ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.11.07 р.                                                                               Справа № 36/253

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді: БудкоН.В.

при секретарі судового засідання:  Крючковой К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „АзовБізнесАльянс” м.Маріуполь

до відповідача: Науково-виробничої приватної комерційної фірми „Синтез” м.Кіровське

про: стягнення 157 782грн. 71коп.

За участю:

Представників сторін:

Від позивача: Дятлов О.О. по дов.;

Від відповідача:  Романенко О.М. по дов.;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „АзовБізнесАльянс” м.Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Науково-виробничої приватної комерційної фірми „Синтез” м.Кіровське, про стягнення основного боргу в сумі за договором №40 від 16.12.04р. та за договором №84 від 01.12.05р. в сумі 122 981грн. 13коп., суми інфляції 28 654грн. 84коп., 3% річних в сумі 6 145грн. 74коп., а всього 157 782грн. 71коп.

В обґрунтування вимог посилається на договір №40 від 16.12.04р.,  договір №84 від 01.12.05р., специфікації, накладні, податкові накладні, акт звірки взаєморозрахунків, розрахунок, рахунок-фактури, претензію №30 від 14.03.06р.

Відповідач відзив на позов не представив, однак у судовому засіданні усно пояснив, що позовні вимоги не визнає.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

Між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „АзовБізнесАльянс”, та відповідачем, Науково-виробничою приватною комерційною фірмою „Синтез”, були укладені договори №84 від 01.12.05р. та №40 від 16.12.04р., згідно яких позивач продає, а відповідач купує товар, найменування, асортимент якого вказані у специфікаціях №1, які є невід’ємною частиною договорів.

Ухвалою від 30.10.07р. господарський суд зобов’язав позивача надати докази поставки відповідачу товару (накладні, довіреності, податкові накладні).

На виконання вимог за цією ухвалою позивач надав суду накладні від 02.08.05р. на суму 12 519грн. 25коп., №83 від 02.08.05р. на суму 12 650грн. 83коп., №РН-0000050 від 26.04.05р. на суму 10 071грн. 62коп., №39 від 11.04.05р. на суму 12 983грн. 46коп., №40 від 11.04.05р. на суму 11 607грн. 97коп., №РН-00049/1 від 26.04.05р. на суму 11 993грн. 23коп., №24/1 від 01.04.06р. на суму 5 457грн. 62коп., №106 від 08.12.05р. на суму 10 180грн. 77коп., №107 від 12.12.05р. на суму 10 674грн. 73коп., №109 від 19.12.05р. на суму 12 456грн. 32коп., №1 від 04.01.06р. на суму 12 077грн. 06коп., №111 від 22.12.05р. на суму 10 474грн. 93коп.

Однак в наданих накладних не міститься посилання на те, на підставі якого саме договору був поставлений товар.

Також, до вищевказаних накладних позивач надав податкові накладні №24/1 від 01.04.06р. на суму 5 457грн. 62коп., №106 від 08.12.05р. на суму 10 180грн. 77коп., №107 від 12.12.05р. на суму 10 674грн. 73коп., №109 від 19.12.05р. на суму 12 456грн. 32коп., №1 від 04.01.06р. на суму 12 077грн. 06коп., №111 від 21.12.05р. на суму 10 474грн. 93коп., №84 від 02.08.05р. на суму 12 519грн. 25коп., №83 від 02.08.05р. на суму 12 650грн. 83коп., №50 від 26.04.05р. на суму 10 071грн. 62коп., №39 від 11.04.05р. на суму 12 983грн. 46коп., №40 від 11.04.05р. на суму 11 607грн. 97коп., №49/1 від 26.04.05р. на суму 9 306грн. 44коп.

В наданих позивачем податкових накладних вказаний товар та сума, аналогічні тим, що вказані у накладних, однак у графі „умова поставки” вказано – договір №50 від 15.12.04р. та №29 від 27.12.04р., які не є підставою виникненні даного спору.

Крім того, у податковій накладній №49/1 від 26.04.05р. на суму 9 306грн. 44коп., виписаної на підставі передачі позивачу товару за видатковою накладної №РН-00049/1 від 26.04.05р. на суму 11 993,23грн., вказана інша сума, без посилання на будь-який договір.

У зв’язку з цим господарський суд не може прийняти надані позивачем накладні як доказ поставки позивачу товару за договорами №84 від 01.12.05р. та №40 від 16.12.04р.

Довіреностей на отримання відповідачем товару позивач також суду не представив.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Однак позивач не довів в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надав доказів, які б підтверджували факт передачі відповідачу товару за договорами №84 від 01.12.05р. та №40 від 16.12.04р., тобто не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Крім того, договорами №84 від 01.12.05р. та №40 від 16.12.04р., на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, сторони не визначили належним чином строки оплати відповідачем отриманого товару

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо  строк  (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В матеріалах справи міститься претензія позивача №30 від 14.03.06р. про сплату боргу, однак докази направлення цієї претензії відповідачу.

Також відсутні в матеріалах справи і докази направлення відповідачу рахунок-фактур.

У зв’язку з цим господарський суд ухвалами від 04.10.07р., від 15.10.07р., від 30.10.07р., від 13.11.07р. зобов’язав позивача надати докази направлення відповідачу претензії №30 від 14.03.06р. а також докази направлення відповідачу рахунок-фактур.

Такі докази позивачем  суду представлені не були.

За таких обставин, господарський суд вважає, що у позивача не настало право вимоги  від відповідача оплати заборгованості.

З огляду на вищевикладене господарський суд відмовляє позивачу у задоволенні позову у зв’язку з недоведеністю а також у зв’язку з тим, що у нього не настало право вимоги.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю „АзовБізнесАльянс” м.Маріуполь до Науково-виробничої приватної комерційної фірми „Синтез” м.Кіровське про стягнення 157 782грн. 71коп.  відмовити.

У судовому засіданні згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Повний тест рішення підписаний 22.11.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Будко Н.В.