КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2007                                                                                           № 21/672

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Корсака В.А.

суддів:             Коршун Н.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Яворська Н.М. - за довіреністю,

від відповідача - Лисий В.М. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконтракт"

на рішення Господарського суду м.Києва від 18.06.2007

у справі № 21/672

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Українська Індустріально-інвестиційна Компанія"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрконтракт"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 571 015,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2006 року ТОВ “ Перша Українська Індустріально-інвестиційнаКомпанія” звернулось з позовом  про стягнення з ТОВ «Укрконтракт»  505205,50 грн., з яких 470808,00 грн. заборгованість по розірваному сторонами договору № 30/Укс від 20.10.05р., 16947,27 грн. пені, 3 % річних у розмірі 17450,23 грн., а також про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 65810,10 грн.

Рішенням Господарського суду  м.Києва  від 18.06.2007 р. у справі № 21/672  позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з ТОВ “ Укрконтракт “ на користь ТОВ “ Перша Українська Індустріальна Компанія “ суму боргу в розмірі 470 808 грн., 17450, 23 грн. 3% річних за користування грошовими коштами, 50 000 грн. витрат на адвокатські послуги, 4882,58 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

12.12.2006р. Ухвалою  господарського суду м.Києва від 12.12.2006 року  задоволено заяву позивача та вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача  в сумі 505205,50 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду,  ТОВ “ Укрконтракт “ звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 18.06.2007 р. скасувати,  припинити провадження у справі та скасувати забезпечення позову, посилаючись  на  порушення  господарським  судом  норм матеріального та процесуального права, неповне  встановлення  обставин, що мають  значення  для  справи.

Позивачем  надано відзив на апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши  пояснення представників  сторін , колегія встановила наступне.

20.10.2005р. між ТОВ «Укрконтракт» та ТОВ «Перша Українська Індустріально-інвестиційна Компанія» був укладений договір № 30/Укс пайової участі у фінансуванні будівництва від 20.10.2005 р.

Відповідно до даного договору позивач надає відповідачу грошові кошти в сумі 470808 грн. в порядку своєї пайової участі в будівництві адміністративно-господарської будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Світлицького, 35, у встановленому договором розмірі і порядку, а відповідач використовує надані позивачем грошові кошти для будівництва Об'єкта будівництва і передає позивачу після завершення будівництва, частину Об'єкта будівництва, а саме нежитлове приміщення, визначене пунктом 1.2 договору.

Відповідно до довідки від 21.12.2005 р. позивач сплатив відповідачу грошові кошти в розмірі 470808 грн., що складає 100 % загальної площі Об'єкта фінансування.

30 травня 2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено Угоду про дострокове розірвання договору № 30/Укс пайової участі у фінансуванні будівництва від 20.10.2005 р., відповідно до умов якої відповідач зобов'язувався повернути надані позивачем кошти у 10-ти денний строк з моменту її підписання.

Оскільки відповідач не виконував  зобов'язань щодо повернення отриманих коштів, позивач 21.06.2006 року звернувся до відповідача з претензією  про повернення отриманих коштів та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне повернення коштів.

Як свідчать матеріали справи, дана претензія залишена без відповіді та відповідачем не надано доказів її задоволення.

У зв”язку з чим позивач в поданому позові просить стягнути з відповідача суму боргу , пеню та 3% річних за невиконання зобов”язань.

Відповідно до ч.1, 2  ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим ГК України, іншими законами або договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до положень  ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що  боржник, який прострочив виконання зобов'язань, повинен сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3% річних з простроченої суми.

Враховуючи те, що відповідач не надав  доказів сплати основного боргу в розмірі  470 808 грн. та прострочив виконання зобов”язання за зазначеним вище договором,  колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції  щодо  стягнення  з відповідача основного боргу та 3%  річних 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 17450, 23 грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання грошового зобов”язання  колегія суддів  дійшла висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в  задоволенні позовних вимог  про стягнення з відповідача пені з огляду  на наступне.

Встановлено, що сторонами в угоді про розірвання договору від 30.05.2006 року сторони не передбачили договірну відповідальність за несвоєчасне повернення відповідачем грошових коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сплата пені є договірною відповідальністю за невиконання стороною грошового зобов'язання.

