ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-5/432
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"03" грудня 2007 р.  10:20
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
в складі:

судді Євдокимова І.В., при
секретері Чорної М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку   (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14) в
особі Територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в м. Севастополі (99003 м. Севастополь, вул.
Харківська, 3)

про визнання нечинною постанови №
027400 від 31.07.2007 про застосування штрафних санкцій в сумі 1700,00 грн.

за участю представників:

Позивач - ОСОБА_2, представник,
довіреність ВЕТ № 431478 від 13.09.07,

СПД ОСОБА_1

Відповідач - Синєпалов О.І.,
представник, довіреність № 41/1-8-2202 від 26.02.07,     Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту і зв'язку України;

Відповідач - Синєпалов О.І.,
начальник, посвідчення № 000030 від 14.02.06,
Територіальне управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в м. Севастополі;

С у т ь   с п о р у:

Суб'єкт підприємницької діяльності,
ОСОБА_1,          звернувся до
господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку в
особі Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в м. Севастополі про визнання нечинною постанови № 027400 від
31.07.2007 про застосування штрафних санкцій в сумі 1700,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
вказана постанова прийнята з порушенням
вимог діючого законодавства України, та порушує права позивача.

Ухвалою суду від 23.10.2007 року
підготовче провадження по справі закінчено, та справа призначена до судового
розгляду.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав, мотивуючі свої заперечення тим, що спірне рішення прийнято
відповідно до вимог діючого законодавства України.

Згідно зі ст.ст.27, 49, 51, 121,
130 Кодексу адміністративного судочинства України, представникам сторін,
роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,  суд

В с т а н о в
и в :

31.07.2007 відповідно до п.п. 12-19
Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті,
затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України 31576 від 08.11.2007
відповідачем була проведена перевірка транспортного засобу марки Mercedes-Benz
за реєстраційним номером НОМЕР_1, на якому здійснювались перевезення пасажирів.

Проведення рейдових перевірок
передбачено п.п. 12-19 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від
08.11.2006.

Рейдова перевірка була проведена
державними інспекторами відповідача на підставі щотижневого графіка,
затвердженого начальником Територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в м. Севастополі, та згідно завдання на
перевірку № 023287 від 14.06.2007 -рейдова перевірка кінцева зупинка пос.
Кальфа.

За результатами перевірки складено
акт № 034809 від 14.06.2007.

Перевіркою встановлено, що
транспортний засіб марки Mercedes-Benz за реєстраційним номером НОМЕР_1
здійснював перевезення  за маршрутом №
14, про це свідчить факт встановлення трафарету з позначкою „14” та зазначенням
зупинок на шляху слідування автомобіля. Під час проведення перевірки в автобусі
знаходились пасажири. Цій маршрут є маршрутом загального користування,
затвердженим органами виконавчої влади - Севастопольською міською державною
адміністрацією. Згідно з положеннями статті 1 Закону України „Про автомобільний
транспорт” даний вид перевезень вважається регулярним пасажирським
перевезенням.

Водій - ОСОБА_3, що знаходився за
кермом Mercedes-Benz за реєстраційним номером НОМЕР_1, надав державним
інспекторам тільки тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб серії
НОМЕР_2, згідно з яким вказаний автомобіль експлуатується суб'єктом
господарювання ОСОБА_1 та дорожній лист № 008243, виданий ОСОБА_1

В порушення вимог статті 39 Закону
України „Про автомобільний транспорт” водій не надав державним інспекторам квитково-касовий
лист та ліцензійну картку, на підставі якої здійснювались
перевезення.

Відповідно до п. 21 Порядку
державного контролю державними інспекторами, був складений Акт № 034809 від
14.06.2007 проведення перевірки додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт, під час виконання перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом.

