ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" грудня 2007 р.                                                            Справа № 40/518-07

вх. № 12681/4-40

Суддя господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - Дерев*янко Д.В., дов. від 04.01.2007 року  відповідача - 1. не з*явився, 2. не з*явився

розглянувши справу за позовом Приватної фірми "ГАЛС", м. Харків

до  1. Харківської міської ради, м. Харків 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРОБИНУШКА", м. Харків

про тлумачення умов договору

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Харківської області звернулася Приватна фірма "ГАЛС" з позовною заявою про тлумачення умов договору № 466 від 28 лютого 1994 року, а саме пункту 1.1. даного договору. Необхідність звернення до суду позивач обґрунтовує неоднозначністю тлумачення  умов Договору № 466 від 28 лютого 1994 року - пункта 1.1 Договору № 466 від 28 лютого 1994 року, що може вплинути на його права та обов'язки як орендатора нежитлового приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що він є орендатором нежитлового приміщення літ. А-1, за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12 на підставі Договору б/н на оренду нежитлового приміщення від 24 червня 1998 року.

Власником цього приміщення є Смотрова Валентина Миколаївна на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гамаль І.М. 23 червня 1998 року за реєстром № 2101, яке заінвентаризовано та зареєстровано за нею в КП „ХМБТІ” за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12 за реєстром № 2466.

У зв’язку з тим, що при виготовленні та нотаріальному посвідченні вищезазначеного договору, приватний нотаріус ХМНО Гамаль І.М. помилково зазначила, що нежитлове приміщення має літ. А-2 замість А-1, Смотрова В.М. звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 березня 2007 року у справі № 2-о-108/07 встановлено факт, що нежитлове приміщення, яке належить Смотровій Валентині Миколаївни на підставі  договору купівлі-продажу, посвідченого Гамаль І.М., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 23 червня 1998 року, зареєстрованому у реєстрі за № 2101 та розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, загальною площею 876, 6 кв.м. має інвентарну літ. А-1.

Вищезазначене нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12 було приватизовано його попереднім власником Товариством з обмеженою відповідальністю "ГОРОБИНУШКА" шляхом викупу на підставі Договору № 462-В від 08 грудня 1995 року купівлі-продажу нежитлового приміщення.

Згідно пункту 1 Договору № 462-В від 08 грудня 1995 року, продавець (Фонд державного майна України в м. Харкові) продає, а покупець (Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОРОБИНУШКА") купує нежитлове приміщення, розташоване за адресою: 310086, м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, літ. А 1, площею 876,6 кв.м., зареєстроване у Державному комунальному підприємстві Харківському міському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 811 28 листопада 1995 року, яке знаходиться в оренді Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРОБИНУШКА", згідно з договором оренди нежитлового приміщення № 466 від 28 лютого 1994 року, укладеного сторонами.  Актом прийому-передачі № 462-В від 25 листопада 1997 року це приміщення було передано від продавця покупцю.

Вищезазначений Договір оренди на цілісний майновий комплекс № 466 від 28 лютого 1994 року  було укладено між Фондом міського майна Харківської міської ради народних депутатів та організацією орендарів "ГОРОБИНУШКА".

Предметом договору № 466 від 28 лютого 1994 року, згідно з його пунктом 1.1., є нежитлове приміщення, основні фонди та обігові кошти, право на оренду яких отримано "Орендарем" на підставі розпорядження Фонду міського майна від 28 лютого 1994 року № 288.

Пунктом 1.2. Договору № 466 від 28 лютого 1994 року встановлено місцезнаходження вищезазначеного приміщення:  вул. 23 Серпня, 10/12.

Пунктом 3.1.2. Договору № 466 від 28 лютого 1994 року встановлено обов'язок "Орендатора" використовувати орендоване приміщення та майно з метою задоволення попиту населення на продукти харчування та товари народного споживання.

