КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2007                                                                                           № 24/478б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:            Гарник Л.Л.

при секретарі:

За участю представників:

від ініціюючого кредитора – не з’явились;

від боржника – не з’явились;

від Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” – Кулаков В.В. (довіреність № 02-04/20 від 25.06.2007 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 07.09.2007

у справі № 24/478б

за заявою                               Державного підприємства "Авіаційний науково-технічний комплекс ім.О.К.Антонова"

до                                                   Закритого акціонерного товариства "Продімпортторг-Рис"

про                                                  визнання банкрутом

Суть ухвали і скарги:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07 вересня 2007 року, яка прийнята у справі № 24/478-б (суддя –Смілянець В.В.), за заявою державного підприємства “Авіаційний науково-технічний комплекс ім. О.К. Антонова” (надалі – Ініціюючий кредитор, Підприємство) до закритого акціонерного товариства “Продімпортторг-Рис” (надалі – Боржник, Товариство) про визнання останнього банкрутом, відмовлено у прийнятті заяви Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” (надалі - Банк) про перегляд ухвали господарського суду м. Києва про припинення провадження у справі № 24/478-б за нововиявленими обставинами, а заява про перегляд ухвали господарського суду м. Києва за нововиявленими обставинами повернута заявнику (а.с. 56).

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку “Укрсоцбанк”, не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу, а справу передати на розгляд господарського суду м. Києва (а.с. 59-61).

Враховуючи, що матеріали справи містять належні докази повідомлення Ініціюючого кредитора та Боржника про день і час судового засідання з розгляду апеляційної скарги Банку, що підтверджується ухвалою від 29.11.2007 року у даній справі (а.с. 94) з відміткою (на зворотному боці) про направлення копій даної ухвали сторонам та скаржнику у справі, копіями зазначеної ухвали з поштовими конвертами, які були направлені Боржнику та повернулася на адресу суду (а.с. 98-103) та повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 96), апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Банку без участі представників Підприємства та Товариства.

Заслухавши усні пояснення представника Банку у судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11 жовтня 2002 року було порушено провадження у справі № 24/478-б про банкрутство закритого акціонерного товариства “Продімпортторг-Рис” за заявою державного підприємства “Авіаційний науково-технічний комплекс ім. О.К. Антонова” в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (а.с. 1-2).

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду м. Києва від 29 жовтня 2002 року розпорядником майна по справі призначений арбітражний керуючий Ілляшев М.І., якого зобов’язано надати суду реєстр вимог кредиторів. При цьому, Підприємство зобов’язано подати до офіційного друкованого органу оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Боржника (а.с. 24).

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м. Києва від 25 грудня 2002 року затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 5 151 618,48 грн., що складається з вимог Ініціюючого кредитора (а.с. 21-22).

Постановою господарського суду м. Києва від 29 січня 2003 року Товариство визнано банкрутом з відкриттям ліквідаційної процедури та призначенням ліквідатором Товариства арбітражного керуючого Ілляшева М.І., якого зобов’язано за підсумками роботи надати суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Боржника (а.с. 28).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02 липня 2003 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс Боржника. При цьому, Боржник ліквідований, а провадження у справі припинено (а.с. 38-39).

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку “Укрсоцбанк” звернуся до господарського суду м. Києва із заявою № 21-08/86-5 від 02.08.2007 року про перегляд ухвали господарського суду м. Києва від 02 липня 2003 року у справі № 24/478-б за нововиявленими обставинами, в якій просив прийняти рішення щодо відміни державної реєстрації припинення юридичної особи Товариства, відновити провадження у справі № 24/478-б та повернути її на стадію ліквідаційної процедури, а також включити вимоги Банку в реєстр вимог кредиторів у сумі 3 265 209,68 грн. (а.с. 63-65).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07 вересня 2007 року у прийнятті заяви Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду м. Києва про припинення провадження у справі № 24/478-б відмовлено, а заява про перегляд ухвали господарського суду м. Києва за нововиявленими обставинами повернута заявнику (а.с. 56).

