ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.
№ 09/2612

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Воліка І.М.,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Корпорації "Житлобуд" на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04 вересня 2007 року у справі № 09/2612 Господарського суду Черкаської області за позовом Кооперативу "Шляховик", м. Черкаси, до: 1) Корпорації "Житлобуд", м. Черкаси; 2) Закритого акціонерного товариства "Будівельно-монтажна фірма "Житлобуд-1", м. Черкаси, про стягнення 180 607,64грн. збитків,

за участю представників сторін:

позивача:–не з’явився;

відповідача-1:–Браніцький В.М. (дов. № 426 від 13.11.2007р.);

відповідача-2: - Сиворог А.П. (дов. № 179 від 13.11.2007р.),

в с т а н о в и в:

У травні 2006 року позивач –Кооператив "Шляховик" –пред'явив у господарському суді позов до відповідача-1 - Корпорації "Житлобуд" та до відповідача-2 –ЗАТ "Будівельно-монтажна фірма "Житлобуд-1" про стягнення  180 607,64грн. збитків.

Вказував, що 17.05.1999р. між ним та відповідачем-1 було укладено договір № 22 на дольову участь в будівництві квартири, згідно з умовами якого він замовляє будівництво двокімнатної квартири № 6 в житловому будинку, який буде розташований під № 67 по вулиці Пушкіна в м. Черкаси, а відповідач-1 –зобов’язався здійснити будівництво квартири до першого півріччя 1999 року.

Зазначав, що на виконання умов договору передав відповідачу-1, як внесок в оплату за квартиру, столярні вироби на суму 23 154грн.

14.08.2001р. між відповідачем-1 та громадянкою Костенко Н.М. було укладено договір № 160  на дольову участь в будівництві двокімнатної квартири № 6 в житловому будинку, який розташований під № 67 по вулиці Пушкіна в м. Черкаси.

Посилаючись на не виконання відповідачем-1 умов договору, та на ту обставину, що спірна квартира передана у власність іншій особі, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь 227 810,32грн. збитків або передати у його власність аналогічну двокімнатну квартиру в будинку, який розташований під № 67 по вулиці Пушкіна в м. Черкаси.

Заявою від 22.05.2007р. позивач змінив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідачів солідарно 180 607,64грн. збитків.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06 червня 2007 року (колегія суддів у складі: Курченко Н.М. –головуючий, Довгань К.І., Спаських Н.М.) позов задоволено частково.

Постановлено стягнути з відповідача-1 на користь позивача 180 607,64грн. збитків та 3 413,20грн. судових витрат.

У позові до відповідача-2 відмовлено.

Рішення в частині задоволення позовної вимоги про стягнення 180 607,64грн. збитків, мотивоване посиланнями на використання у своїй господарській діяльності матеріалів позивача, які були надані відповідачу-1, як внесок в оплату за квартиру, та на невиконання відповідачем умов договору № 22, що спричинило нанесення позивачу збитків.

Рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог до відповідача-2, мотивоване посиланнями на ту обставину, що відповідач-2 не є стороною договору № 22 від 17.05.1999р.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04 вересня 2007 року (колегія суддів у складі: Рудченка С.Г. –головуючий, Мазур Л.М., Жук Г.А.) рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач-1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та прийняти рішення про відмову в позові.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають  застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого суду та постанова суду апеляційної інстанції не відповідають зазначеним вимогам.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 17.05.1999р. між позивачем та відповідачем-1 було укладено договір № 22 на дольову участь в будівництві квартири, згідно з умовами якого позивач замовив будівництво двокімнатної квартири № 6 в житловому будинку, який буде розташований під № 67 по вулиці Пушкіна в м. Черкаси, а відповідач-1 –зобов’язався здійснити будівництво квартири до першого півріччя 1999 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач-1 прийняв від позивача, в рахунок першого внеску в будівництво квартири, матеріали на суму 23 154,62грн.

14.08.2001р. між відповідачем-1 та громадянкою Костенко Н.М. було укладено договір № 160  на дольову участь в будівництві двокімнатної квартири № 6 в житловому будинку, який розташований під № 67 по вулиці Пушкіна в м. Черкаси.

Тому, оскільки житловий будинок, який розташований під № 67 по вулиці Пушкіна в м. Черкаси, прийнятий в експлуатацію, а спірна квартира належить на праві власності іншій особі, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про заподіяння відповідачем-1 позивачу збитків, внаслідок невиконання договору № 22 від 17.05.1999р.

Проте погодитись з таким висновком не можна.

Згідно п. 2.1 договору, вартість квартири на дату укладення договору становить 28 959 грн. 70 коп.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що інвестор зобов’язаний здійснити оплату за квартиру в розмірі 50 % не пізніше п’яти банківських днів з дати укладення договору.

Якщо інвестор не здійснить оплату першого внеску в розмірі та строки предебачені договором, договір вважається таким, що не вступив в силу.

В силу ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 11 ЦК України, договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Крім того, судами залишено поза увагою посилання відповідачів на ту обставину, що матеріали на суму 23 154,62грн. позивачем були передані відповідачу-2, а не відповідачу-1.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Всупереч зазначених вимог, суди попередніх інстанцій не в повному обсязі дослідили та не надали належної оцінки умовам договору № 22 від 17.05.1999р., що призвело до постановлення незаконного рішення.

Враховуючи порушення судом першої інстанції ст.ст. 47,  43 ГПК України, які не виправлені судом апеляційної інстанції та не можуть бути усунуті касаційною інстанцією, в межах перегляду справи у касаційній інстанції, визначених ст. 1117 ГПК України, прийняті у справі рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, встановити хто із відповідачів отримував матеріали від позивача, всебічно і  повно  з’ясувати  і  перевірити  всі  фактичні  обставини  справи,  об’єктивно  оцінити  докази,  що  мають  юридичне  значення  для  її  розгляду  і  вирішення  спору  по  суті,  і  в  залежності  від  встановленого,  правильно  визначити  норми  матеріального  права,  що  підлягають  застосуванню  до  спірних  правовідносин,  та  прийняти  обґрунтоване  і  законне  судове  рішення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Корпорації "Житлобуд" задовольнити частково.

2. Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04 вересня 2007 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 06 червня 2007 року у справі № 09/2612 скасувати.

3. Справу направити на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області в іншому складі.

Судді:                                                                                І.М. Волік

М.В. Михайлюк

Н.Г. Дунаєвська