У свою чергу, 21 липня 1994 року між Фондом міського майна  Харківської міської Ради народних депутатів та організацією орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА" було укладено Договір купівлі-продажу № 156-В. Пунктом 1 даного договору, встановлено, що продавець продав, а покупець купив цілісний майновий комплекс, в тому числі нежитлове приміщення площею 216 м.кв., який знаходиться в оренді організації орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА" згідно з договором оренди цілісного майнового комплексу № 466, укладеним сторонами 28 лютого 1994 року, розташований за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, оціночною вартістю 167223, 9 тис. укр. карб.  Актом № 156-В від 09 вересня 1994 року це майно передалося покупцеві.

Необхідність звернення до господарського суду Харківської області з вимогою про тлумачення умов договору № 466 від 28 лютого 1994 року позивач обумовлює неоднозначністю трактування умов - пункту 1.1 Договору № 466 від 28 лютого 1994 року, а саме чи входило нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, до цілісного майнового комплексу, що передавалося Фондом міського майна Харківської міської Ради народних депутатів в оренду Організації орендаторів магазин "ГОРОБИНУШКА" на підставі  пункту 1 Договору оренди цілісного майнового комплексу  № 466 від 28 лютого 1994 року.

Позивач вважає, що невірне тлумачення Договору оренди цілісного майнового комплексу  № 466 від 28 лютого 1994 року може призвести до позбавлення права власності Смотрової В.М. на нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, що автоматично позбавить права користування цим приміщенням позивача - Приватну фірму "ГАЛС".

Згідно частини 1 статті 637 Цивільного кодексу України, тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 213 цього Кодексу встановлено, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до частини 4 статті 213 Цивільного кодексу України, якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно  частини 2 статті 213 Цивільного кодексу України, суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

На підставі вищезазначеного, позивач просить суд розтлумачити зміст пункту 1 Договору оренди цілісного майнового комплексу  № 466 від 28 лютого 1994 року щодо  передачі Організації орендаторів магазин "ГОРОБИНУШКА" в оренду нежитлового приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, на підставі  Договору оренди цілісного майнового комплексу  № 466 від 28 лютого 1994 року, укладеного між Фондом міського майна Харківської міської Ради народних депутатів та Організацією орендаторів магазин "ГОРОБИНУШКА".

Представник першого відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву суду не надав, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник другого відповідача у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву суду не надав.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

На підставі Протоколу № 3 загальних зборів трудового колективу магазину № 25 орендного підприємства Дзержинський продторг від 15 серпня 1992 року трудовим колективом прийнято рішення виділитися структурному підрозділу магазину № 25 із складу діючого орендного підприємства Дзержинський продторг, укласти з власником договір оренди майна державного підприємства, створити організацію орендарів, найменувати організацію орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА”, затвердити положення про неї.

Згідно з Рішенням б/н від 28 вересня 1992 року Харківської міської ради народних депутатів Харківської області  ХІІ сесії ХХІ скликання "Про комунальну власність міста" та Додатком № 1 до цього рішення  Магазин № 25 Дзержинського продторгу, розташований за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, було прийнято у комунальну власність міста.

28 лютого 1994 року між Фондом міського майна Харківської міської Ради народних депутатів та Організацією орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА" було укладено Договір оренди на цілісний майновий комплекс № 466 від 28 лютого 1994 року.

Предметом договору № 466 від 28 лютого 1994 року, згідно з його пунктом 1.1., є нежитлове приміщення, основні фонди та обігові кошти, право на оренду яких отримано "Орендарем" на підставі розпорядження Фонду міського майна від 28 лютого 1994 року № 288.

Пунктом 1.2. Договору № 466 від 28 лютого 1994 року встановлено місцезнаходження  приміщення, що також є предметом договору: вул. 23 Серпня, 10/12.

Як встановлено судом з наявних в матеріалах справи доказів Магазин № 25 Дзержинського продторгу, розташований за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, складається із підвального та першого поверху нежитлового приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12 (що є безпосередньо продовольчим магазином № 25) та нежитлового приміщення літ. Б-1, загальною площею 216 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12 (що є павільйоном для приймання склотари від населення).

