СУД
СУД
УХВАЛА

06.08.07                                                                                 Справа № 6/456пд.

Суддя Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Незалежна профспілкова організація “Октан” працівників закритого акціонерного товариства “Линік” Конфедерації вільних профспілок України, м. Лисичанськ Луганської області

3-я особа на стороні позивача –Міністерство палива та енергетики України, м. Київ

до Закритого акціонерного товариства “Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м. Лисичанськ Луганської області

3-я особа на стороні відповідача –Первинна профспілкова організація закритого акціонерного товариства “Линік” профспілки працівників хімічних та нафтохімічних галузей промисловості України, м. Лисичанськ –17 Луганської області

про спонукання до вчинення дій

за участю представників сторін:

від позивача – Іваненко С.І., дов. від 16.04.07;

від 3-ї особи на стороні позивача –не прибув;

від відповідача -  Старченко Я.Г., дов. № 18/1-118 від 27.12.06.;

Близнюк О.С., дов. № 18/1-20 від 18.01.07.;

від 3-ї особи на стороні відповідача –не прибув;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу –зобов’язати закрите акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія»до вчинення певних дій –прийняти рішення щодо направлення проекту Колективного договору ЗАТ «ЛИНІК»на 2007 рік (в редакції НПО «Октан») для обговорення в трудових колективах цехів та оформити це рішення відповідним протоколом (відповідно до абз. 8 ст. 10, абз. 1 ст. 13 Закону України «Про колективні договори і угоди»).

Відповідач надав до суду клопотання  (здано до суду 20.07.07.) за яким  вказує на те, що провадження у справі має бути припинено судом на підставі ч.1 ст. 80 ГПК України у зв’язку з тим, що спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач посилається на те, що відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій України»місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, що віднесені Законом до їх підсудності.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи ( у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у встановленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб’єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, на думку відповідача, даний спір не підвідомчій господарському суду Луганської області та повинен бути розглянутий місцевим судом оскільки заявлені у позові вимоги не стосуються господарських правовідносин сторін, а витікають із закону України «Про колективні договори і угоди»та Кодексу законів про працю.

Заявлене клопотання відповідач також обґрунтовує посиланням на  Постанову Верховного суду України від 06.07.04. «Про розмежування прав, обов’язків та повноважень роботодавців та професійних союзів», відповідно до якої господарські суди розглядають  справи у порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає положенням ст. 1 ГПК України.

3-я особа з боку відповідача –Первинна профспілкова організація ЗАТ «ЛИНІК»профспілки працівників хімічних та нафтохімічних галузей промисловості України надала до суду відзив на позовну заяву, за яким зазначила, що відповідно до Закону України «Про колективні договори і угоди»в ЗАТ «ЛИНІК»для ведення переговорів і підготовки проекту колективного договору було утворено робочу комісію з представників адміністрації, первинної профспілкової організації ЗАТ «ЛИНІК»та НПО «Октан», якою  підготовлено проект колективного договору для обговорення до трудових колективів цехів підприємств.

Оскільки в ході проведення переговорів сторони дійшли згоди стосовно кінцевої редакції проекту колективного договору протокол розбіжностей не складався.

Таким чином, на думку 3-ї особи підстав для задоволення позовної заяви  не має.

Позивач надав до суду пояснення на клопотання відповідача про припинення провадження у справ за яким з доводами відповідача не погодився та зокрема зазначив з посиланням на відповідну судову практику, що господарським судам підвідомчі  спори за участю профспілок у тих випадках коли останні мають статус юридичної особи. У даному випадку позивач такий статус має, у зв’язку з чим зазначені у позові вимоги повинен розглядати господарський суд.

Разом з цим, позивач надав до  суду заяву про забезпечення позову, за якою просить суд вирішити питання про вжиття відповідачем та 3-ю особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Первинною профспілковою організацією ЗАТ «ЛИНІК»профспілки працівників хімічних та нафтохімічних галузей промисловості України, заходів щодо забезпечення позову, шляхом зобов’язання їх призупинити вчинення дій визначених в протоколі №21 «Колективних переговорів представників власника або уповноваженого ним органу ЗАТ «ЛИНІК»і об’єднаного представницького органу, створеного Первинною профспілковою організацією ЗАТ «ЛИНІК»профспілки працівників хімічних і нафтохімічних галузей промисловості України і Незалежної профспілкової організації «Октан»працівників ЗВТ «Линік»Конфедерації вільних профспілок України від 03.07.2007., зокрема: «Направити проект Колективного договору ЗАТ «ЛИНИК», підготовлений комісією по веденню колективних переговорів, на обговорення в трудовий колектив…»;

- «… Членам комісії по веденню колективних переговорів Новикову В.В. і Скакуну В.Н. забезпечити направлення проекту Колективного договору  ЗАТ “ЛИНИК”.

