СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

23.10.2007

Справа №2-23/12622-2007А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі

судді ІщенкоГ.М.,

секретаря судового засідання
Єменджієвої А.М., розглянувши за участю представників:

від позивача - Надворний С.С. -
головний спеціаліст - юрисконсульт юридичного відділу, дов. № 8 від
05.03.2007р.

від відповідача - ОСОБА_1 -
підприємець,

у відкритому судовому засіданні
справу

за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Сімферополь АР
Крим, (95026, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Гагаріна, 14-а),

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, (95011, АР Крим, м. Сімферополь, АДРЕСА_1),

про стягнення 3400,00грн.

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України
в Залізничному районі м. Сімферополь АР Крим звернулося до господарського суду
АРК з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
в сумі 6624,92 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на
статті 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та мотивовані тим, що відповідачем не сплачуються у встановлені
законодавством строки та розмірах страхові внески.

У судовому засіданні 23.10.2007р.
позивач уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 3400,00 грн., в
частині стягнення заборгованості в сумі 3224,92грн. від позову відмовляється, у
зв'язку зі сплатою відповідачем вказаної суми.

Ухвалю господарського суду АР Крим
від 23.10.2007р. провадження у справі в частині стягнення заборгованості в
розмірі 3224,92грн. закрито.

Відповідач вимоги Управління визнав
у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи,
заслухав представників сторін дослідив надані докази, судом встановлено
наступне.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
зареєстрований в Управлінні Пенсійного фонду України в Залізничному районі м.
Сімферополь АР Крим (далі-Управління) як платник страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон),
пунктом 11.12 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування в Пенсійний фонд
України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України
19.12.2003р. №21-1 (далі - Інструкція), платники - фізичні особи - суб'єкти підприємницької
діяльності надають органу Пенсійного фонду за місцем проживання розрахунки сум
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за
звітний рік до 1 квітня наступного за звітним роком.

Відповідно до розрахунку суми
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за 2006
рік, поданого відповідачем в Управління у порядку звітності, за фізичною особою
- підприємцем ОСОБА_1 склалась заборгованість в сумі 6624,92 грн. (аркуш справи
8).

Згідно пункту 6 статті 17 Закону,
страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати й сплачувати у
встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Пунктом 6 статті 20 Закону
встановлено, що страхувальники
зобов'язані  сплачувати  страхові
внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Стаття 106 Закону передбачає, що
територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки
страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі зазначеної норми, Управлінням
на адресу відповідача направлено вимогу про сплату боргу № Ф-999С від
05.07.2007р., яка одержана відповідачем 10.07.2007р., про що свідчить відмітка
на повідомленні про вручення поштового відправлення, (аркуші справи  6).

Частиною 3 статті 106 Закону
України встановлено, що страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами
Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі
неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги
в судовому порядку.

Враховуючи відсутність незгоди
відповідача з розрахунком суми недоїмки, вказана вимога є узгодженою.

З урахуванням часткової сплати
відповідачем заборгованості в розмірі 3224,92грн., провадження у справі в
частині стягнення якої закрито ухвалою господарського суду АР Крим від
23.10.2007р., заборгованість фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 перед
Управлінням становить 3400,00грн. (6624,92-3224,92), яка і підлягає стягненню
на користь позивача.

Статтею 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що спори, що
виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного
фонду та в судовому порядку.

За таких обставин, вимоги позивача
про стягнення заборгованості в сумі 3400,00 грн. є обґрунтованими, такими що
підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вступну та резолютивну частину
постанови проголошено у судовому засіданні 23 жовтня 2007 року.

У повному обсязі постанову складено
29 жовтня 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, (адреса: 95011, АР Крим, м. Сімферополь, АДРЕСА_1;
відомості про банківські реквізити у матеріалах справи відсутні,
ідентифікаційний код у ЄДРПО України НОМЕР_1) на користь Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м. Сімферополь АР Крим, (95026, АР Крим, м.
Сімферополь, вул. Гагаріна, 14-а; банківські реквізити: рахунок 5501
у КРУ ВАТ «Державний Ощадбанк України», м. Сімферополь, МФО 324805,
ідентифікаційний код у ЄДРПО України 20727038) заборгованість  в сумі 3400,00  грн.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної
скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства
України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко
Г.М.