ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" листопада 2007 р.                                                                                Справа №  12/4081

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі –Петько Л.В., за участю представників сторін: позивача –Матіщук В.О. і Дубовик Л.М. за довіреностями, відповідача –Нікіфорова І.К. і Макєєва В.Ф. за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Логос” до товариства з обмеженою відповідальністю „Макот” про стягнення 102350 грн. 28 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Пред’явлено позов про стягнення з відповідача 102350 грн. 28 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що на підставі усної угоди 01.07.2005 року продав відповідачу преформи для пляшки ПЕТ (продукцію) на загальну суму 102350 грн. 28 коп. Відповідач отриману продукцію не оплатив, у зв’язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вищезазначену суму вартості продукції та відшкодувати судові витрати.

У судовому засіданні представники позивача позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримали і просили суд задовольнити.

Відповідач подав відзив на позовну заяву. Із відзиву і пояснень представників відповідача в суді слідує, що позов відповідач не визнає, в якості заперечень на нього зазначає наступне. Сторони здійснюють сумісну господарську діяльність з 2004 року. Спірна операція купівлі-продажу продукції якщо і мала місце, то відбувалась на підставі укладених договорів про надання послуг, а не на підставі усної угоди. Оплата усієї продукції і наданих послуг по договорах ними здійснюється позивачу в порядку наростаючого підсумку заборгованості, по даним бухгалтерського обліку позивача заборгованість відповідача по всіх взаємозрахунках (втому числі і спірна операція) станом на 31.03.2007 року складала 50099 грн. 10 коп., виокремити цю операцію неможливо і недоцільно. У зв’язку з викладеним позовні вимоги представники відповідача вважали безпідставними і просили суд в їх задоволенні позивачу відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд в задоволенні позовних вимог відмовляє повністю з наступних підстав.

Із видаткової накладної № РН-0000147 від 1 липня 2005 року вбачається, що позивач відвантажив а відповідач отримав товар (преформи) на суму всього з ПДВ 102350 грн. 28 коп., в графах накладної „замовлення” зазначено договір ДГ-0000028 (19.02.04), „умова продажу” –попередня оплата. В підтвердження дійсності купівлі-продажу товару позивачем надано податкову накладну № 787 від 01.07.2005 року та лист-запит ДПІ у м. Черкаси №9722/23-214 від 11.07.2007 року, яким за цією податковою накладною ДПІ встановила факт придбання товару відповідачем у позивача. Крім того, позивачем надано накладну на внутрішнє переміщення № МА-0000586 від 1 липня 2005 року, по якій, як пояснили представники позивача, відповідач в той же день передав позивачу куплений товар на виробництво (розлив мінеральної води), яке здійснюється відповідно до укладених договорів про надання послуг. Позивачем також надано розрахунки відповідача з позивачем (банківські виписки по особовому рахунку позивача, прибуткові касові ордери) за 2005-2007 роки, в яких зазначається „призначення платежу” –послуги по розливу, оплата товару по накладній № РН-0000147 від 1 липня 2005 року відсутня.

Представники позивача в судовому засіданні пояснили, що договір ДГ-0000028 (19.02.04) як підстава купівлі-продажу товару в накладній № РН-0000147 від 1 липня 2005 року зазначено помилково, такого договору між сторонами взагалі не існує, а представники відповідача пояснили, що „послуги по розливу” як призначення платежу в розрахункових документах відповідача передбачають і оплату отриманого товару.

Із листа-відповіді позивача вих. № 172 від 25.07.07 р. на лист-запит ДПІ у м. Черкаси №9722/23-214 від 11.07.2007 року про стан взаємовідносин між сторонами та додатків до нього вбачається, що сторонами було укладено договори про надання послуг № 07/07/04 від 27.07.04 р., № 04/01/05-1 від 04.01.2005 року, № 03/01/06-1 від 03.01.2006 року, обороти за період з 01.04.05 по 31.03.07 року становили 1086356 грн. 03 коп. (в тому числі і по накладній № РН-0000147 від 1 липня 2005 року на суму 102350,28 грн.), заборгованість відповідача станом на 31.03.2007 року складала 50099,1 грн.

В листі позивача до відповідача вих. № 133 від 25.06.2007 року, на який позивач посилається як на вимогу виконання зобов’язання по спірній угоді купівлі-продажу товару, позивач повідомляє відповідача про дострокове одностороннє розірвання договору № 03/01/06-1 від 03.01.2006 року у зв’язку з неналежним виконанням договірних зобов’язань та вимагає добровільного погашення заборгованості, вимога про виконання спірного зобов’язання в цьому листі відсутня, інших вимог з цього приводу позивачем суду не надано.

Згідно статей 193 ГК, 526 ЦК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно ст.ст. 205 ч. 1, 206 ч. 1, 208 ч. 1 п. 1 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі, право обирати форму правочину надано сторонам, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення. Правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Ігнорування сторонами вимог закону щодо форми вчинення правочину, оформлення розрахункових документів спричинило виникнення даного спору.

Позивач стверджує, що продажа товару відповідачу на суму 102350 грн. 28 коп. вчинялась в усній формі, відповідно, істотні умови договору, а в тому числі –порядок і строк розрахунків відповідачем за куплений товар письмово чи будь-яким іншим чином не зафіксований.

Відповідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Позивач вимогу відповідачу про виконання спірного зобов’язання не пред’являв, обов’язок відповідача виконати цю вимогу не наступив і ця обставина судом визнається підставою відмови в задоволенні позовної заяви.

Враховуючи висновок суду про відмову позивачу в задоволенні його вимог в частині стягнення основного боргу, відповідно до ст. 49 ГПК України, не підлягають задоволенню і його вимоги про відшкодування понесених ним судових витрат.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий Дім „Логос” до товариства з обмеженою відповідальністю „Макот” про стягнення 102350 грн. 28 коп. відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання рішення.

Суддя                                                                                  В.М. Грачов

Рішення підписане 19.11.2007 року.