ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.11.07                                                                                           Справа№ 3/268А

Суддя    Н.Березяк   при секретарі І. Сеник розглянула матеріали справи

за позовом : Львівського комунального підприємства „Збиранка”, м.Львів

до  відповідача : Державна податкова інспекція у Жовківському районі Львівської області

Про  скасування податкового повідомлення-рішення

За участю представників:

Від  позивача:  Рісний М.Б. -представник

Від  відповідача: Звір Р.П. - представник

Представникам сторін роз’яснено  права та обов‘язки , передбачені ст.ст.49,51   КАС України.

Суть спору: Подано позов Львівським комунальним підприємством „Збиранка”  до Державної податкової інспекції у Жовківському районі Львівської області  про  скасування податкового повідомлення-рішення № 227/15-3/6146/13807617 від 20.04.2007 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити  позовні  вимоги з  мотивів наведених  в позовній  заяві, матеріалах справи  та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що згідно листа –відповіді  Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області від 21.08.2006 року №11-6450 та листа-відповіді Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 22.06.07. р. №10-3795 ЛКП „Збиранка” не забезпечує  захисту від забруднення атмосферного повітря та водних об’єктів, що є підставою для застосування коригуючого коефіцієнта „3”.

В судовому засіданні 28.11.2007 року оголошувалась перерва до 29.11.2007 року.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши  матеріали  справи, та оцінивши  докази в їх сукупності , встановив наступне:

На підставі акту камеральної перевірки № 403/15-3/13807617/205 від 06.04.2007 року, яким встановлено порушення ЛКП „Збиранка” у 2006 році п.4 Порядку встановлення нормативів збору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року №303 та Додатку №2 до цього порядку ДПІ у Жовківському районі Львівської області винесено  податкове повідомлення-рішення № 227/15-3/6146/13807617 від 20.04.2007 року , яким позивачу було донараховано суму податкового зобов’язання за платежем : збір за забруднення навколишнього природного середовища у сумі 356 035,43 грн. ( в тому числі 339 081,36 грн. –основного платежу та 16 954,07 грн. –штрафних санкцій).

Позивач не погоджується з податковим повідомленням-рішенням, що стало підставою оскарження його в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

При  прийнятті  постанови,  суд  виходив  з наступного :

Як вбачається з матеріалів справи, ЛКП «Збиранка»надає послуги з утилізації твердих побутових і промислових відходів (пп. 2.1.1.  п. 2.1. ст. 2 статуту ЛКП «Збиранка», перереєстрованого 25.09.2003 р. Жовківською райдержадміністрацією Львівської області, реєстраційний номер 1539), у зв’язку з чим є платником збору за  забруднення  навколишнього  природного  середовища (ст. 44 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Згідно ст. 44 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»збір   за  забруднення  навколишнього  природного  середовища встановлюється на основі фактичних обсягів викидів, лімітів скидів забруднюючих речовин в навколишнє природне середовище і розміщення відходів. Порядок встановлення обмежень розмірів зборів за забруднення навколишнього   природного   середовища   визначається   Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. N 303, з наступними змінами і доповненнями (надалі - Порядок встановлення нормативів збору), суми збору, який справляється за викиди стаціонарними джерелами забруднення, скиди і розміщення відходів, обчислюються платниками збору самостійно на підставі затверджених лімітів (щодо скидів і розміщення відходів) виходячи з фактичних обсягів викидів, скидів і розміщення відходів, нормативів збору та визначених за місцем знаходження цих джерел коригуючих коефіцієнтів, наведених відповідно в таблицях додатків 1 і 2.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов‘язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»завданнями органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

У п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов’язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов’язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов’язкових платежів).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення № 227/15-3/6146/13807617 від 20.04.2007 року було прийняте ДПІ у Жовківському  районі (надалі –ДПІ) за наслідками проведення камеральної перевірки податкового розрахунку позивача забруднення навколишнього природного середовища за 2006 р.

Результати перевірки були оформлені у вигляді акта камеральної перевірки податкового розрахунку № 403/15-3/13807617/205 від 06.04.2007 року.

Згідно з п.п. 17, 18, 21, 22 акта камеральної перевірки ДПІ встановлено заниження позивачем податкового зобов’язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища за 2006 р. на суму 339081,36 грн. у зв’язку із заниженням позивачем коригуючого коефіцієнту залежно місця розміщення відходів (рядок 4.1. податкового розрахунку збору за забруднення) до нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища, що є порушенням додатку 2 до Порядку встановлення нормативів збору.

