ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

"24"
жовтня 2007 р.
Справа №
А8/340-07

За позовом
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Узин

до відповідача Виконавчий
комітет Білоцерківської міської ради, м. Біла Церква

про визнання
незаконним дій та відшкодування збитків і моральної шкоди,

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2.
-довір. б/н від 17.08.2007р. - представник;

ОСОБА_3.
-довір. б/н від 17.08.2007р. -представник;

від відповідача: Геращенко
А.Л. -довір. №1-7-2232 від 04.07.2007р. -гол. спец. юр. відділу.

Оголошувалась перерва для
підготовки мотивованої постанови

Суть спору:

Позивач просить суд визнати дії
відповідача по ненаданню дозволу на відкриття аптечного кіоску, за адресою: м.
Біла Церква, АДРЕСА_1 незаконними, зобов'язати відповідача усунути перешкоди у
здійсненні підприємницької діяльності, а саме надати дозвіл на відкриття
аптечного кіоску та стягнути 50808,95грн. матеріальної шкоди, 5000,00грн.
моральної та судові витрати.

Відповідач позов не визнає,
посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 17.11.2004р. „Про
затвердження Правил торгівлі засобами в аптечних закладах” -необхідність
паспорту аптечного закладу, лист Білоцерківської міської
санітарно-епідеміологічної станції №03-01/04-05-2046 від 04.07.2007р.; Державні
будівельні норми України Будівників і споруд Закладів здоров'я ДБН В
2.2.-10-2001, затверджених наказом Держбуду України від 04.01.2001р. №2, наказу
Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від
25.12.2000р. №945/5166 „Про затвердження Положення про порядок надання дозволу
на виконання будівельних робіт”, лист Управління містобудування та архітектури
№15/473 від 10.10.2007р., відсутність рішення щодо відмови.

Позивачем подана заява №28/09 від
28.09.2007р. про збільшення позовних вимог,
згідно якої він просить суд визнати дії відповідача по ненаданню дозволу
на відкриття аптечного кіоску за адресою м. Біла Церква, АДРЕСА_1 незаконними,
зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні підприємницької
діяльності та стягнути 56898грн. 95коп. матеріальної шкоди, 5000грн. 00коп.
моральної шкоди та судові витрати, обґрунтовуючи понесенням збитків по сплаті
орендної плати за вересень 2007р., що підтверджується квитанцією №518159 від
12.09.2007р.

Позов підлягає задоволенню
частково.

судом
встановлено:

В листопаді 2006р. фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернулась до виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради із заявою про відкриття аптечного кіоску за
адресою: м. Біла Церква, АДРЕСА_1.

Листом №1-10-14 від 10.01.2007р.
виконавчий комітет Білоцерківської міської ради (відповідач) повідомив
позивача, що питання про відкриття аптечного кіоску по АДРЕСА_1 з відповідним пакетом
документів в додатку розглянуто відділом з питань торгово-побутового
обслуговування населення і громадського харчування. 27 грудня 2006р. проект
рішення з даного питання був запропонований на розгляду членів виконкому. В
процесу обговорення проекту вирішено запропонувати позивачу відкрити аптечний
кіоск в іншому мікрорайонні, де аптечних закладів недостатньо (біля школи №13,
вул. Колгоспна, вул. Чапаєва -район Заріччя; „Учгосп”, масив „Піщаний” і т.д.),
оскільки в цьому мікрорайонні міста відкрито багато аптечних закладів.

Крім того, у витягу з протоколу №3
засідання комісії виконкому Білоцерківської міської ради по координації
розвитку аптечної мережі на території м. Біла Церква від 12 грудня 2006р.
зазначено, що позивач зареєстрований як фізична особа -суб'єкт підприємницької
діяльності і сплачує фіксований податок (до 500грн. на місяць) у той час, як
аптеки різних форм власності, зареєстровані як юридичні особи, сплачують
податки в разів 10-15 більше, тобто не рівні умови оподаткування та різний
рівень поповнення бюджету міста.

Не погоджуючись із зазначеним позивач
звернуся до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного
комітету України. Розглянувши заяву позивача, та провівши перевірку наданих
позивачем документів щодо дій органу місцевого самоврядування міста було
встановлено, що дії Білоцерківського міськвиконкому мають ознаки порушення абз.
1 п. 2 ст. 15, п. 3 ст. 50 Закону України „Про захист економічної конкуренції”.

На засіданні виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради, яке відбулось 24 січня 2007р. питання позивача,
на виконання рекомендацій територіального відділення Антимонопольного комітету
України Київського обласного від 18.01.2007р. №02-06/83, розглянуто. За
результатами голосування рішення не прийнято.

Позивач повторно звернувся до
Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету
України. Листом №02-06/160 від 02.02.2007р. Київського обласного
територіального відділення Антимонопольного комітету України позивача
повідомлено, що з метою припинення порушень вимог чинного законодавства,
зокрема Закону України „Про захист економічної конкуренції”, територіальним
відділенням надіслано звернення до прокуратури Київської області з проханням
прокурорського втручання по зазначеному питанню.

15 березня 2001р. позивач
зареєстрований Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської
області як фізична особа -підприємець (Свідоцтво НОМЕР_1).

Відповідно до ст. 42 Господарського
кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на
власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п. 1 ст. 43 зазначеного
Кодексу, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку
підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України
„Про захист економічної конкуренції”, економічна конкуренція (конкуренція) -
змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним
досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого
споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома
продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови
обороту товарів на ринку.

