ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 16/13-47/164-33/71
12.06.07 р.

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом          комунального підприємства «Генеральна дирекція Київської міської ради з                 обслуговування іноземних представництв», дирекція «Інпредкадри»ГДІП

до                      компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»

про                     стягнення 60 179,87грн.

При секретарі судового засідання Демиденко К.А.

За участю представників сторін:

від позивача:            Бурковська І.А. –дов. №385 від 22.03.2006 року;

від відповідача:       Семенюк Ю.Г. –дов. б/н від 28.08.2006 року.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, комунальне підприємство «Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв», дирекція «Інпредкадри»ГДІП, звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до  компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»про стягнення 60 179,87 грн. за договором № 342 (і) від 10.08.1997 року.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.02.2006 року позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2006 року рішення Господарського суду м. Києва від 08.02.2006 року залишено без змін.

Не погодившись з постановою Київського апеляційного господарського суду компанія «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.07.2006 року рішення господарського суду міста Києва № 16/13 від 08.02.2006 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2006 року скасовані, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При новому розгляді рішенням від 06.09.2006 року Господарського суду м. Києва у позові комунального підприємства «Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв», дирекція «Інпредкадри»ГДІП відмовлено.

Не погодившись з рішенням Господарського суду м. Києва позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2006 року рішення Господарського суду м. Києва від 06.09.2006 року у справі № 16/13-47/164 скасовано.

Не погодившись з постановою Київського апеляційного господарського суду компанія «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.04.2007 року рішення Господарського суду м. Києва від 06.09.2006 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2006 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

В ході судового розгляду представник позивача надав пояснення по справі № 16/13-47/164-33/71 з врахуванням Постанови Вищого господарського суду України від 10.04.2007 року та підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Просив стягнути з відповідача заборгованість по розрахункових послугах в сумі 46 114,84 грн., збитків по страхових внесках у розмірі 7 897,35 грн., пеню в сумі 2 219,26 грн., штраф у розмірі 50% в сумі 3 948,68 грн. та витрати по сплаті державного мита в сумі 601,80 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив у повному обсязі та просив суд у позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

10.08.1997 року між комунальним підприємством «Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв», дирекція «Інпредкадри»ГДІП та Представництвом компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»було укладено договір № 342 (і), згідно умов якого сторони домовились про здійснення співробітництва в галузі підбору та працевлаштування громадян України на роботу в представництво.

Відповідно до п. 2.1.1 договору № 342 (і) від 10.08.1997 року, дирекція «Інпредкадри»ГДІП прийняла обов’язок за заявками представництва підбирати для нього та його співробітників фахівців та обслуговуючий персонал, як на постійну так і на тимчасову роботу.

Актом ревізії виконання бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності № 187 від 24.02.2005 року було встановлено, що Представництвом компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»несвоєчасно сплачені страхові внески в розмірі 7 897,35 грн. В цьому акті також було донараховано страхові внески в сумі 7 897,35 грн., пеню в сумі 2 219,26 грн. та штраф у розмірі 50% - 3 948,68 грн.

Рішенням № 187 Подільської міжрайонної виконавчої дирекції київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 03.03.2005 року за порушення абз.8 п.1 ст.1 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування»та п.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням», на підставі ст. 30 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»та керуючись підпунктом 6 пункту 1 ст.28 цього Закону за несвоєчасну сплату страхових внесків донараховано і стягнуто з  дирекції «Інпредкадри»ГДІП страхові внески, пеню та штраф у сумі 14 065,03 грн. Зазначені суми внесків і штрафних санкцій сплачені дирекцією «Інпредкадри»ГДІП платіжним дорученням № 1543 від 17.03.2005 року.

Як зазначив позивач, внаслідок неналежного виконання позивачем обов’язків згідно з договором № 342 (і) від 10.08.1997 року у відповідача виникла заборгованість по страхових внесках до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Дані твердження спростовуються матеріалами справи.

З акту ревізії виконання бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Представництвом компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»№ 187 від 24.02.2005 року вбачається, що страхувальником за платежами до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності була дирекція «Інпредкадри»ГДІП, зареєстрована в Подільській міжрайонній виконавчій дирекції київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за № 20000014.

Згідно з ст. 22 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням»страхувальники - юридичні та фізичні особи набувають статусу платників страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з дня їх реєстрації у виконавчих дирекціях відділень Фонду.

Відповідно до ст. 30 вищезазначеного Закону за ухилення від реєстрації як платники страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів несе відповідальність страхувальник-роботодавець.

Таким чином, Дирекція «Інпредкадри»ГДІП як платник до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, до складу якої входить представництво компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен», було відповідальною особою за сплату страхових внесків відповідно до Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням».

Згідно з договором, а саме п.2.1.12 позивач взяв на себе обов’язок перерахувати внески на державне соціальне страхування та надавати відповідачу, при необхідності, відповідну звітність по цих розрахунках.

Відповідно до п.4.2 договору  дирекція «Інпредкадри»ГДІП несе відповідальність за правильність розрахунків на основі повідомлених даних, своєчасність перерахування одержаних коштів згідно з п.2.2.4 в державні соціальні фонди.

Пункт 2.2.4 договору передбачає, що відповідач взяв на себе обов’язок перераховувати щомісячно позивачу не пізніше дня виплати заробітної плати на рахунок, вказаний нижче, внески в пенсійний фонд та фонд державного соціального страхування за кожного працівника-громадянина України в розмірі, передбаченим чинним законодавством (37%), а також 2% за розрахункові послуги при безготівковому розрахунку та 3% при готівковому від нарахованої заробітної плати.