У таблиці 2.5 додатку 2 до Порядку встановлення нормативів збору передбачено, що у випадку, якщо місця розміщення відходів носить характер спеціально створеного місця складування (полігони), що забезпечує захист атмосферного повітря та водних об'єктів від забруднення, то застосовується коефіцієнт у розмірі «1», а у випадку, якщо місця розміщення відходів носить характер звалища, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об'єктів - коефіцієнт у розмірі «3».

На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що адміністративний спір, що є предметом судового розгляду, виник з приводу правильності визначення характеру місця розміщення відходів, кваліфікації його спеціально створеним місцем складування (полігоном), що забезпечує захист атмосферного повітря та водних об'єктів від забруднення (коефіцієнт «1») або звалищем, яке не забезпечує повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об'єктів (коефіцієнт «3»).

У абзаці 1, 2 пп. «в» пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»передбачено, що контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків у разі, якщо контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов’язання, камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків.

Згідно з абзацом 2 п. 4 наказу ДПА України «Про затвердження форми Акта про результати камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) щодо окремих загальнодержавних і місцевих податків і зборів»від 17.07.2006 N 416, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 липня 2006 р. за N 872/12746, з наступними змінами і доповненнями, акт про результати камеральної перевірки податкових декларацій (розрахунків) не складається за відсутності арифметичної або методологічної помилки в поданій платником податків податковій декларації (розрахунку).

Таким чином, виходячи із приписів вищезазначених норм Закону, у випадку відсутності арифметичної або методологічної помилки в поданій платником податків податковій декларації (розрахунку),   органам ДПС не допустимо складати  акт камеральної перевірки зазначених податкових декларацій (розрахунків).

Позиція податкового органу про безпідставне визначення місця розміщення відходів як спеціально створеного місця складування (полігону), що забезпечує захист атмосферного повітря та водних об'єктів від забруднення або як звалища, яке не забезпечує повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об'єктів, не може вважатись арифметичною чи методологічною помилкою, допущеною при складанні податкового розрахунку зі збору за забруднення навколишнього природного середовища.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що акт камеральної перевірки було складено без достатніх для цього правових підстав.

Виходячи зі змісту абзаців 1, 2 пп. «в»пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», п. 4 наказу ДПА України «Про затвердження форми Акта про результати камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) щодо окремих загальнодержавних і місцевих податків і зборів»від 17.07.2006  N 416, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 липня 2006 р. за N 872/12746, акт про результати камеральної перевірки податкових декларацій (розрахунків) - це службовий документ, який стверджує факт проведення камеральної перевірки   податкових декларацій (розрахунків), поданих платником податків, і є носієм доказової інформації про виявлені арифметичні або методологічні помилки у зазначених податкових деклараціях (розрахунках).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У ч. 3 ст. 70 КАС України передбачено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Акт камеральної перевірки, який покладено в основу прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення , не може бути належним і допустимим доказом порушення  позивачем вимог законодавства про нарахування та сплату збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Окрім цього, у акті камеральної перевірки відсутнє обґрунтування ДПІ щодо кваліфікації місця розміщення відходів, що використовується позивачем, звалищем, яке не забезпечує повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об'єктів, а відтак, щодо необхідності застосування позивачем коригуючого коефіцієнту залежно від місця розміщення відходів до нормативу збору за забруднення навколишнього природного середовища у розмірі «1».

Поряд з цим, у судовому засіданні представники ДПІ для підтвердження порушень, відображених в акті камеральної перевірки, покликалися на лист-відповідь Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області від 21.08.2006 р. № 11-6450, наданий на запити ДПІ від 18.08.2006 р. № 11245/15-0, від 11.08.2006 р. № 10858/15-0, та лист-відповідь Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 22.06.2007 р. № 10-3795, наданий на запит ДПІ від 12.06.2007 р. № 8729/8/15-3, яким визначено, що «…відповідно до Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. N 303, ЛКП «Збиранка»при сплаті за розміщення відходів на Львівському сміттєзвалищі необхідно застосовувати коригуючий коефіцієнт «3»у зв’язку з незабезпеченням суб’єктом господарювання захисту водних об’єктів від забруднення…».

Як вбачається з акта камеральної перевірки, його було складено за формою, затвердженою наказом ДПА України «Про затвердження форми Акта про результати камеральної перевірки податкової декларації (розрахунку) щодо окремих загальнодержавних і місцевих податків і зборів»від 17.07.2006  N 416, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 липня 2006 р. за N 872/12746.

