СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

14 грудня 2007 року
Справа № 2-7/14653-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Горошко Н.П.,

за участю представників сторін:

позивача:      Купрєєв А.В., дов. від 08.10.2007;

відповідача:  Кулагін О.О., дов. № 05-10/2007 від 10.10.2007

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Крокелектромонтаж" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 23.10.2007 у справі № 2-7/14653-2007

за позовом           приватне підприємство "Пронет"

(вул. Струтинського, 6, оф. 506,Київ 14,01014)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Крокелектромонтаж"

(вул. Кримська, 4а-10,Сімферополь,95000)

про стягнення 213106,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Пронет" звернулось до господарського суду  АР Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Крокелектромонтаж" про стягнення заборгованості в сумі 213106,80 грн.(арк.с. 4-5)

Разом з позовною заявою, на підставі статей 66,67 Господарського процесуального кодексу України, позивачем заявлено клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю "Крокелектромонтаж",  а також  на грошові кошти, що належать відповідачу, до вирішення  спору по суті (арк.с. 7).

Ухвалою господарського суду від 23.10.2007, з посиланням  на  положення статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, інформаційний лист  Вищого господарського суду України  № 01-8/2776 від 12.12.2006 „Про деякі питання  практики забезпечення позову” і пункту 6.1 роз’яснення президії Вищого арбітражного суду України від 23.08.1994р. № 02-5/611 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову”, клопотання позивача задоволено частково.

Заявлений позов забезпечено шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать товариству з обмеженою відповідальністю "Крокелектромонтаж", в межах суми 213106,80 грн. (арк.с. 37-39).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції від 23.10.2007, відповідач  звернувся до Севастопольського апеляційного господарського  суду України з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати.

Основні доводи  апеляційної скарги  полягають в наступному:

-  судом при  застосуванні такого заходу  до забезпечення  позову, як накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Крокелектромонтаж",  не було враховано, що відповідач виконав   свої зобов’язання за  договором № 04/07 і додатковою  угодою до  нього від 03.09.2007, належні докази чого були викладені стороною при подачі відзиву на  позовну заяву;

-  суд порушив принцип процесуальної рівності  сторін  в судовому процесі, оскільки не заслухав  заперечення відповідача на позов;

-  позивачем не надано доказів, підтверджуючих  необхідність застосування заходів до забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, судова колегія вважає, що  апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду від 23.10.2007 –скасуванню, виходячи   з таких підстав.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав та охоронюваних законом інтересів юридичної чи фізичної особи і застосовується судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов’язано вирішення питання про забезпечення позову.  До предмета доказування в даному випадку входить ймовірність припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Задовольняючи  заявлене позивачем  клопотання  про забезпечення позову, суд прийняв до уваги  значний розмір  заборгованості, відсутність дій відповідача, що свідчили б про намір добровільного повернення коштів, та  загрозу  порушення  майнових прав позивача, та  вирішив , що вимоги позивача щодо забезпечення позову підтверджуються  матеріалами  справи.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано суду доказів обґрунтованого припущення, що грошові кошти, наявні у відповідача на момент пред’явлення позову, можуть  зникнути або зменшитись, що ускладнить виконання рішення суду в майбутньому. Ухвала суду першої інстанції також  не містить  посилань  на такі докази.

Крім того, прийняв  ухвалу про вжиття заходів до забезпечення позову за відсутністю сторін, суд першої інстанції порушив принцип  змагальності судочинства, встановлений в статті 43 Господарського процесуального кодексу України,  позбавив  відповідача  можливості надати суду  докази, підтверджуючі, що на дату пред’явлення позову по даній справі, відповідачем договірні зобов’язані були виконані в повному обсязі.

Як вбачається з наданого відзиву на  позовну заяву (арк.с 42),  даний факт підтверджується актом виконаних робіт № 1 за серпень  на суму 82423,20 грн.(арк.с.46-54), актом виконаних робіт за серпень на суму 4591,20 грн.(арк.с. 55-59) , актом здачі - прийому матеріалів на суму 48470,82 грн.(арк.с.60).

Зазначені документи були отримані позивачем 26.10.2007, що підтверджується поштовим повідомленням  (арк.с.44).

На підставі платіжного  доручення № 190 від 19.10.2007 (арк.с.61) відповідачем на рахунок  приватного підприємства "Пронет"  була повернута грошова сума в розмірі 77622,78грн., яка була перерахована товариству з обмеженою відповідальністю "Крокелектромонтаж" в якості авансу за підрядні роботи за вказаним договором. Факт отримання вказаної суми  підтверджується позивачем.

Вищевказані обставини свідчать про те, що в поведінці  відповідача відсутні дії, які б свідчили про його ухилення від добровільного виконання взятих на себе зобов’язань за договором підряду.

Таким чином, наведені позивачем і судом доводи не можуть бути підставою для вжиття заходів до забезпечення позову.

У зв’язку з чим, ухвала суду першої інстанції, як прийнята  з порушенням вимог статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, підлягає скасуванню, а справа -  поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті спору.

Керуючись статтями 101, 104 (частина 1 пункти 1,4) 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Крокелектромонтаж"  задовольнити.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.10.2007  у справі № 2-7/14653-2007  скасувати.

В задоволенні клопотання  приватного підприємства "Пронет" про  вжиття заходів до забезпечення позову у 2-7/14653-2007 відмовити.

Справу № 2-7/14653-2007 повернути господарському  суду Автономної Республіки Крим для  розгляду по суті спору.

Головуючий суддя                                                  В.В.Сотула

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Н.П. Горошко