Відповідно до ст. 2 Закону України
„Про захист економічної конкуренції”, цим Законом регулюються відносини органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського управління та контролю із суб'єктами
господарювання; суб'єктів господарювання з іншими суб'єктами господарювання, із
споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв'язку з економічною
конкуренцією.

Відповідно до ст. 15 Закону України
„Про захист економічної конкуренції”, антиконкурентними діями органів влади,
органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського
управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів,
розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення
угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю
(колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

Антиконкурентними діями органів
влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського
управління та контролю, зокрема, визнаються: заборона або перешкоджання
створенню нових підприємств чи здійснення підприємництва в інших організаційних
формах у будь-якій сфері діяльності, а також встановлення обмежень на
здійснення окремих видів діяльності, на виробництво, придбання чи реалізацію
певних видів товарів.

Вчинення антиконкурентних дій
органів влади, органів місцевого самоврядування, органів
адміністративно-господарського управління та контролю забороняється і тягне за
собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 50
зазначеного Закону, порушеннями законодавства про захист економічної
конкуренції є антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого
самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та
контролю.

Крім того, відповідно до п. 9 ч. 1
ст. 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності”,
ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності як виробництво
лікарських засобів, оптова, роздрібна торгівля лікарськими засобами.

11 серпня 2005р. позивачем отримано
ліцензію НОМЕР_2 Державною службою лікарських засобів і виробів медичного
призначення на роздрібну торгівлю лікарськими засобами.

Відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України „Про затвердження Правил торгівлі засобами в
аптечних закладах” від 17.11.2004р., суб'єкт господарювання повинен мати
паспорт аптечного закладу.

Згідно „Переліку документів та
висновків, що видаються установами та закладами державної
санітарно-епідеміологічної служби”, затвердженого наказом МОЗ України №647 від
28.09.2006р., дозвіл на відкриття аптечного кіоску санепідслужбою не видається,
а підписується „Паспорт аптечного закладу (структурного підрозділу)”. 10 серпня
2007р. головним лікарем Білоцерківської міської СЕС підписаний паспорт
аптечного закладу (структурного підрозділу).

Згідно листа Білоцерківської міської
санітарно-епідеміологічної станції №03-01/04-05-2346 від 10.08.2007р.
орендоване позивачем приміщення обстежене та можливе для використання його під
аптечний кіоск.

Разом з цим, згідно листа Державної
архітектурно-будівельної інспекції Міністерства будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства України №31/3-159 від 15.02.2007р. позивач не
потребує проектної документації, оскільки не передбачається проведення
будівельних і ремонтних робіт відповідно до
Закону України „Про архітектурну діяльність”.

21 листопада 2006р. між СПД ОСОБА_4.
та позивачем укладено договір оренди, згідно умов якого позивач прийняв у
тимчасове володіння приміщення №АДРЕСА_1, загальна площа 42м2 під
аптечний кіоск, розмір та порядок сплати орендної плати встановлені договором.

Згідно квитанцій від 10.12.2007р.,
від 11.02.2007р, від 14.03.2007р., від 17.04.2007р., від 10.05.2007р., від
16.07.2007р., від 20.06.2007р., від 10.08.2007р., від 12.09.2007р. позивачем
сплачено 55746грн. 00коп. за орендну плату.

Окрім цього, 03 березня 2007р. позивач
уклав з ТОВ ВПФ „Біла Вежа” договір про надання комунальних послуг, згідно
якого позивачу надавались комунальні послуги в орендованому ним приміщенні
№АДРЕСА_1. Зазначені послуги позивачем також були сплачені, що підтверджується
платіжними дорученнями №113 від 12.03.2007р., №165 від 06.04.2007р., №339 від
02.08.2007р., від 04.07.2007р., всього на загальну суму 1152грн. 95коп.

Відповідно до п. 1 ст. 55 Закону
України „Про захист економічної конкуренції”, особи, яким заподіяно шкоду
внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть
звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування.

За таких обставин, в цій частині
вимоги обґрунтовані, матеріалами справи доведені, підлягають задоволенню.

Вимога по стягненню моральної
шкоди у розмірі 5000грн. 00коп. задоволенню не підлягає, оскільки документально
не обґрунтована.

Зважаючи на викладене, керуючись
ст. ст. 158, 161, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

постановив:

Визнати дії
Виконавчого комітету Білоцерківської міської ради по ненаданню дозволу на
відкриття аптечного кіоску за адресою: м. Біла Церква,АДРЕСА_1 незаконними.

Стягнути з
виконавчого комітету Білоцерківської міської ради (09117, вул. Ярослава
Мудрого, 19, м. Біла Церква, Київська область) на користь фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_3, АДРЕСА_2, м. Узин, Білоцерківський район,
Київська область) 56898(п'ятдесят шість тисяч вісімсот дев'яносто вісім)грн.
95коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з виконавчого комітету
Білоцерківської міської ради (09117, вул. Ярослава Мудрого, 19, м. Біла Церква,
Київська область) на користь фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_3,
АДРЕСА_2, м. Узин, Білоцерківський район, Київська область) 3(три)грн.
40коп. судового збору.

По решті - відмовити.

Дана постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства
України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку: заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі,
апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження (ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України).

Суддя
Чорна Л. В.