Обов’язок продовольчого магазину № 25 улаштувати на своєму господарському дворі павільйон для приймання склотари від населення  встановлено пунктом 8 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі”, затверджених Головним державним санітарним лікарем СРСР від 16 квітня 1991 року № 5781-91. На підставі цього пункту Санітарних правил, на господарському дворі повинні улаштовуватися навіси для тари, сміттязбірники та приміщення для прийому посуду від населення.

Пункт 61 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі” містить аналогічні вимоги, а саме, на підприємствах продовольчої торгівлі повинні бути передбачені ізольовані окремі приміщення для прийому і зберігання склотари від населення площею ні менш 18 кв.м., а в універсамах – ні менш 36 кв.м.

Також, пункт 61 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі” містить обов’язкові вимоги до приміщень для прийому і зберігання склотари від населення – це повинні бути ізольовані приміщення і окремі від продовольчого магазину.

Павільйон для приймання і зберігання склотари від населення – нежитлове приміщення літ. Б-1, загальною площею 216 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, відповідає всім вимогам пункту 8 та пункту 61 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі”, а саме: є ізольованим і окремим допоміжним приміщенням до продовольчого магазину № 25 Дзержинського продторгу, розташований за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду майна державних підприємств та організацій" № 2269-ХІІ від 10 квітня 1992 року (із змінами від 20 травня 1993 року), оренда є засноване на договорі строкове платне володіння і користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про оренду майна державних підприємств та організацій" № 2269-ХІІ від 10 квітня 1992 року (із змінами від 20 травня 1993 року), об'єктом оренди за цим Законом є цілісні майнові комплекси державних підприємств, організацій або їх структурних підрозділів (філіалів, цехів, дільниць) та окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, організацій.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про оренду майна державних підприємств та організацій" № 2269-ХІІ від 10 квітня 1992 року (із змінами від 20 травня 1993 року) законодавцем визначено поняття  цілісного майнового комплексу як господарського об'єкту з закінченим циклом виробництва продукції (робіт, послуг).

В нашому випадку до господарського об’єкту, який необхідний орендареві для здійснення підприємницької діяльності та безпосередньо забезпечує закінчений цикл надання послуг з продажу продовольчих товарів (тобто до цілісного майнового комплексу), входить нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, яке і є безпосередньо продовольчим магазином № 25.

Також, до цілісного майнового комплексу входе допоміжне нежитлове приміщення  літ. Б-1, загальною площею 216 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, що є залізним павільйоном для приймання та зберігання склотари від населення.

Відповідно до частини 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про укладення договорів оренди приміщень підприємствами й організаціями торгівлі, громадського харчування та сфери послуг" 20-92 від 29 грудня 1992 року, договори оренди приміщень, підприємствами створюваними у процесі комерціалізації підприємств державної торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, укладаються безпосередньо на приміщення які вони займають.

Судом встановлено, що на момент укладання Договору оренди на цілісний майновий комплекс № 466 від 28 лютого 1994 року організація орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА" займали саме приміщення літ. А-1 та літ. Б-1, розташовані за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12.

Тобто, укладання Договору оренди № 466 від 28 лютого 1994 року, відповідно до частини 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про укладення договорів оренди приміщень підприємствами й організаціями торгівлі, громадського харчування та сфери послуг" 20-92 від 29 грудня 1992 року, відбувалося безпосередньо на приміщення, які організація орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА" займала: приміщення літ. А-1 та літ. Б-1, розташовані за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12.

Пунктом 3.1.2. Договору № 466 від 28 лютого 1994 року встановлено обов'язок "Орендатора" використовувати орендоване приміщення та майно з метою задоволення попиту населення на продукти харчування та товари народного споживання.

Як вже було зазначено раніше, пункт 61 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі” містить обов’язкові вимоги до приміщень для прийому і зберігання склотари від населення – це повинні бути ізольовані приміщення і окремі від продовольчого магазину.

Отже, здійснювати діяльність з продажу продуктів харчування та товарів народного споживання і здійснювати діяльність з прийому і зберігання склотари від населення в одному приміщенні неможливо.

На підставі чого, задовольняти попит населення на продукти харчування та товари народного споживання, при використанні лише нежитлового приміщення літ. Б-1, Орендатор не мав би ніякої можливості.

