п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задоволити.

2. Скасувати рішення Тернопільської об’єднаної податкової інспекції про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість договору про спільну діяльність між Товариством з обмеженою відповідальністю фірми „Квант” та Приватного підприємства „Комун-Сервіс-Серет” , яке оформлено актом № 8222/15-01/450168762 від 19.09.2007р.

3. Зобов’язати Тернопільську об’єднану податкову інспекцію поновити в Реєстрі платників податку на додану вартість договір про спільну діяльність з свідоцтвом платника податку на додану вартість № 26757926 від 14.08.2006р. з дати його анулювання.

4. Повернути з Державного бюджету України 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. сплаченого державного мита на користь Приватного підприємства „Комун – Сервіс -Серет”

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі  до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    Г.Б. Бучинська