ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"10" грудня 2007 р.
Справа №  18/210

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ТимошевськоїВ.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 18/210

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Олто", м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Триліси-Агро",                 с. Триліси Олександрівського району Кіровоградської області

про  стягнення  542 083,82 грн.

Представники сторін:

від позивача - Турчанов О.В., довіреність № б/н  від 10.04.07;

від відповідача - Сімукова Т.С., довіреність № 4  від 23.08.07 юрисконсульт; Гуртовий М.О., довіреність № 7 від 04.12.2007 р.; Номеровський Є.М., довіреність №6 від 04.12.2007 р.

Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Олто" (далі по тексту ТОВ фірма "Олто") подано до господарського суду позовну заяву від 13.09.2007 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Триліси-Агро"  (далі по тексту - ТОВ "Триліси-Агро") 451 058,40 грн. збитків. Позовні вимоги обґрунтованні   неналежним виконанням відповідачем зобов"язання по збиранню цукрового буряку.

Заявою від  22.10.2007 р.  позивач за результатами  здійсненого ним перерахунку збитків  збільшив розмір позовних вимог до  542 083,82 грн. (т. 1 а.с. 68-69).

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України  позивач вправі до прийняття рішення збільшити розмір позовних вимог. При цьому, під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві.

Відповідач позов заперечив (т. 1 а.с. 33-34), мотивуючи тим, що  позивач в силу статті 853 Цивільного кодексу України зобов"язаний був  прийняти роботу, оглянути її і  в разі виявлення допущених в роботі відступів від мов договору або інших недоліків негайно заявити про них  підрядникові. Відповідач повідомляє, що  за весь час виконання робіт з боку позивача не надходило жодних зауважень, здійснені відповідачем роботи по збиранню цукрового буряку позивачем не оплачені. Вказане  слугувало підставою для звернення  відповідача  до господарського суду м. Києва із заявою про визнання майнових вимог по справі про банкрутство ТОВ фірми "Олто".  Ухвалою господарського суду м. Києва  вказані вимоги було визнано  в повному обсязі, а тому, як зазначає відповідач, спір між ТОВ "Триліси-Агро" та ТОВ фірмою "Олто"  про надані послуги вирішений  господарським судом м. Києва. Просить  у розгляді даної позовної заяви відмовити.

В запереченнях на заяву про збільшення позовних вимог (т. 2 а.с. 35-39) відповідач наводить обставини, які, на його думку, спростовують здійснений позивачем розрахунок суми збитків.

В судовому засіданні оголошено перерву з  04.12.2007 р. до 10.12.2007 р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін та з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, господарський суд встановив наступне.

ТОВ фірма "Олто" заявило позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Триліси-Агро"  збитків, які складаються з вартості втраченого  врожаю  цукрового буряку.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем господарських зобов"язань, які виникли на підставі укладеного між сторонами усного договору по збиранню цукрового буряку  на полях позивача загальною площею 175 га,  що призвело до  втрати позивачем майна, а саме - цукрового буряку.

Згідно статей 216, 218 Господарського кодексу України  учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до них господарських санкцій.  Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Стаття 217 Господарського кодексу України передбачає у сфері господарювання застосовання таких видів господарських санкцій, зокрема, як відшкодування збитків.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушені.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З наведених норм вбачається, що господарсько-правова відповідальність у вигляді  збитків,  виникає  в  разі доведеності    збитків,    протиправності   дій,   безпосереднього причинного зв'язку між збитками і протиправними діями та виною.

Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Між тим, позивачем не доведено факт виникнення збитків внаслідок дій відповідача.

Як вбачається з наданих до суду документів (т. 1 а.с. 35-41, 65-67), відповідачем  протягом листопада 2006 року  надавались послуги позивачу по збиранню  цукрового буряка.

За звітними даними позивача, відображеними у звіті про збір урожаю сільськогосподарських культур на 1 грудня 2006 р. форми № 29-сг (т. 1 а.с. 57-60) та  в заключному звіті про підсумки сівби під урожай 2006 року форми №4-сг (т. 1 а.с. 72-73),  ТОВ фірма "Олто" було засіяно цукровим буряком земельну ділянку площею 175 га, розташовану на території Олександрівського району.

Користування позивачем земельною ділянкою  засвідчено договорами оренди земельних ділянок (т. 1 а.с. 29-30, 123-151) та підтверджено довідкою  Цвітненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 28.09.2007 р. (т. 1 а.с. 31).

Згідно  довідки ВАТ "2-й ім. Петровського цукровий завод" від 28.08.2007 р. (т. 1 а.с. 15-16), з яким позивачем укладено договір купівлі-продажу цукрового буряка від 08.02.2006 р. (т. 1 а.с. 70-71), останнім повідомлено, що на завод було доставлено урожаю цукрового буряка 2006 року ТОВ фірми "Олто"  у фізичній вазі 675,48 тон, що становить 462,323 тон в заліковій вазі.

Позивач  вказує, що відповідач  провів неякісне збирання урожаю цукрового буряку, що призвело до  значних втрат урожаю, оскільки за розрахунком позивача на орендованих ним земельних ділянках вирощений урожай цукрового буряку становить  4 052,8 тон у фізичній вазі.

В підтвердження наведеного у позові розрахунку з визначення врожайності цукрового буряку та понесених збитків, позивач посилається на акт від 16.10.2006 р.  про біологічну врожайність цукрового буряка, посіяного на земельних ділянках ТОВ фірми "Олто",  який затверджено начальником Управління агропромислового розвитку Олександрівської райдержадміністрації  (т. 1 а.с. 14). Крім того, позивачем надано довідку  начальника Управління агропромислового розвитку Олександрівської райдержадміністрації від 16.08.2007 р.  і висновок спеціаліста від 10.10.2007 р.  про середню урожайність цукрового буряка по території району за 2006 рік (т. 1 а.с. 13, 74).

Поряд з цим, наданий до суду акт  від 16.10.2006 р.  не  може бути прийнято судом як належний доказ на підтвердження наведеного позивачем розрахунку врожайності, оскільки зазначені в акті відомості будь-якими додатковими документами не підтверджені та їх детальний розрахунок відсутній. Крім того, даний акт  складено  комісією без залучення представника відповідача та до суду не надано жодних документів на підтвердження повноважень посадових осіб Управління агропромислового розвитку на його складання.

Відомості щодо середньостатистичних показників по району не розцінюються судом як доказ  у підтвердження дій відповідача з неналежного збирання урожаю, так як дані відомості не стосуються обставин вирощення і збору врожаю на конкретних  земельних ділянках позивача.

Не підтверджено документально факт вручення повноважній особі відповідача  листа керівника ТОВ фірми "Олто" від 22.11.2006 р., за змістом якого позивач повідомляє відповідача про неякісне збирання врожаю (т. 1 а.с. 91, т. 2 а.с. 60-61).

З урахуванням викладеного, господарський суд  приходить до висновку, що позовні вимоги  належним чином не доведені,  є не обгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно  викладених у відзиві на позов заперечень відповідача,  що  в розгляді даної позовної заяви має бути відмовлено, оскільки спір уже вирішено господарським судом м. Києва, господарський суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до  пункту 2 частини 1 статті 62 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відмовляє  у прийнятті позовної заяви, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору.

Поряд з цим, грошові вимоги, які заявлені ТОВ "Триліси-Агро" у справі про банкрутство ТОВ фірма "Олто" (т. 1 а.с. 11-12, 35), та стягнення збитків  у справі №18/210  за своєю природою є різними  матеріально-правововими вимогами.

З урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача та з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

До набрання рішенням законної сили воно бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду  у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                                            В.В.Тимошевська