Зазначена форма акта про результати камеральної перевірки не передбачає можливості зазначення про документи чи інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, долучення яких-небудь інформативних додатків з надісланими запитами та отриманими на них відповідями, а також письмових пояснень посадових осіб суб’єкта господарювання, що перевіряється, щодо встановлених порушень, тоді, як Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затверджений наказом ДПА України від 10.08.2005 р.  N 327, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 925/11205, з наступними змінами і доповненнями, не допускає  відображення  в акті перевірки необґрунтованих даних (п.п.2.3.4. п.п.2.3. п. 2) та передбачає долучення до акта невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірки інформативних додатків (п. 2), до яких відносяться, серед іншого, пояснення посадових осіб суб’єкта господарювання щодо виявлених порушень, надіслані запити та отримані на них відповіді тощо (п.п. 3.1. п. 3).

З викладеного суд дійшов до висновку, що камеральна перевірка може проводитись органами ДПС виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках), поданих платником податків (обов’язкових зборів), з метою виявлення можливих арифметичних або методологічних помилок, допущених при її складанні, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків, у тому числі, без запитування та одержання яких-небудь документів, що обґрунтовують та підтверджують порушення, виявлені ДПІ.

Відповідно до п. 10, 11 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.03.2001 N 110, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 березня 2001 р. за N 268/5459, з наступними змінами і доповненнями, факти порушень податкового та іншого законодавства посадова особа органу державної податкової служби оформляє актом перевірки, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів та вказуються конкретні їх пункти і статті. Такий акт підписується посадовими особами контролюючого органу та підприємства. Податкове повідомлення-рішення або рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за розглядом матеріалів перевірки приймає керівник органу державної податкової служби або його заступник за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженим наказом ДПА України від 21.06.2001 N 253, протягом десяти робочих днів від дня реєстрації акта перевірки або вручення його поштою платнику податків (на підставі відмітки на поштовому повідомленні), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків щодо акта перевірки —протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно з п. 3.2. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженим наказом ДПА України від 21.06.2001 N 253,  зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 липня 2001 р. за N  567/5758, з наступними змінами і доповненнями, за наслідками документальних або камеральних перевірок податкове повідомлення-рішення складається за формою згідно з додатком 2 (форма «Р»).

У формі «Р»податкового повідомлення-рішення, визначеній додатком 2 до вище зазначеного Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, встановлено, що у графі «на підставі акта перевірки»повинно міститись посилання на акт перевірки, його номер, дату складання.

З викладеного судом вбачається, що податкові повідомлення-рішення, що приймаються  за наслідками камеральних перевірок податкових декларацій (розрахунків) можуть бути складеними на підставі фактичних даних, зазначених виключно в актах камеральних перевірок податкових декларацій (розрахунків). Акти камеральних перевірок податкових декларацій (розрахунків), що не можуть бути визнані допустимими доказами по справі, зумовлюють безпідставність складення податкових повідомлень-рішень, складених на їх підставі.

З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення № 227/15-3/6146/13807617 від 20.04.2007 року , прийняте податковою інспекцією на підставі вище зазначеного акта камеральної перевірки, є безпідставним.

Є необґрунтованими і не заслуговують на увагу суду посилання податкової інспекції на лист-відповідь Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області від 21.08.2006 р. № 11-6450 та  лист Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 22.06.2007 р. № 10-3795, яким визначено, що «…відповідно до Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. N 303, ЛКП «Збиранка»при сплаті за розміщення відходів на Львівському сміттєзвалищі необхідно застосовувати коригуючий коефіцієнт «3» у зв’язку з незабезпеченням суб’єктом господарювання захисту водних об’єктів від забруднення…»,  з огляду на необґрунтованість такого висновку Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області, Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області та відсутність у вказаних органів державної влади повноважень на встановлення коригуючого коефіцієнта залежно від місця розміщення відходів для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Відповідно до п. 4 Порядку встановлення нормативів збору суми збору, який справляється за викиди стаціонарними джерелами забруднення, скиди і розміщення відходів, обчислюються платниками збору самостійно на підставі затверджених лімітів (щодо скидів і розміщення відходів) виходячи з фактичних обсягів викидів, скидів і розміщення відходів, нормативів збору та визначених за місцем знаходження цих джерел коригуючих коефіцієнтів, наведених відповідно в таблицях додатків 1 і 2.

28.12.2005 р. директор ЛКП «Збиранка»прийняв наказ № 136 «Про встановлення коригуючого коефіцієнта залежно від місця розміщення відходів для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища» (надалі –наказ), згідно з яким було встановлено для ЛКП «Збиранка»з 01.01.2006 р. коригуючий коефіцієнт залежно від місця розміщення відходів для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища у розмірі «1»(п. 1 наказу) та зобов’язано бухгалтерію ЛКП «Збиранка»обчислювати збір за забруднення навколишнього природного середовища з врахуванням коригуючого коефіцієнту залежно від місця розміщення відходів, встановленого в п. 1 цього наказу (п. 2 наказу).