Форма акту передбачає надання
пояснень водієм про причини порушень. Після чого даний Акт підписується водієм
транспортного засобу та посадовими особами, які проводили перевірку. Складання
другого екземпляра Акту не передбачається.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Пункт 26 Порядку державного
контролю передбачає присутність уповноваженої особи суб'єкта
господарювання  при розгляді справи про
порушення, при цьому про час і місце розгляду справи уповноважена особа
суб'єкта господарювання повідомляється під розписку або рекомендованим листом
із повідомленням.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с.28-29), позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи
листом Територіального управління Головавтотрансінспекції в м. Севастополі
327/3-816 від 24.07.2007, який 24.07.2007 був надісланий рекомендованим листом
із повідомленням про вручення поштового відправлення. Цей лист був отриманий
26.07.2007 уповноваженою особою позивача, що також підтверджується
повідомленням.

Таким чином, позивач був належним
чином повідомлений про розгляд справи про порушення.

У зв'язку з тим, що позивач на
розгляд справи, призначений на 31.07.2007 о 14:00 не з'явився, згідно з п. 27
Порядку державного контролю справа розглядалась без його участі.

Відповідальність за порушення
законодавства про автомобільний транспорт передбачена статтею 60 Закону України
„Про автомобільний транспорт”.

Згідно Листу Міністерства юстиції №
19-26-1628 від 04.05.2007 з роз'ясненням щодо положень цієї статті, частина 1
абзац 3 статті 60 Закону України „Про автомобільний транспорт” передбачає
застосування санкцій за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39, 48 цього Закону, у виді
штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.п. 25-27 Порядку
державного контролю, за результатами розгляду справи відповідачем була винесена
постанова № 027400 від 31.07.2007 про застосування фінансових санкцій у розмірі
1700 грн.

Згідно з п. 29 Порядку, копія
постанови була надіслана позивачу рекомендованим листом із повідомленням
02.08.2007, про що свідчить чек про сплату послуги „Укрпошти”  та повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Судом не приймається до уваги
посилання позивача на те, що Закон України „Про автомобільний транспорт” не
надає права відповідачу притягувати його, як автомобільного перевізника, до
відповідальності за відсутність на транспортному засобі  ліцензійної картки та квітково-касового
листу, з наступних підстав.

Відповідно до статті 60 Закону
України „Про автомобільний транспорт”, за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до автомобільних перевізників
застосовуються санкції за:

-          надання послуг з перевезень пасажирів
та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та
48 цього Закону.

Відповідно до статті 39 Закону
України „Про автомобільний транспорт”, автомобільні перевізники,
водії, пасажири, повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені
здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього
руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних
пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника -
ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує
використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені
законодавством України;

для водія автобуса
- посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий
лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських
перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

Як вбачається з пояснень водія про
причини порушення, що викладені у акті перевірки № 034809 від 14.06.07,
відсутність ліцензійної картки та квитково-касового листа він пояснив тим, що
податкову книгу весті він не вміє, а ліцензійну картку йому не видало
підприємство-перевізник (а.с.27).

Крім того, факт наявності на момент
проведення перевірки не заповненого квитково-касовий листа, також свідчить про
не оформлення його у встановленому законом порядку.

Посилання позивача на те, що у
момент проведення перевірки ліцензійна картка знаходилась на підприємстві
перевізника, судом до уваги не приймається, оскільки такій документ як
ліцензійна картка входить у перелік документів, які відповідно до статті 39
Закону України „Про автомобільний транспорт” повинні пред'являтися особам, які
уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті.

Таким чином, суд вважає дії
відповідача -суб'єкта владних повноважень в галузі ліцензування та контролю за
додержанням суб'єктами господарювання діючого законодавства, яким є Головна
державна інспекція на автомобільному транспорті Міністерства транспорту та
зв'язку України, та його територіального органу відносно позивача -суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 є законними, та такими, що ґрунтуються на
положеннях Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про
автомобільний транспорт”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №
1567 від 08.11.2007 та відповідних нормативно-правових актів, що регулюють
процедури та порядок здійснення контролю за діяльністю суб'єктів
господарювання, що здійснюють господарську діяльність у сфері автомобільних
перевезень.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.  158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О
В И В :

В позові відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
І.В. Євдокимов

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

10.12.2007

Розсилка:

1.          СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

2.          Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті Міністерства транспорту та зв'язку   (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14)

3.          Територіальне управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в м. Севастополі (99003 м.
Севастополь, вул. Харківська, 3)

4.          Справа

5.          наряд