ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.
Справа № 9/11/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                    Картере В.І.,

суддів:                               Жекова В.І., Пироговського В.Т.

при секретарі судового засідання –Буравльовій О.М.

за участю представників:

від позивача –Сидоренко А.О., Варвянська О.М.,

від ВАТ “Агроекспорт” - не з'явився,

від ТОВ “Юридична фірма “Основа” - не з'явився,

від ТОВ “Крат-296” - не з'явився,

від ТОВ “Проект-Н” - Раскевич Є.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ “Проект-Н”

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.10.2007р.

по справі № 9/11/07

за позовом Акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк”

до           Відкритого акціонерного товариства “Агроекспорт”

Товариства з обмеженою відповідальністю “Юридична фірма “Основа”

Товариства з обмеженою відповідальністю “Крат-296”

Товариства з обмеженою відповідальністю “Проект-Н”

про стягнення 7.461.493,00грн.

ВСТАНОВИВ:

30.01.2007р. АКБ “ТАС-Комерцбанк”, як новий кредитор за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №145-04/05 від 14.03.2005р. та відповідним іпотечним договором від 14.03.2005р. (реєстраційний номер 570), звернувся до господарського суду Миколаївської області із позовом про стягнення ТОВ “Юридична фірма “Основа” частини заборгованості у сумі 10000грн. за вказаними кредитним договором шляхом звернення стягнення на:

- нежитловий об'єкт за адресою: м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 55-а, номер за РПВН: 214163;

- судно-теплохід суховантажний “Святая Анна”, ідентифікаційний № ІМО 8980696, зареєстрований в державному судновому реєстрі під №263 від 08.04.2003р.;

- судно-теплохід суховантажний “Дева Мария”, ідентифікаційний № ІМО 8980684, зареєстрований в державному судновому реєстрі під №264 від 08.04.2003р., а також заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, реєстрації, перереєстрації або будь-якого обтяження щодо вказаного майна.

В подальшому позивач неодноразово уточнював та доповнював позовні вимоги і в останній редакції позовних вимог просив залучити до участі у справі у якості відповідачів ТОВ „Крат-296” і ТОВ „Проект-Н” та стягнути з ТОВ “Юридична фірма “Основа” заборгованість за кредитним договором у сумі 7.461.493,00 грн. шляхом звернення стягнення на:

- теплохід буксир штовхач БТ-456, Свідоцтво про право власності (далі СПП) серія СЕ№02825, зареєстрований в Державному судновому реєстрі Миколаївського морського торгівельного порту (далі ДСРММТП) під №200 від 24.09.2001р.;

- несамохідний плавучий кран, ПК-3-63, СПП серія СЕ№02835, зареєстрований в ДСРММТП під №258 від 02.01.2003р.;

- несамохідні суднові баржі: БТ-01, (СПП серія СЕ№02823, зареєстровану в ДСРММТП під №197 від 18.09.2001р.), БТ-02, (СПП серія СЕ№02827, зареєстровану в ДСРММТП під №216 від 21.02.2002р.), БТ-03, (СПП серія СЕ№02824, зареєстровану в ДСРММТП під №198 від 18.09.2001р.), БТ-04, (СПП серія СЕ№02820, зареєстровану в ДСРММТП під №180 від 08.08.2001р.), БТ-05, (СПП серія СЕ№02821, зареєстровану в ДСРММТП під №181 від 08.08.2001р.), БТ-06, (СПП серія СЕ№02822, зареєстровану в ДСРММТП під №182 від 08.08.2001р.);

- несамохідні суднові баржі суховантажні Б-1315, (СПП серія СЕ№02833, зареєстровану в ДСРММТП під №236 від 20.06.2002р.), Б-1316, (СПП серія СЕ№02832, зареєстровану в ДСРММТП під №234 від 17.06.2002р.), Б-1317, (СПП серія СЕ№02828, зареєстровану в ДСРММТП під №218 від 25.02.2002р.), Б-1318, (СПП серія СЕ№02830, зареєстровану в ДСРММТП під №220 від 27.02.2002р.), Б-1319, (СПП серія СЕ№02834, зареєстровану в ДСРММТП під №255 від 01.11.2002р.), Б-1321, (СПП серія СЕ№02829, зареєстровану в ДСРММТП під №219 від 25.02.2002р.), Б-1322, (СПП серія СЕ№02831, зареєстровану в ДСРММТП під №221 від 27.02.2002р.),

а також, з метою забезпечення позовних вимог, накласти арешт на вказане майно і заборонити будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, реєстрації, перереєстрації та будь-якого обтяження щодо вказаного майна.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.10.2007р. до участі у справі в якості відповідачів залучено ТОВ “Крат-296” та ТОВ “Проект-Н” та вжито заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно зазначене в останній редакції позовних вимог, а також заборонено ВАТ “Агроекспорт” та будь-яким іншим особам здійснювати продаж або відчужувати вказане майно, до вирішення даного спору по суті.