Суд розглянувши клопотання відповідача прийшов до висновку щодо його задоволення виходячи з наступного.

Як було вказано вище за позовними вимогами позивач просить суд зобов’язати закрите акціонерне товариство «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія»до вчинення певних дій –прийняти рішення щодо направлення проекту Колективного договору ЗАТ «ЛИНІК»на 2007 рік (в редакції НПО «Октан») для обговорення в трудових колективах цехів та оформити це рішення відповідним протоколом (відповідно до абз. 8 ст. 10, абз. 1 ст. 13 Закону України «Про колективні договори і угоди»).

В обґрунтування вказаних вимог, позивач посилається на Закон України «Про колективні договори і угоди»та зазначає, що відповідачем були припущені порушення положень вказаного закону  при проведенні процедури укладення та узгодження Колективного договору ЗАТ «Лисичанська нафтова інвестиційна компанія»на  2007 рік.

Відповідно до преамбули Закону України «Про колективні договори і угоди»цей Закон визначає  правові  засади  розробки,  укладення  та виконання  колективних  договорів  і   угод   з   метою   сприяння регулюванню трудових відносин та  соціально-економічних  інтересів працівників і власників.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про професійні спілки та гарантії їхньої діяльності»трудящі, а  також  особи,  які  навчаються у вищих і середніх спеціальних навчальних  закладах,  без  будь-якої  різниці  мають право  добровільно  створювати за своїм вибором і без попереднього дозволу профспілки,  а також право вступати у профспілки за  умови

додержання статутів.

Відповідно до ст. 10 Кодексу  законів про працю України колективний договір     укладається    на    основі    чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов'язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження

інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Разом з цим, КзПП України регулює питання щодо процедури укладення колективного договору на підприємстві.

Відповідно до ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі:

1)  справи  у  спорах,  що  виникають  при  укладанні, зміні, розірванні  і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів  та  технічних умов;

спорів про  встановлення цін на продукцію (товари),  а також тарифів на послуги  (виконання  робіт),  якщо  ці  ціни  і  тарифи відповідно  до  законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що  виникають  із   публічно-правових   відносин   та віднесені   до   компетенції   Конституційного   Суду  України  та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3)   справи  за  заявами  органів  Антимонопольного  комітету України,  Рахункової  палати  з  питань,  віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4)  справи,  що  виникають  з корпоративних відносин у спорах між господарським  товариством  та  його  учасником  (засновником, акціонером;

Тобто господарським судам не підвідомчі питання пов’язані із  врегулюванням виробничих, трудових і соціально-економічних відносин працівників та власників.

В той же час, відповідно до ст. 15 ЦПК України суди  (загальної юрисдикції) розглядають  в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених,  невизнаних або оспорюваних прав,  свобод чи інтересів,   що   виникають  із  цивільних,  житлових,  земельних,

сімейних,  трудових відносин,  а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

На підставі викладеного суд вважає, що даний спір не підвідомчий господарському суду, у зв’язку з чим провадження у справі слід припинити на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Приймаючи до уваги, що судом задоволене клопотання відповідача про припинення провадження у справі, не має правових підстав для розгляду заяви позивача про забезпечення позову. Окрім цього, представником позивача Іваненко С.І. під час судового засідання (під звукозапис) було зазначено, що вказана заява на цей час втратила свою актуальність.

На підставі п.3 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів від 21.01.93 № 7-93 «Про державне мито»позивачу слід повернути із Державного бюджету України державне мито у сумі 85 грн. 00 коп., сплачене за квитанцією №00295 від 26.06.07.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Декрету КМУ «Про державне мито», ст.1, 12, 44,  49, п.1. ст.80, 86, 87 ГПК України , суд

у х в а л и в:

1.Припинити провадження у справі.

2. Повернути позивачу  державне мито у сумі 85 грн. 00 коп., сплачене за квитанцією №00295 від 26.06.07.

Суддя                                                                                                        Т.А. Василенко

Помічник судді                                                                                          Т.В.Шкуть