ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 р.

№ 19/356

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:

Михайлюка М.В.,
Дунаєвської Н.Г., Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  касаційну скаргу

Приватного підприємця ОСОБА_3.

на рішення

господарського суду Рівненської
області від 23.07.2007 року

у справі

№ 19/356 господарського суду
Рівненської області

за позовом

ПП ОСОБА_1

до
третя особа

Сарненської районної ради Районне
державно-комунальне підприємство Сарненської дирекції кіновідеомережі

про

зобов'язання усунути перешкоди у
користуванні майном

за участю представників сторін:

позивача

ОСОБА_2.,

відповідача  скаржника третьої особи

Назарець І.П., не з'явились,  не з'явились,

В С Т А Н О В
И В :

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 23.07.2007 року у справі № 19/356 (суддя: Тимошенко
О.М.) позовні вимоги задоволено: зобов'язано відповідача усунути перешкоди у
користуванні майном позивача загальною площею 118 м2, що знаходиться
за адресою: Рівненська обл., м.Сарни, вул. Привокзальна, 27 шляхом створення
умов для встановлення перегородки (стіни) між приміщеннями добудови кафе-бару
та приміщенням фойє кінотеатру "Полісся".

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду, ПП ОСОБА_3. звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою в якій просив оскаржуване рішення скасувати, а
справу направити на новий розгляд. В обґрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що господарським судом не повно з'ясовані обставини справи,
неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм
матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга  підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив господарський суд,
протягом 2003-2004 р. позивач здійснила будівництво кафе-бару
"Тет-а-Тет" за адресою: Рівненська обл., м. Сарни, вул. Привокзальна,
27. Зазначений об'єкт прийнято в експлуатацію згідно акту державної технічної
комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію, який
затверджено розпорядженням Голови Сарненської райдержадміністрації № 20 від
16.01.2004 р.  Право власності позивача
на зазначений об'єкт зареєстроване 22.09.2005 р. КП Рівненським обласним бюро
технічної інвентаризації.

Зважаючи на те, що кафе-бар
"Тет-а-Тет" побудовано як добудова до приміщення фойє кінотеатру і не
відокремлене від останнього, позивач неодноразово звертався до відповідача з
пропозицією погодити становлення перегородки (стіни) між суміжними приміщеннями
для надання можливості повноцінно розпоряджатись майном. Однак, пропозиції
позивача залишились без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 331 ЦК
України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка
виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником
цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до
експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до
експлуатації.

Статтею 391 ЦК України передбачено,
що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи, що вирішення спірного
питання полягає у встановленні перегородки між приміщеннями позивача та
відповідача, місцевий господарський суд
прийшов до висновку про необхідність призначення експертизи щодо
можливості встановлення такої перегородки.

Згідно висновку експерта № 70517/6
від 16.06.2007 року встановлення перегородки
між приміщенням кафе-бару "Тет-а-Тет" та фойє кінотеатру
"Полісся"  можливе без
порушення  встановлених протипожежних,
санітарних норм тощо.

За таких обставин, господарський
суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про задоволення
позову в повному обсязі.

Однак, погодитись з таким висновком
неможливо, оскільки суд не з'ясував правову природу спірних правовідносин, адже
фактично позивач бажає здійснити перепланування приміщення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 31
Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих
органів міських рад належить видача забудовникам архітектурно-планувальних
завдань та технічних умов на проектування, будівництво, реконструкцію будинків
і споруд, благоустрій територій та надання дозволу на проведення цих робіт.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Господарський суд не звернув увагу
на те, що для перепланування, добудови приміщень необхідно отримувати дозвіл
Управління архітектури та контролю, а також рішення місцевої ради.

При цьому, судом не надано належної
правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Так, відповідно до
інформації про протипожежний стан добудови кафе-бару "Тет-а-Тет" та
приміщення фойє кінотеатру "Полісся" встановлення перегородки між
приміщеннями позивача та відповідача призведе до зменшення нормативної
кількості необхідних евакуаційних виходів. (а.с. 50-51) Суд не дослідив також
лист Сарненської районної санітарно-епідеміологічної станції (а.с. 52).

Окрім того, господарський суд не
перевірив чи буде перепланування впливати на інтереси орендаря приміщення фойє
кінотеатру "Полісся". Як наголошує скаржник у касаційній скарзі він
орендує приміщення фойє кінотеатру "Полісся" та 5 підсобних кімнат на
підставі договору оренди від 02.01.2005 р. Встановлення перегородки між
приміщеннями кафе та фойє кінотеатру утруднить користуванням ним орендованими
приміщеннями. ПП ОСОБА_3. використовує орендоване приміщення для розміщення
кафе, центральний вхід до якого проходить через добудоване позивачем до фойє
кінотеатру приміщення. Таким чином, в разі встановлення перегородки йому
потрібно буде нести додаткові витрати для покращення естетичного вигляду
додаткового входу до орендованого приміщення - фойє кінотеатру.

Водночас, господарський суд не
звернув увагу на те, що за позивачем зареєстровано право власності на нежиле
приміщення кафе, що знаходиться в м. Сарни, вул. Привокзальна, 27. В той час як
добудова до кінотеатру "Полісся" є частиною фойє кінотеатру та
знаходиться за адресою: м. Сарни, вул. Привокзальна, 31.

До того ж, у порушення вимог п. 4
ч. 1 ст. 84 ГПК України у резолютивній частині рішення господарський суд
зобов'язав відповідача створити умови для встановлення перегородки, але при
цьому не зазначив, які відповідні дії повинен вчинити відповідач або від яких
дій він повинен утриматись та строки виконання таких дій. З рішення суду не
вбачається, що саме повинен здійснити відповідач: надати дозвіл на проведення
будівельних робіт, погодити проектну документацію чи здійснити будь-які інші
дії.

Вищенаведене свідчить, що
господарський суд порушив норми матеріального права, а також всупереч вимог ст.
43 ГПК України не здійснив всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому
процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 1117
Господарського процесуального кодексу України  касаційна інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або
постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази. За таких обставин, рішення
господарського суду підлягає скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до
господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 - 11111 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий
господарський  суд України

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду
Рівненської області від 23.07.2007 р. у справі № 19/356 скасувати, а справу
передати на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

Головуючий, суддя
М. Михайлюк

Судді:
Н.Дунаєвська

С. Самусенко