Не погоджуючись із даною ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ “Проект-Н” подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати зазначену ухвалу в частині залучення до участі у справі в якості відповідача ТОВ „Проект Н” та вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту та заборони на відчуження вище зазначеного майна.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ „Проект Н” посилається на відсутність у оскарженій ухвалі мотивів, з яких господарський суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі в якості відповідача ТОВ „Проект Н”.

Також, апелянт стверджує, що матеріали справи не містять доказів невиконання ВАТ “Агроекспорт” умов кредитного договору, у зв’язку з чим вжиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову на думку апелянта є передчасними та необґрунтованими.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому ст. 96 ГПК України не надіслав.

В судовому засіданні представники позивача заперечували проти доводів апеляційної скарги наполягаючи на законності та обґрунтованості оскарженої ухвали, стверджуючи при цьому, що судом першої інстанції в матеріали справи помилково підшита позовна заява із господарської справи №9/12/07, у зв’язку з чим виникла невідповідність між наявною у справі позовною заявою і подальшими уточненнями позовних вимог та заявою про прийняття заходів до забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Застосовуючи за заявою позивача заходи до забезпечення позову по даній справі суд першої в оскарженій ухвалі зазначив, що заявник належним чином звернувся до суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, надав мотивацію в обґрунтування обставин, якими він обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів і невжиття цих заходів може реально порушити права позивача чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Втім, такий висновок місцевого господарського суду не відповідає обставинам даної справи і суперечить приписам чинного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, застосовуючи заходи до забезпечення позову зокрема слід з’ясувати чи пов’язані дані заходи із предметом позову і яким чином такі заходи спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення і чи дійсно невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як вбачається із змісту позовної заяви, предметом спору по даній справі є звернення стягнення на майно, що є предметом іпотечного договору від 14.03.2005р. (реєстраційний номер 570), який забезпечує вимоги іпотекодержателя, які випливають з кредитного договору про відкриття мультивалютної кредитної лінії №145-04/05 від 14.03.2005р.

За умовами вказаного кредитного договору позивач надав ТОВ “Агроекспорт” кредит шляхом відкриття відновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати в еквіваленті 1500000 дол. США (ліміт кредитної лінії), а ТОВ “Агроекспорт” зобов'язався в строк до 10.03.2006р. повернути надану банком суму кредиту та відсотки за її користування.

Згідно із з наявною в матеріалах справи копією іпотечного договору від 14.03.2005р. (реєстраційний номер 570), предметом іпотеки за даним договором є наступне майно:

- нежитловий об'єкт за адресою: м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 55-а, номер за РПВН: 214163;

- судно-теплохід суховантажний “Святая Анна”, ідентифікаційний № ІМО 8980696, зареєстрований в державному судновому реєстрі під №263 від 08.04.2003р.;

- судно-теплохід суховантажний “Дева Мария”, ідентифікаційний № ІМО 8980684, зареєстрований в державному судновому реєстрі під №264 від 08.04.2003р.

Саме відносно цього майна місцевий господарський суд мав право у відповідності із приписами ст.ст. 66, 67 ГПК України вжити заходи до забезпечення позову, обґрунтувавши необхідність застосування таких заходів.

Втім, оскаржена ухвала, в порушення приписів ст. 86 ГПК України, не містить обґрунтування необхідності застосування по даній справі саме тих заходів забезпечення позову, що були прийняті місцевим господарським судом.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що на майно, відносно якого оскарженою ухвалою застосовані заходи до забезпечення позову, розповсюджується дія іпотечного договору, на підставі якого в даній справі пред’явлений позов, а саме - іпотечного договору від 14.03.2005р. (реєстраційний номер 570).

Отже, у справі відсутні докази того, що невжиття заходів до забезпечення позову відносно майна визначеного позивачем в результаті уточнення позовних вимог, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі.

За таких обставин у господарського суду по даній справі відсутні правові підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту або інших обмежень на майно, яке не має відношення до предмету заявлених позовних вимог, а тому відповідне клопотання позивача про забезпечення позову в рамках провадження у справі №91107 задоволенню не підлягає.

