ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2007                                                                                        Справа №  4/216-4/311

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Кременчуцькому районі,         вул. Карнаухова, 15, м. Кременчук, Полтавська область, 39610

до відповідача  Редакції газети "Перемога", вул. Леніна, 24/14, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

про   стягнення 5406,15 грн.

Суддя:  Білоусов С.М.

Секретар судового засідання Листопад О.В.

Представники:

від позивача:  Мурашко С.М., дов. № 75/06 від 05.01.06р.

від відповідача:  Брусник Ю.М., дов. № 40 від 06.02.07р.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з редакції газети "Перемога" на користь управління Пенсійного фонду України в Кременчуцькому районі 5406,15 грн. за публікацію інформації в газеті "Перемога", сплачених позивачем відповідачу на підставі договору № 2 від 05.01.2004 року.

Позивач змінив предмет позову шляхом доповнення новою вимогою про визнання недійсним договору № 2 від 05.01.2004 року, як такого, що укладений під впливом помилки та обману (заява вх. № 08346 від 12.07.2005 року).

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві від 08.02.2007 року (відзив залучено до матеріалів справи).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

05.01.2004р. управління Пенсійного фонду України в Кременчуцькому районі (надалі в тексті - Позивач) уклало з редакцією газети "Перемога" (надалі в тексті - Відповідач) договір № 2 про надання послуг (надалі в тексті - Договір)

З вказаного договору вбачається, що сторонами обумовлено предмет договору, яким є публікація матеріалів позивача, що визначається залежно від його потреб (п. 1 Договору) Згідно з п. 2 Договору відповідач публікує матеріали позивача за розцінками, що діють на момент публікації. Відповідно до п. 3.3 Договору позивач проводить оплату протягом 3-х банківських днів з дня отримання рахунку. На виконання Договору відповідач за замовленням позивача здійснював публікації наданих позивачем матеріалів в газеті "Перемога"(копії замовлень та номерів газети залучено до матеріалів справи а.с. 93-128). Оплата за надані послуги на виконання умов Договору Позивачем виконана, що не заперечується сторонами. В ході розгляду справи, Позивач, згідно заяви № 08346 від 12.07.2005р., змінив предмет позову шляхом доповнення новою вимогою про визнання недійсним договору № 2 від 05.01.2004р., як такого, що укладений під впливом помилки та обману.

09.02.2005р. головним управлінням Пенсійного фонду України було здійснено ревізію виконання кошторису видатків на утримання апарату управління Пенсійного фонду України в Кременчуцькому районі, за наслідками якої встановлено безпідставність здійснення позивачем оплати опублікованих в газеті "Перемога" матеріалів на суму 5406,15 грн. з посиланням на п. 4 ст. 12 Закону України "Про рекламу" (а.с. 10-11).

Відповідно до зазначеної норми засоби масової інформації - розповсюджувачі реклами, діяльність яких повністю або частково фінансується з державного або місцевих бюджетів, зобов"язані розміщувати соціальну рекламу органів державної влади та органів місцевого самоврядування, громадських організацій безкоштовно в обсязі не менше 5 відсотків ефірного часу, друкованої площі, відведених для реклами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про рекламу" соціальна реклама - це інформація будь-якого виду, розповсюджена в будь-якій формі, яка спрямована на досягнення суспільне корисних цілей, популяризацію загальнолюдських цінностей і розповсюдження якої не має на меті отримання прибутку. Згідно із ст. 9 зазначеного Закону реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу. Інформаційний, авторський чи редакційний матеріал, в якому обізнаність та інтерес глядачів (слухачів, читачів) щодо цих особи чи товару є рекламою і має бути вміщений під рубрикою "Реклама" чи "На правах реклами".

В матеріалах справи не вбачається жодних доказів, які б свідчили, що опублікована відповідачем інформація є соціальною рекламою.

Навпаки, копії замовлень позивача, копії здійснених публікацій відповідно до замовлень, свідчать про те, що надана позивачем інформація, яка була опублікована відповідачем, і за формою (публікації не містять поміток "Реклама" чи "На правах реклами") і за змістом не підпадає під визначення реклами, а є висвітленням діяльності позивача, роз"ясненням положень пенсійного законодавства.

До того ж, відповідно до п. 2 ст. 12 "Про рекламу" соціальна реклама не повинна містити посилань на конкретний товар та/або його виробника, на рекламодавця, а у кожній публікації в кінці зроблено посилання на автора публікації.

Твердження Позивача стосовно введення Відповідачем його в оману, судом відхиляється як безпідставне, оскільки відповідно до ст. 227 ЦК України під введенням в оману мається на увазі здійснення правочину юридичною особою без належних на те повноважень, а відповідачем - юридичною особою, договір підписано його керівником, що діяв і діє на підставі статуту.

У відповідності до п. 4 частини третьої ст. 129 Конституції України, та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили.

Як зазначається в частині першій ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

З врахуванням вище викладеного, керуючись ст.ст. 44,49,82-85 ГПК  України,  суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову - відмовити.

Суддя                                                                      Білоусов С.М.

Рішення підписано 16.03.2007 року