Відповідно до пункту 3.2 Договору № 466 від 28 лютого 1994 року, підприємство торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування населення, охорони здоров'я, культури  зобов'язані  узгодити з районною Радою народних депутатів на території якого знаходиться орендуєме приміщення та майно, і відповідним управлінням виконавчого комітету міської Ради народних депутатів перелік послуг, асортимент товарів, графік роботи, умови обслуговування пільгового контингенту (якщо такий вид послуг передбачається).

Перелік послуг, що надаватимуться Організацією орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА", асортимент товарів, графік роботи, умови обслуговування пільгового контингенту були узгоджені в Особових умовах до пункту 3.2 Договору № 466 від 28 лютого 1994 року, що є невід’ємною його частиною.

Згідно статті 17 Закону України  "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення"  № 4004 від 24 лютого 1994 року, підприємства, які реалізують харчові продукти і продовольчу сировину, несуть відповідальність за їх безпеку для здоров'я і життя населення, відповідність вимогам санітарних норм.

Вищезазначеними санітарними нормами є "Санітарні правила для підприємств продовольчої торгівлі", затверджені Головним державним санітарним лікарем СРСР від 16 квітня 1991 року № 5781-91. Згідно пункту 1 цих Правил, вони поширюються на усі існуючі підприємства продовольчої торгівлі, до яких відносяться продовольчі магазини.

Відповідно до пункту 15 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі”, системи гарячого, холодного водопостачання та каналізації підприємств продовольчої торгівлі повинні відповідати вимогам діючого БНіПа 2.04.01-85 „Внутрішній водопровід та каналізація будівель”.

Як встановлено судом залізний павільйон для приймання і зберігання склотари від населення (нежитлове приміщення літ. Б-1). взагалі не містить системи гарячого, холодного водопостачання та каналізації, що унеможливлює використання його підприємством продовольчої торгівлі (відповідач 2) для здійснення діяльності з продажу продуктів харчування та товарів народного споживання.

Згідно з пунктом 35 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі”, улаштування систем опалення, вентиляції і кондиціювання повітря приміщень підприємств продовольчої торгівлі повинно передбачати проведення технічних рішень, що забезпечують норміруємі метеорологічні умови, чистоту повітря виробничих, торгових і складських приміщень, рівні шуму і вібрації від праці обладнання, систем опалення, вентиляції і кондиціювання не вище встановлених нормативів.

Згідно з пунктом 48 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі”, виробничі приміщення, торгові зали повинні бути забезпечені опаленням відповідно з вимогами СНіП 2.04.05-86. Опалювальні прибори у всіх приміщеннях повинні мати гладку поверхню і бути доступними для проведення прибирання, огляду та ремонту.

Як встановлено судом залізний павільйон для приймання і зберігання склотари від населення (нежитлове приміщення літ. Б-1) взагалі не містить систем опалення, вентиляції і кондиціювання повітря, що унеможливлює використання його підприємством продовольчої торгівлі (позивачем) для здійснення діяльності з продажу продуктів харчування та товарів народного споживання.

Відповідно до пункту 4 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі”, природне та штучне освітлення  підприємств продовольчої торгівлі повинно відповідати вимогам діючого Сніп „Природне та штучне освітлення. Норми проектування”: природне освітлення в торгових залах повинно бути не менш 400 лк, в приміщеннях підготовки товарів - 200 лк, в коморах-50 лк;  коефіцієнт природного освітлення в торгових залах і приміщеннях підготовки товарів при боковому освітленні повинен дорівнюватися 0,4 – 0,5 %, при поверховому – 2 %.

Як встановлено судом залізний павільйон для приймання і зберігання склотари від населення (нежитлове приміщення літ. Б-1) взагалі не містить штучне освітлення, так як у цьому приміщенні не було підведена електрична проводка, що також унеможливлює використання його підприємством продовольчої торгівлі (позивачем) для здійсненя діяльності з продажу продуктів харчування та товарів народного споживання.