Зі змісту договору від 30.05.2006 року вбачається, що сторони  у договорі не передбачили сплати пені за невиконання стороною грошового зобов”язання.

Відповідальність за порушення грошового зобов'язання визначена законом у статті 625 ЦК України та стягнення пені не передбачає.

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу ч.3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства належать, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст. 43 ГПК  України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо вимог позивача  про стягнення  витрат на правову допомогу в розмірі 60 000 грн. колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню  в цій частині, а в позові щодо таких витрат слід відмовити, виходячи з наступного.

За змістом  ст. 44 ГПК України  судові витрати складаються , зокрема, з оплати послуг адвоката та інших витрат, пов”язаних з розглядом справи.

Згідно з  п. 10 Роз”яснення  Президії Вищого арбітражного суду України  від  04.03.1998 року № 02-5/78  “ Про деякі питання практики застосування розділу У1  Господарського процесуального кодексу України “ відшкодування, зокрема, послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат,  як-от угоди про надання послуг щодо ведення  справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного або іншого  документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Позивачем на підтвердження  витрат  послуг адвоката надано суду наступні документи:  Договір від 08.11.2006 року за  №  46/11-06 про надання правової допомоги, укладений Адвокатським об”єднанням “ Адвокатська компанія “ Резніков, Власенко та партнери” та ТОВ “ Перша Українська індустріально-інвестиційна Компанія “, Протокол від 08.11.2006 року № 1 до Договору,  платіжне доручення № 1561 від 08.11.2006 року,  Акт № 1 та № 2 прийому наданої правової допомоги до Договору № 46/11-06 про надання правової допомоги від 08.11.2006 року.

Встановлено, що з пункту 1.3 Договору вбачається, що  сторони досягли домовленості про те, що питання, щодо яких надається правова допомога, формулюються  виключно  у письмовій формі шляхом складання Замовлення. Правова допомога з питань, визначених у Замовленні, може надаватися Клієнту у формі: складання заяв, скарг, претензій, проектів договорів, угод,  тощо.

За змістом пункту 1.4. Договору  обсяг  та зміст правової допомоги з питань, зазначених Клієнтом у Замовленні, формулюються за взаємним погодженням. Погоджені Замовлення завдань становлять невід”ємну частину предмету Договору.

З матеріалів справи вбачається, що  позивачем  не надано  Замовлень, які повинні були складатись  на виконання обумовлених сторонами пунктів 1.3. та 1.4 Договору № 46/11-06 від 08.11.2006 року.

Складання таких Замовлень є  для сторін  зазначеного Договору обов”язковим, оскільки саме в них формулюються питання, щодо яких надається правова допомога, та дані Замовлення  становлять невід”ємну частину предмету Договору.

Позивачем не надано  доказів того,  які саме  Замовлення мали місце, який їх предмет та об”єм, чи  стосувались вони розглядуваної  справи.

Викладені обставини  свідчать про безпідставність задоволення судом першої інстанції  витрат  адвокатських послуг на користь позивача згідно Договору № 46/11-06 від 08.11.2006 року про надання правової допомоги.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції частково скасовується, в задоволенні позовних вимог  щодо стягнення з відповідача пені та витрат  на адвокатські послуги відмовлено, колегія суддів вважає доцільним скасувати забезпечення позову  в частині  суми, стосовно якої відмовлено в позові, а саме:  16947, 27 грн. та  60 000 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито підлягає стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки місцевого суду з огляду на вище викладене.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що є безпідставними посилання відповідача на те, що  договір № 30/Укс пайової участі у фінансуванні будівництва від 20.10.2005р. є неукладеним, оскільки за своєю правовою природою даний договір є договором підряду, а отже сторони при його укладенні не досягли згоди по всім істотним умовам договору підряду, встановленим ст. 318 ГК України.

Щодо цього колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Договір про пайову участь у  фінансуванні будівництва від 20.11.2005 року за своєю правовою природою є  інвестиційним договором і  регулюється нормами Закону України “ Про інвестиційну діяльність “ у редакції чинній на момент укладення договору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню частково  в частині вимог про стягнення витрат на адвокатські послуги, в позові в  цій частині  слід відмовити, в іншій частині рішення – залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ Укрконтракт “  на рішення Господарського суду  м.Києва  від 18.06.2007 року  задовольнити частково.

2.          Рішення Господарського суду  м. Києва  від 18.06.2007 року у справі № 21/672  скасувати частково.

3.          В позові Товариства з обмеженою відповідальністю “ Перша Українська Індустріально-інвестиційна “ Компанія “ до Товариства з обмеженою відповідальністю “ Укрконтракт “ про стягнення  витрат на правову допомогу  в розмірі 60 000 грн. відмовити.

4.          В іншій частині Рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2007 року залишити без змін.

5.          Скасувати  накладення арешту Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.12.2006 року на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю “ Урконтракт “, що  знаходяться на п/р № 0688 в АКБ “ Трансбанк” м. Київ, МФО 300089, а також на інших рахунках в розмірі  76 947 грн. 27 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт»(04123, м. Київ вул.. Світлинького,  35   п/р  2842  в  АКБ  «Трансбанк»  МФО  300089,  ) на користь Товариства з  обмеженою  відповідальністю  «Перша Українська Індустріально-інвестиційна    Компанія»    (02140    м. Київ,  вул. Л.Руденко,  6-а   п/р 15 в КРД(ф) АППБ «Аваль» МФО 322904, )  4867,14  витрат по сплаті державного мита  за подачу позову, 2433,57 грн. за подачу апеляційної скарги   та   118,00   (сто   вісімнадцять)   грн.   00   коп.   витрат   на   інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

8. Матеріали справи  № 21/672 направити до Господарського суду  м. Києва.

Голова колегії, суддя                                                                           В.А. Корсак

Судді:                                                                             Н.М.Коршун

П.В.Авдеєв

04119, м. Київ-119, вул. Білоруська, 13.

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

( Вступна та резолютивна частина )

№21/672                                                                                                                        17.10.2007 р.

Київський  апеляційний господарський  суд в складі колегії суддів:

головуючого -  Корсака В.А.

суддів:    Коршун  Н.М.

Авдеєва П.В.

за участю представників:

від позивача: Яворська Н.М.- представник за  довіреністю,

від відповідача: Лисий В.М. – представник  за довіреністю,

розглянувши у відкритому  судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ Укрконтракт “  на рішення Господарського суду  м. Києва  від 18.06.2007 р.

у справі № 21/672

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Перша Українська Індустріально-інвестиційна Компанія “

до Товариства з обмеженою відповідальністю “ Укрконтракт “

про стягнення  571 015, 60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ Укрконтракт “  на рішення Господарського суду  м.Києва  від 18.06.2007 року  задовольнити частково.

2.          Рішення Господарського суду  м. Києва  від 18.06.2007 року у справі № 21/672  скасувати частково.

3.          В позові Товариства з обмеженою відповідальністю “ Перша Українська Індустріально-інвестиційна “ Компанія “ до Товариства з обмеженою відповідальністю “ Укрконтракт “ про стягнення  витрат на правову допомогу  в розмірі 60 000 грн. відмовити.

4.          В іншій частині Рішення Господарського суду м. Києва від 18.06.2007 року залишити без змін.

5.          Скасувати  накладення арешту Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.12.2006 року на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю “ Урконтракт “, що  знаходяться на п/р № 0688 в АКБ “ Трансбанк” м. Київ, МФО 300089, а також на інших рахунках в розмірі  76 947 грн. 27 коп.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрконтракт»(04123, м. Київ вул.. Світлинького,  35   п/р  2842  в  АКБ  «Трансбанк»  МФО  300089,  ) на користь Товариства з  обмеженою  відповідальністю  «Перша Українська Індустріально-інвестиційна    Компанія»    (02140    м. Київ,  вул. Л.Руденко,  6-а   п/р 15 в КРД(ф) АППБ «Аваль» МФО 322904, )  4867,14  витрат по сплаті державного мита  за подачу позову, 2433,57 грн. за подачу апеляційної скарги   та   118,00   (сто   вісімнадцять)   грн.   00   коп.   витрат   на   інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

8. Матеріали справи  № 21/672 направити до Господарського суду  м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Коршун Н.М.