З викладеного судом вбачається, що позивач, як платник збору за забруднення навколишнього природного середовища, був уповноважений самостійно встановлювати коригуючий коефіцієнт залежно від місця розміщення відходів («1»чи «3») для обчислення вказаного збору.

Як вбачається з матеріалів справи, з 1991 року позивачем були проведені роботи з  покращення експлуатації сміттєзвалища, а саме : сміттєзвалище було обладнано канавами, поставлено контрольно-пропускний пункт, ведеться цілодобовий контроль за поступленням відходів, укладено договори з підприємствами на захоронення промислових відходів лише за наявності санітарних паспортів, погоджених районними санепідемстанціями, постійно здійснюється перешарування відходів ґрунтом, у тому числі інертними матеріалами, постійно викачується інфільтрат, ведеться будівництво установки для очищення інфільтрату на території сміттєзвалища, Львівською обласною радою та Львівською міською радою розроблено ряд заходів з безпечної експлуатації Львівського міського сміттєзвалища в с. Грибовичі, що дозволяє забезпечити виключення забруднення атмосферного повітря та водних об’єктів.

Забезпечення позивачем захисту атмосферного повітря та водних об'єктів від забруднення підтверджується:

-          актом перевірки Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області дотримання вимог природоохоронного законодавства від 01.11.2006 р., яким встановлено, що переливів інфільтрату та забруднення поверхневих вод не виявлено;

-          результатами аналізів Державного управління екології та природних ресурсів Львівської області проб ґрунту № 82-85 від 31.05.2006 р., яким встановлено, що перевищення норм ГДК у ґрунтах в межах санітарно-захисної зони сміттєзвалища не виявлено;

-           результатом аналізів Державного управління екології та природних ресурсів Львівської області проб гідрохімічних показників № 243-244 від 31.05.2006 р., яким встановлено, що якість поверхневої води відповідає затвердженим рибогосподарським нормам водокористування;

-          листом заступника голови з питань житлово-комунального господарства  Львівської міської ради  від 31.05.2006 № 1.4 вих –14, яким обґрунтовано позицію виконавчого комітету Львівської міської ради по зменшенню коригуючого коефіцієнту залежно від місця розміщення відходів для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища до розміру «1»;

-          листом першого заступника міського голови м. Львова від 09.01.2007 р. № 1.8.вих–1, яким обґрунтовано позицію виконавчого комітету Львівської міської ради по збереженню без змін коригуючого коефіцієнту залежно від місця розміщення відходів для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища у розмірі «1»;

-           інформаційною довідкою ВАТ "Геологічний інститут" № 07-09/416 від 06.09.2006 р., якою встановлено відсутність витоків інфільтрату та попадання їх в водоносні горизонти в межах санітарної зони сміттєзвалища;

-           актами перевірки Львівською обласною санепідемстанції дотримання санітарного законодавства від 29.10.2005 р., 26.10.2006 р. та від 06.07.2007 р., якими встановлено утримання території сміттєзвалища та під’їзних доріг у задовільному санітарному стані, переливів інфільтрату та забруднення поверхневих вод не виявлено;

-           актом перевірки Державною екологічною інспекцією в Львівській області дотримання природоохоронного законодавства від 18.06.2007 р., яким порушень вимог природоохоронного законодавства встановлено не було;

-          листом Державної екологічної інспекції в Львівській області   від 23.10.2007 р. № 09-2009, яким сміттєзвалище, що використовується позивачем, визначено «полігоном твердих побутових відходів»;

-          актом встановлення відповідності існуючого полігону ТПВ «Збиранка»визначенню «полігон ТПВ», складеним комісією в складі представників ЛМГО «Спілка консультантів «Експерт-група», «Незалежна експертна екологічна група», «Регіональний центр поводження з відходами», Академії менеджменту України, примірники яких оглянуто та досліджено в судовому засіданні.

