ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/351

03.10.07

За позовом                    Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія

«Гарантія»

До                              Приватного підприємства Фірма «Екстра -Сервіс»

Про                              стягнення 200 000,00 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача          Майорова Л.Г. –предст. (дов. № 78-і/в від 02.10.07 р.)

Від відповідача          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства Фірми «Екстра-Сервіс»про стягнення 200 000,00 грн. заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору № 9 про надання безвідсоткової поворотної фінансової позики від 09.12.05 р.

Ухвалою суду від 06.09.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/351 та призначено розгляд справи на 03.10.07 р.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі від 06.09.07 р. не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Про поважні причини неявки в судове засідання відповідача чи повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.05 р. між сторонами укладено договір № 9 (далі - Договір) про надання безвідсоткової поворотної фінансової позики.

Відповідно до п. 1.1 договору Позивач зобов’язувався надати Відповідачу безвідсоткову поворотною фінансову позику, а останній зобов’язується використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений даним Договором строк.

Згідно п. 3 Договору сума позики становить 200 000,00 грн.

Згідно п. 5.1 Договору строк надання позики становить з моменту надходження грошей на розрахунковий рахунок Відповідача до 31(тридцять першого) березня 2006р.

Згідно п. 6.1 Договору по закінченні строку, вказаного в п. 5.1 даного Договору, Відповідач зобов’язується повернути суму позики.

Позивач виконав свої зобов’язання за договором та надав Відповідачу грошові кошти на загальну суму 200000,00 грн. Це підтверджено платіжними дорученнями: № 502 від 09.12.2006 р. на суму 58 000,00 грн.; №506 від 14.12.2006 р. на суму 137 000, 00 грн.; № 509 від 15.12.2006 р. на суму 5000, 00 грн.

Отже, загальна сума позики наданої позивачем відповідачу складає 200000,00 грн.

31.03.06 р. відповідно до п. 5.1 Договору Відповідач мав повернути кошти Позивачу, але не виконав свої зобов’язання в результаті чого виник борг в сумі 200000,00 грн..

Станом на день розгляду спору борг відповідача становить 200000,00 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати всій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 200000,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 526, 625, ЦК України, ст. ст. 173, 193, ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства Фірма «Екстра-Сервіс»(02091, м. Київ, вул. Ревуцького, 11-А, кв.60, Код 0, р/р 3401 в Печерській філії АКБ "ТАС-Комерцбанк" в м. Києві, МФО 380162, а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Гарантія»(02091, м. Київ, Харківське шосе, 121, , р/р 89 в КРУ ТОВ "Укрпромбанк" в м. Київ, МФО 380076) 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. боргу, 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко