СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.10.07                                                                                 Справа № 15/325пн-ад.

Суддя Пономаренко Є.Ю.,

при секретарі судового засідання Подколзіній С.С.

розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій», м. Лисичанськ

до Державної інспекції з карантину рослин по Луганській області, м. Луганськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Державного казначейства України у Луганській області, м. Луганськ

про визнання незаконними дій та стягнення 60374 грн. 30 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Лизенко А.В. - нач. юр. від., довіреність № 3206 від 14.12.06,  ;

від відповідача: Войтенко А.В. - гол. бух., довіреність № 831 від 12.10.07,  представник Рідкозуб Л.Б. - гол. спец., довіреність № 831, від 12.10.07;від третьої особи: гол.спец.-юрисконсульт, Кильчинський Є.С., довіреність № 09-27/31 від 09.01.07,

ВСТАНОВИВ:

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  таке фіксування судом не здійснювалося.

Позов заявлено на підставі Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких обставин, виходячи з суб’єктного складу сторін та предмету судового розгляду суд розглядає зазначений позов відповідно до порядку встановленому Кодексом адміністративного  судочинства України.

Позивачем первісно заявлено вимоги:

- визнати незаконними дії посадових осіб Державної інспекції з карантину рослин у м. Лисичанську та м. Сєвєродонецьку щодо стягнення з ЗАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій»в доход Державного бюджету України плати за оформлення карантинових сертифікатів в період з лютого 2006 року по березень 2007 року включно;

- стягнути з Державного бюджету України на користь ЗАТ «Лисичанський склоза-вод «Пролетарій»плату за оформлення карантинного сертифікату за період з лютого 2006 року по березень 2007 року включно в сумі 60374 грн. 30 коп., безпідставно зараховану до Державного бюджету України.

Представниками сторін подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до 24.09.2007р. для вирішення питання щодо примирення.

Ухвалою від 24.07.2007р. провадження у справі було зупинено для вирішення питання щодо примирення.

Ухвалою від 28.09.2007р. провадження у справі було поновлено.

Позивачем подано заяву від 23.10.2007р. №22/р про зменшення та уточнення позовних вимог, згідно якої предметом позову є вимога про стягнення з Державного бюджету України на користь ЗАТ «Лисичанський склозавод «Пролетарій»безпідставно сплаченої суми 58592,84 грн. по виконаним Державною інспекцією з карантину рослин по Луганській області послугам за проведення в період з лютого 2006р. по березень 2007р. догляду вантажів та видачу карантинних сертифікатів.

Відповідно до ст. 137 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може змінити позовні вимоги протягом всього часу судового розгляду, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи.

Тому, змінена позовна вимога прийнята судом до провадження.

Представник позивача підтримав у судовому засіданні позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві та про зменшення та уточнення позовних вимог.

Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги в уточненому і  зменшеному позивачем обсязі, а саме у розмірі 58592,84 грн. (60374,30-1781,46).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач має право визнати адміністративний позов повністю або частково.

Згідно ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. При цьому судове рішення у зв’язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст.ст. 112, 113 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 4 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України У разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова про задоволення адміністративного позову.

Таким чином, уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено осіб, які брали участь у справі про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

Відповідно до ст. 87, ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати (державне мито), здійснені позивачем, присуджуються йому з державного бюджету в сумі 585 грн. 93 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь закритого акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій»безпідставно сплачену суму 58592,84 грн. по виконаним Державною інспекцією з карантину рослин по Луганській області послугам за проведення в період з лютого 2006р. по березень 2007р. догляду вантажів та видачу карантинних сертифікатів.

3. Стягнути з державного бюджету на користь Закритого акціонерного товариства «Лисичанський склозавод «Пролетарій», м. Лисичанськ Луганської області, вул. Мічуріна, б. 1, ідентифікаційний код за , судові витрати у сумі 585 грн. 93 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 25.10.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко