КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2007                                                                                           № 34/259

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

Позивача – Драчевська В.І. (довір. № 254 від 12.05.07);

Від відповідача  –   Рощахівська С.А. (довір. № 06/711 від 03.07.07);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства "Київпастранс" Подільське трамвайне ремонтно-експлуатаційне депо"

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.07.2007

у справі № 34/259

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства " Страхова компанія "Алькона"

до                                                   Комунального підприємства "Київпастранс"

про                                                  стягнення 21087,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.07.07р. у справі №34/259 позов Відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія  „Алькона” задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства „Київпастранс” на користь Відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Алькона” 21087 грн. 47 коп. відшкодування шкоди, 211 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що пошкоджений в результаті ДТП  автомобіль „Ауді”, державний номер 306-78 КА був застрахований на підставі договору страхування наземного транспорту №041-96/0804 від 21.08.2004р., укладеного між  Страховою компанією та Білим Віталієм Віталійовичем. Транспортний засіб, трамвай „Т-3”, яким було завдано шкоди автомобілю „Ауді”, належить відповідачу. Страховою компанією визначено розмір страхового відшкодування та відповідно до видаткового касового ордеру сплачено  Білому В.В. 21087,47 грн. Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування” та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат  переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду  відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд  скасувати  рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2007р. по даній справі, прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі  відповідач вказує про те, що наявний  в матеріалах справи „Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу” №692 від 14.10.2004р.  не є актом автотоварознавчої експертизи. Огляд пошкодженого при ДТП транспортного засобу проводився без попереднього запрошення для участі в ньому представника власника трамвайного вагону – учасника ДТП. Дефектна відомість огляду транспортного засобу від 13.10.2004р. не містить конкретного опису пошкоджень, а перелік ремонтних робіт, зазначений у калькуляції №384 значно розширений порівняно з переліком пошкоджених елементів, що містяться в дефектній відомості.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

21 серпня 2004р.  між Страховою компанією ”Алькона” (страховиком) та Білим Віталієм Віталійовичем укладено договір №041-96/0804 страхування наземного транспорту, за яким  був застрахований автомобіль „Ауді”, 2003 року випуску, державний реєстраційний номер 30678 КА.

17.09.2004р. відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме зіткнення транспортного засобу „Т-3”, державний номер 5842, яким керувала Тимошенко С.Т., із автомобілем  ”Ауді”, державний номер 306-78 КА, яким керував громадянин Білий В.В.

В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди  було пошкоджено автомобіль „Ауді”, державний номер  306-78 КА. Відповідно до звіту „Про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу: AUDI ALLROAD QUATTRO 2,5 держ. №30678 КА” від 14.10.2004р., сума матеріально збитку, заподіяного власнику вказаного транспортного засобу  внаслідок ДТП складає 21087,47 грн.

Постановою Шевченківського  районного суду міста Києва від 14 жовтня 2004р.  Тимошенко Софію Трохимівну визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та застосовано до неї адміністративне стягнення  у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян, що становить 17 гривень.

На підставі акту №111 про настання страхового випадку від 21.10.2004р., акту №041-11 про пошкодження транспортного засобу від 21.10.2004р. страховою компанією визначено розмір страхового відшкодування, що належав до виплати Білому В.В. в сумі 21087,47 грн. та відповідно до видаткового касового ордеру №714 від 22.10.2004р. страховою компанією Білому В.В. сплачено страхове відшкодування у розмірі 21087,47 грн.

Згідно ст.27 Закону України “Про страхування” та ст.993 Цивільного Кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної у заподіянні збитків. Транспортний засіб трамвай „Т-3” , державний номер 5842, яким завдано шкоду автомобілю ”Ауді”, державний номер 306-78 КА , згідно довідки Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 05.10.2004р. належить Лук”янівському трамвайному ремонтно-експлуатаційному депо, яке відповідно  до Статуту Підприємства було філією останнього.

Статтею 1187 Цивільного Кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, утриманням службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом  підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не заслуговують на увагу доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що наявний  в матеріалах справи „Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу” №692 від 14.10.2004р.  не є актом автотоварознавчої експертизи, оскільки з метою визначення матеріальних  збитків, завданих власнику  в разі пошкодження ДТЗ, визначення вартості відновлювального ремонту ДТЗ  застосовується Методика товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів (затверджена Наказом Міністерства Юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092, зареєстрована в Міністерстві Юстиції України від 24.11.2003р. за №1074/8395) та у відповідності до якої 14.10.2004р. виконаний Звіт „Про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику  транспортного засобу :   AUDI ALLROAD QUATTRO 2,5 держ. №30678 КА”.

Доводи скаржника про те, що огляд пошкодженого при ДТП транспортного засобу   проводився без попереднього запрошення для участі в ньому представника власника трамвайного вагону – учасника ДТП спростовуються  п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів  відповідно до якого   у разі потреби виклик зацікавлених осіб на технічний огляд із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду ДТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження врученням відповідного виклику під розписку особи, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу „Ауді”, державний номер 306-78 КА, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, а тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення  Господарського суду м. Києва  по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2007р. у справі   № 34/259 залишити без змін, а апеляційну скаргу  Комунального підприємства „Київпастранс”  - без задоволення.

2.Матеріали справи № 34/259 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

03.10.07 (відправлено)