Апеляційний господарський суд не приймає до уваги ствердження позивача про помилкове підшиття в матеріали справи позовної заяви із господарської справи №9/12/07, оскільки оглядом матеріалів справи встановлено, що на позовній заяві, яка міститься у справі, відсутні будь-які відмітки щодо належності даної позовної заяви до господарської справи №9/12/07. При цьому слід зазначити, що після надання доповнень до позову господарська справа № 9/11/07 у прошитому, пронумерованому та описаному стані направлялася до Вищого господарського суду України, після чого представник позивача Дідух К.О. 15.10.2007р. знайомився з матеріалами справи, однак ніяких зауважень щодо неправильного підшиття матеріалів справи не було надано.

Що стосується доводів апелянта, про відсутність правових підстав для залучення його до участі у справі в якості іншого відповідача, то вказані доводи апеляційний господарський суд відхиляє з огляду на наступне:

Відповідно до приписів ст.24 ГПК України, господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Згідно наявного в матеріалах справи повідомлення Інспекції головного державного реєстратора ТОВ “Проект-Н” з 08.04.2007р. заявлено власником суден “Святая Анна” і “Дева Мария”, які є предметом іпотеки за іпотечним договором від 14.03.2005р. (реєстраційний номер 570).

Згідно ст.23 Закону України “Про іпотеку” №898-ІV від 05.06.2003р., у разі переходу права власності (право господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Оскільки заявлені по даній справі позовні вимоги обґрунтовуються із посиланням саме на вказаний договір іпотеки, апеляційний господарський суд вважає, суд першої інстанції цілком правомірно у відповідності до приписів ст.24 ГПК України залучив у якості іншого відповідача ТОВ “Проект-Н”, як особу, що в даний момент є фактичним власником майна переданого в іпотеку за іпотечним договором від 14.03.2005р. (реєстраційний номер 570).

Враховуючи наведене оскаржена ухвала підлягає зміні у зв’язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 99, 101-106 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.10.2007р. по справі №9/11/07 змінити.

Відмовити у задоволенні клопотання АКБ “ТАС-Комерцбанк” про забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

- теплохід буксир штовхач БТ-456, Свідоцтво про право власності (далі СПП) серія СЕ №02825, зареєстрований в Державному судновому реєстрі Миколаївського морського торгівельного порту (далі ДСРММТП) під №200 від 24.09.2001р.;

- несамохідний, плавучий кран, ПК-3-63, СПП серія СЕ№02835, зареєстрований в ДСРММТП під №258 від 02.01.2003р.;

- несамохідну, суднову баржу БТ-01, СПП серія СЕ№02823, зареєстровану в ДСРММТП під №197 від 18.09.2001р.;

- несамохідну, суднову баржу БТ-02, СПП серія СЕ№02827, зареєстровану в ДСРММТП під №216 від 21.02.2002р.;

- несамохідну, суднову баржу БТ-03, СПП серія СЕ№02824, зареєстровану в ДСРММТП під №198 від 18.09.2001р.;

- несамохідну, суднову баржу БТ-04, СПП серія СЕ№02820, зареєстровану в ДСРММТП під №180 від 08.08.2001р.;

- несамохідну, суднову баржу БТ-05, СПП серія СЕ№02821, зареєстровану в ДСРММТП під №181 від 08.08.2001р.;

- несамохідну, суднову баржу БТ-06, СПП серія СЕ№02822, зареєстровану в ДСРММТП під №182 від 08.08.2001р.;

- несамохідну, суднову баржу, суховантажну Б-1315, СПП серія СЕ№02833, зареєстровану в ДСРММТП під №236 від 20.06.2002р.;

- несамохідну, суднову баржу, суховантажну Б-1316, СПП серія СЕ№02832, зареєстровану в ДСРММТП під №234 від 17.06.2002р.;

- несамохідну, суднову баржу, суховантажну Б-1317, СПП серія СЕ№02828, зареєстровану в ДСРММТП під №218 від 25.02.2002р.;

- несамохідну, суднову баржу, суховантажну Б-1318, СПП серія СЕ№02830, зареєстровану в ДСРММТП під №220 від 27.02.2002р.;

- несамохідну, суднову баржу, суховантажну Б-1319, СПП серія СЕ№02834, зареєстровану в ДСРММТП під №255 від 01.11.2002р.;

- несамохідну суднову баржу, суховантажну Б-1321, СПП серія СЕ№02829, зареєстровану в ДСРММТП під №219 від 25.02.2002р.;

- несамохідну, суднову баржу, суховантажну Б-1322, СПП серія СЕ№02831, зареєстровану в ДСРММТП під №221 від 27.02.2002р.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її

прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя :                                                            В.І. Картере

Судді:                                                                                В.І. Жеков

В.Т. Пироговський

Повний текст постанови підписаний 05.12.2007р.