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що Банк не був стороною у даній справі про банкрутство, що виключає можливість перегляду судового рішення, прийнятого у такій справі, за нововиявленими обставинами за його заявою. При цьому, місцевий господарський суд керувався нормами ст.ст. 86, 113 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) (а.с. 56).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Банку у відкритому судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 07 вересня 2007 року, яка прийнята у даній справі, є законною і обґрунтованою у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За таких умов, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Банку без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що скаржник, в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень при апеляційному провадженні.

Так, Банк в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи. Такими обставинами, на думку скаржника, є наявність заборгованості Товариства перед Банком, яка виникла у зв’язку з невиконанням Боржником своїх зобов’язань за кредитним договором, що був укладений між Товариством і Банком, та була визнана рішенням арбітражного суду м. Києва від 24.07.2001 року у справі № 14/377 у сумі 3 263 509,68 грн., яким також були задоволені вимоги Банку щодо стягнення з Боржника 1 700 грн. витрат по сплаті державного мита за подання позову. Крім того, виконання своїх зобов’язань за кредитним договором Товариство забезпечило заставою належного йому майна. Отже, розпорядник майна Боржника був зобов’язаний внести окремо до реєстру вимог кредиторів Товариства вимоги Банку, як такі, що забезпечені заставою та визнані рішенням господарського суду. Скаржник зазначає, що про зазначені порушення дізнався лише у 2007 році, а наведені ним обставини мають істотне значення для справи.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи та наявні у її матеріалах докази, апеляційна інстанція дійшла висновку, що доводи скаржника, викладені останнім без урахування положень ГПК України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Відповідно до частини 1 ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, поданням прокурора не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно статті 1 Закону сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут). Ця ж стаття Закону дає визначає поняття кредитор як юридичну або фізичну особу, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Підсумувавши вищенаведені положення законодавства, можна дійти висновку, що судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами лише за заявою сторони або поданням прокурора. Враховуючи положення ст. 1 Закону, судове рішення господарського суду у справі про банкрутство може бути переглянуто за нововиявленими обставинами лише за заявою кредиторів, боржника або поданням прокурора. При цьому, кредитором у справі про банкрутство є не будь-яка фізична або юридична особа чи державний орган, а ті, вимоги яких щодо грошових зобов'язань до боржника підтверджені належними документами, включені до реєстру вимог кредиторів та визнані судом у відповідності до ст.ст. 14, 15 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк не є кредитором Товариства у розумінні норм Закону, оскільки у даній справі про банкрутство не звертався із заявою з вимогами до Боржника у порядку статті 14 Закону та відповідно не визнавався судом як кредитор у встановленому статтею 15 Закону порядку.

За таких обставин, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону Банк не є стороною у справі про банкрутство Товариства, а відтак, згідно положень ГПК України (ст. 113 ГПК України) не має права звертатись із заявою про перегляд ухвали, винесеної у даній справі, за нововиявленими обставинами. Таким чином, місцевий господарський суд правомірно відмовив Банку у прийнятті його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 02 липня 2003 року у справі № 24/478-б.

Крім того, апеляційна інстанція вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Статтею 112 ГПК України встановлено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

З аналізу наведеної норми ГПК України можна зробити висновок, що необхідною ознакою обставин, за якими може бути переглянуто судове рішення господарського суду, що набрало законної сили, є їх існування на момент прийняття такого рішення, а також те, що вони не були і не могли бути відомі особі, що подає відповідну заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

З огляду на вищенаведене, а також на те, що судове рішення, на підставі якого скаржник заявляє свої вимоги до Товариства у даній справі датовано 24.07.2001 року (а.с. 75-76), апеляційний господарський суд констатує, що обставини, на які посилається Банк як на підставу перегляду ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу від 02 липня 2003 року у даній справі, не мають ознак нововиявлених у розумінні чинного господарського процесуального законодавства.

Таким чином, Банком не доведено неправомірність відмови у прийнятті його заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду м. Києва від 02 липня 2003 року у даній справі та прийняття оскаржуваної ухвали з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи викладене, керуючись нормами ст.ст. 1, 14, 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 4-1, 32, 33, 34, 43, 91, 94, 99, 101 – 105, 106, 112, 113 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 07 вересня 2007 року у справі № 24/478-б без змін.

2.Справу № 24/478-б повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.

14.12.07 (відправлено)