Пунктом 3.1.4. Договору № 466 від 28 лютого 1994 року встановлено обов'язок "Орендатора" окремо оплачувати юридичним та фізичним особам, що надають відповідні послуги, пов'язані з поточною експлуатацією орендуємого  приміщення та майна, включая електроенергію, газ, воду, каналізацію, збір сміття на підставі укладених з ними договорів.

Оренда позивачем лише павільйону для приймання і зберігання склотари від населення унеможливлює виконання його обов’язку, зазначеному пунктом 3.1.4. Договору № 466 від 28 лютого 1994 року, так як у нежитловому приміщенні літ. Б-1 відсутні електроенергія, газ, вода, каналізація.

Згідно з пунктом 225 „Санітарних правил для підприємств продовольчої торгівлі”, адміністрація підприємства зобов’язана забезпечити умови праці персоналу, що відповідають санітарним нормам.

Забезпечити умови праці персоналу, які б відповідали санітарним нормам, в залізному приміщенні літ. Б-1, при відсутності системи гарячого, холодного водопостачання , каналізації, систем опалення, вентиляції і кондиціювання повітря, природного та штучного освітлення, не є можливим.

Тому будь-які припущення, що за Договором № 466 від 28 лютого 1994 року відповідачу 2 в оренду передавалося лише нежитлове приміщення літ. Б-1, загальною площею 216 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, є хибним.

Забезпечити умови праці персоналу, які б відповідали санітарним нормам, а також, виконувати усі умови Договору № 466 від 28 лютого 1994 року (особливо пунктом 3.1.2. та пунктом 3.2) можливо лише при використанні нежитлового приміщення літ. А-1, загальною площею 876,6 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, що є будівлею колишнього магазину № 25 Дзержинського продторгу.

Згідно з частиною 1 статті 637 Цивільного кодексу України, тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 213 цього Кодексу встановлено,  якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Зміст пункт 1 Договору № 466 від 28 лютого 1994 року судом було порівняно з пунктами 3.1.2. та 3.2 Договору № 466 від 28 лютого 1994 року та з усім його змістом і встановлено, що сторони мали наступний намір, перший відповідач передати в оренду другому відповідачу, а другий відповідач прийняти в оренду нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876,6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12.

Згідно частини 4 статті 213 Цивільного кодексу України, якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальше поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Справжня воля першого відповідача передати в оренду другому відповідачу нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12,  встановлена судом, також, на підставі мети Договору № 466 від 28 лютого 1994 року.

Метою Договору № 466 від 28 лютого 1994 року є передача в оренду нежитлове приміщення продовольчого магазину № 25, розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12 (який фактично і є не житловим приміщенням літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м.) та іншого майна з метою найліпшого задоволення попиту населення на продукти харчування та товари народного споживання.

Також, справжню волю першого відповідача передати в оренду другому відповідачу нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12,  встановлена судом на підставі подальшої поведінки сторін, а саме.

Частина орендованого другим відповідачем  цілісного майнового комплексу за Договором № 466 від 28 лютого 1994 року була приватизована ним шляхом викупу  на підставі Договору купівлі-продажу № 156-В 21.07.1994 року укладеним між Фондом міського майна  Харківської міської Ради народних депутатів та організацією орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА".

Пунктом 1 даного договору, встановлено, що продавець продав, а покупець купив цілісний майновий комплекс, в тому числі нежитлове приміщення площею 216 м.кв., який знаходиться в оренді організації орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА" згідно з договором оренди цілісного майнового комплексу № 466, укладеним сторонами 28 лютого 1994 року, розташований за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, оціночною вартістю 167223, 9 тис. укр. карб.  Актом № 156-В від 09 вересня 1994 року це майно передалося покупцеві.

Інша частина орендованого другим відповідачем цілісного майнового комплексу за Договором № 466 від 28 лютого 1994 року була приватизована ним шляхом викупу  на підставі Договору купівлі-продажу № 462-В від 08 грудня 1995 року нежитлового приміщення.