В період з 10.10.2001 року по 08.01.2002 року відповідач припинив перераховувати суми страхових внесків позивачу та почав самостійно перераховувати страхові внески  до Київської міської організації Української міжгалузевої республіканської профспілки «Праця».

У зв’язку з тим, що Представництво компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»в зазначений вище період припинив перераховувати суми страхових внесків дирекції «Інпредкадри»ГДІП, у останньої вникла заборгованість по страхових внесках до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Стаття 203 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент укладення договору, передбачає, що у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язання боржником він зобов’язаний відшкодувати кредиторові спричинені цим збитки. Під збитками розуміються витрати, здійснені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не отримані кредитором доходи, які він отримав би у разі виконання зобов’язання боржником.

Щодо вирішення питання правомірності вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 065,03 грн. необхідно керуватися положенням закону щодо строків позовної давності.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що набрав чинності 01.01.2004 року, правила цього Кодексу про позовну давність застосовується до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Стаття 261 Цивільного кодексу України встановлює, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість відповідача по перерахуванню позивачу сум страхових внесків згідно з п.2.2.4 договору виникла в період з 10.10.2001 року по 08.01.2002 року.

Таким чином, суд вважає, що моментом коли позивач міг довідатись про порушення свого права є період, коли виникла така заборгованість.

Відповідно до ст. 266 Цивільного кодексу України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Згідно ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, враховуючи вищезазначені норми строк позовної давності щодо стягнення суми збитків в розмірі 14 065,03 грн. сплив. Тому, позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми збитків в розмірі 14 065,03 грн. не підлягають задоволенню у зв’язку із спливом строку позовної давності.

Вимогу про стягнення з відповідача 46 114,84 грн. позивач обґрунтовує тим, що згідно з п.2.2.4 договору № 342 (і) від 10.08.1997 р. відповідач зобов’язувався перераховувати щомісячно позивачу не пізніше дня виплати заробітної плати 2% за розрахункові послуги при безготівковому розрахунку від нарахованої заробітної плати.

Відповідно до п. 2.1.11 договору позивач зобов’язався на основі повідомлених даних вести нарахування прибуткового податку та інших особистих виплат з доходів громадян України, працюючих в Представництві компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен». Представництво компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»несе відповідальність за достовірність даних, які надаються.

За період 2000 –2004 років Представництво компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»перерахувало 47 457,92 грн. із розрахунку вартості послуг - 2% від базової величини фактичних витрат на оплату праці найманих осіб, з яких стягуються страхові збори до соціальних фондів, а не 2% від нарахованої заробітної плати, як це передбачено договором. В зв’язку з цим, за твердженням позивача, виникла заборгованість відповідача по розрахункових послугах в розмірі 46 114,84 грн.

Однак, надане позивачем обґрунтування суми позову в частині визначення заборгованості відповідача за розрахункові послуги в розмірі 46 114,84 грн. спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

З матеріалів справи вбачається, що вартість наданих Дирекцією „Інпредкадри” ГДІП бухгалтерських послуг відповідачу за договором була зафіксована у підписаних сторонами актах прийняття-здачі робіт за період 1999 –2004 років. Акти підписані сторонами без заперечень або зауважень. Вартість послуг позивача згідно з актами сплачена відповідачем в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення 46 114,84 грн. позивач посилається на те, що в порушення умов договору Представництвом компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»несвоєчасно повідомлялася Дирекція „Інпредкадри” ГДІП про нараховану та сплачену заробітну плату, а такі дані було надіслано відповідачем позивачу вже при виникненні питання про розірвання договору в 2004 році. Однак такі твердження позивача не відповідають фактичним обставинам.

Договором № 342(і) від 10.08.1997 року не визначено порядок і строки подання Представництвом компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен»даних про нараховану та сплачену заробітну плату.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, Представництвом компанії «Робертсон енд Блумс Корпорейшен» щорічно у строк до 01 квітня кожного наступного року надавалися Дирекції„Інпредкадри” ГДІП звіти про нараховану заробітну плату по кожному працівнику за кожний місяць року в електронній формі та на паперових носіях. Такі дані надавалися у формі “ІНДАНІ”(індивідуальних відомостей про застраховану особу), визначеній Порядком формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України N 7-6 від 10 червня 2004 року.

Зведена інформація по працівникам Представництва компанії „Робертсон енд Блумс Корпорейшн” подавалася Дирекцією „Інпредкадри” ГДІП до Пенсійного Фонду України, що підтверджується також наявним в матеріалах справи листом Управління Пенсійного фонду в Шевченківському районі м. Києва № 994/05 від 01.03.2006року.

Відповідно, позивачу надавалися дані про нараховану заробітну плату за кожного працівника відповідача, що свідчить про фактичну можливість проведення позивачем розрахунків вартості своїх послуг згідно з п.2.2.4 договору. Разом з тим, позивач складаючи акти прийняття-здачі робіт за договором зазначав вартість своїх послуг в розмірі, що фактично відповідав розрахунку вартості послуг - 2% від базової величини фактичних витрат на оплату праці найманих осіб, з яких стягуються страхові збори до соціальних фондів.

Згідно з п.9 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, що набрав чинності 01.01.2004року, до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Як визначено в ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у сумі 46 114,84 грн. за договором № 342(і) від 10.08.1997 року в період 2000 –2004 років є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, оскільки вартість послуг Дирекції „Інпредкадри” ГДІП визначена відповідними актами прийняття-здачі робіт, які підписані сторонами договору.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов’язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов’язання; у разі поєднання управленої та зобов’язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Частина1 ст. 203 Господарського кодексу України передбачає, що господарське зобов’язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управленою стороною.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України,  покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                            С.М.Мудрий