Згідно з пунктом 1  Договору № 462-В від 08 грудня 1995 року, продавець (Фонд державного майна України в м. Харкові) продає, а покупець (ТОВ "ГОРОБИНУШКА") купує  нежитлове приміщення, розташоване за адресою: 310086, м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, літ. А 1, площею 876,6 кв.м., зареєстроване у Державному комунальному підприємстві Харківському міському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 811  28 листопада 1995 року, яке знаходиться в оренді товариства з обмеженою відповідальністю "ГОРОБИНУШКА", згідно з договором оренди нежитлового приміщення № 466 від 28 лютого 1994 року, укладеного сторонами.

Актом прийому-передачі № 462-В від 25 листопада 1997 року це приміщення було передано від продавця покупцю.

Судом встановлено, що на підставі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „ГОРОБИНУШКА” воно є правонаступником усіх прав та обов’язків організації орендарів магазин "ГОРОБИНУШКА", включаючи і за Договору № 462-В від 08 грудня 1995 року.

Одним із способів приватизаці державного майна, відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств" № 2163-XII  від 04 березня 1992 року (із змінами від 15 лютого 1995 року N 64/95-ВР), є приватизація державного майна шляхом викупу майна державного підприємства, зданого в оренду.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про приватизацію майна державних підприємств"  № 2163-XII  від 04 березня 1992 року (із змінами від 15 лютого 1995 року № 64/95-ВР), викуп державного майна, договір оренди якого укладено з правом його викупу, провадиться відповідно до Закону України "Про оренду майна державних підприємств та організацій".

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону України "Про оренду майна державних підприємств та організацій"  № 2269-XII від 10 квітня 1992 року (із змінами від 26 січня 1994 року № 3875-XII),  орендар має право на викуп об'єкта оренди, якщо це передбачено договором відповідно до законодавства України

Згідно  частини 2 статті 28 Закону України "Про оренду майна державних підприємств та організацій" № 2269-XII від 10 квітня 1992 року (із змінами від 26 січня 1994 року № 3875-XII), організація орендарів (орендар) має право на укладення договору оренди з викупом орендованого майна не пізніше трьох років з дня укладення (приведення у відповідність з цим Законом) договору оренди, якщо орендоване майно не віднесено до об'єктів, приватизацію яких заборонено законодавчими актами України.

Пунктом 6.2. Договору № 466 від 28 лютого 1994 року передбачено, що орендатор має право на викуп орендуємого майна не пізніше, ніж три роки з дню укладення Договору оренди.

На підставі вищезазначеного, суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю „ГОРОБИНУШКА”, відповідно до статті 15 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств”, мало право на приватизацію нежитлового приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12, орендованого ним на підставі Договору оренди цілісного майнового комплексу № 466 від 28 лютого 1994 року.

Отже, суд приходить до наступного висновку:

Нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12 передавалося Фондом міського майна Харківської міської ради народних депутатів в оренду Організації орендарів "ГОРОБИНУШКА" на підставі Договору оренди цілісного майнового комплексу № 466 від 28 лютого 1994 року. І знаходилося це приміщення в оренді у другого відповідача до моменту його приватизації шляхом викупу відповідно до статті 15 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств” на підставі Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 462-В від 08 грудня 1995 року.

Згідно  частини 2 статті 213 Цивільного кодексу України, суд може постановити рішення про тлумачення змісту право чину, отже, суд вважає за можливе задовольнити даний позов в повному обсязі.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд вважає, що  витрати  по сплаті державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,  статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47, 49, 75,  82-85  Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розтлумачити зміст пункту 1 Договору оренди цілісного майнового комплексу  № 466 від 28 лютого 1994 року наступним чином :

Нежитлове приміщення літ. А-1, загальною площею 876, 6 кв.м., розташоване за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 10/12 передавалося Фондом міського майна Харківської міської Ради народних депутатів в оренду  Організації орендаторів магазин "ГОРОБИНУШКА" на підставі  Договору оренди цілісного майнового комплексу  № 466 від 28 лютого 1994 року, укладеного між Фондом міського майна Харківської міської Ради народних депутатів та Організацією орендаторів магазин "ГОРОБИНУШКА".

Повний текст рішення підписано 24.12.2007 року.

Суддя                                                                                            Хотенець П.В.