Крім того, згідно з пп. 5, 6, 7 п. 4 Положення про Державне управління екології та природних ресурсів в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2000 р. N 108, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 вересня 2000 р. за N 602/4823, чинного на час видання вказаним органом листа від 21.08.2006 р. № 11-6450, до обсягу повноважень Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області (надалі –Управління) належить виключно : подання проектів  лімітів: використання  природних ресурсів місцевого  значення, розміщення відходів; внесення пропозицій щодо їх  затвердження    відповідними обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями; затвердження нормативів    граничнодопустимого    скидання забруднюючих  речовин  до водних об'єктів;   видання   та   анулювання   в   установленому  порядку  дозволів (ліцензій) на спеціальне використання природних ресурсів,  дозволів на  викиди  і  скиди  забруднюючих  речовин  у навколишнє природне середовище,  на розміщення та здійснення інших  операцій  у  сфері поводження з відходами.

Аналогічні положення також містяться у п. 4.5. –4.7., 4.16. Положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 16.06.2006  N 285, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 липня 2006 р. за N 812/12686, чинного на час видання вказаним органом листа від 22.06.2007 р. № 10-3795, згідно з яким до обсягу повноважень Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області належить виключно : подання проектів лімітів нормативів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, установлених у дозволах на викиди, утворення та розміщення відходів у навколишньому середовищі; внесення пропозицій щодо їх затвердження відповідними обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями;  затвердження нормативів граничнодопустимого скидання забруднюючих речовин до водних об’єктів; видання та анулювання в установленому порядку дозволів на викиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище; видання та анулювання в установленому порядку дозволів на розміщення та здійснення інших операцій у сфері поводження з відходами.

Відповідно до п. 15 Порядку встановлення нормативів збору органи державної податкової служби залучають за попереднім узгодженням територіальні органи Мінприроди для перевірки правильності визначення платниками фактичних обсягів розміщення відходів.

Згідно з пп. 8.1., 8.3. Інструкції про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України, ДПА України 19.07.99 N 162/379, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 9 серпня 1999 р. за N 544/3837, контроль за дотриманням лімітів розміщення відходів здійснюється органами Мінприроди України, органи державної податкової служби залучають за попереднім узгодженням територіальні органи Мінприроди України для перевірки правильності визначення платниками фактичних обсягів розміщення відходів.

З огляду на викладене вбачається, що право на встановлення коригуючого коефіцієнта (його конкретного розміру «1»чи «3») для обчислення збору за забруднення навколишнього природного середовища залежно від місця розміщення відходів (п. 4 Порядку встановлення нормативів збору) не належить до числа повноважень Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області та Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Львівській області.

Також слід звернути увагу на те, що коригуючий коефіцієнт «3»для обчислення позивачем збору за забруднення навколишнього природного середовища залежно від місця розміщення відходів було  встановлено не наказом начальника Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області, а його листом, що суперечить вимогам п. 9 Положення про Державне управління екології та природних ресурсів в областях, містах Києві та Севастополі та п. 9.2. Положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, відповідно до якого начальник Управління видає у межах своєї компетенції накази, організовує й контролює їх виконання, накази начальника Управління, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації в обласних, Київському та Севастопольському міських управліннях юстиції.

Слід зазначити, що листи посадових осіб органів державної влади (їх посадових осіб) не носять характеру правових актів, оскільки не являються передбаченою чинним законодавством формою виразу рішень цих органів (їх посадових осіб), законодавством також не встановлено, що вони породжують які-небудь правові наслідки (чи то норми права загального або локального характеру, які застосовуються неодноразово, чи то права і обов'язки окремих суб’єктів, яким вони адресовані), є обов'язковими до виконання для суб'єктів, яким вони адресовані, та регулюють які-небудь суспільні відносини.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що коригуючий коефіцієнт «3», визначений листом Державного управління екології та природних ресурсів у Львівській області від 21.08.2006 р. № 11-6450, листом Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 22.06.2007 р. № 10-3795, згідно з якими «…відповідно до   Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 березня 1999 р. N 303, ЛКП «Збиранка»при сплаті за розміщення відходів на Львівському сміттєзвалищі необхідно застосовувати у зв’язку з незабезпеченням суб’єктом господарювання захисту водних об’єктів від забруднення…», не підлягають до застосування позивачем.

Окрім цього, у абзаці 1 пп.. 5, 6 абзаці 2 п. 6 Положення про Державне управління охорони навколишнього природного середовища в областях, містах Києві та Севастополі, чинного на час видачі згаданого листа Управління, передбачено, у структурі Управління діють екологічні інспекції (у тому числі міські, міжрайонні), які здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки, поводження з відходами …екологічні інспекції мають право складати акти перевірок і протоколи про адміністративні правопорушення та розглядати справи про адміністративні правопорушення в сфері охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки …давати обов’язкові для виконання приписи з питань, що належать до їх повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи , за наслідками перевірки Державною екологічною інспекцією в Львівській області дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства (акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 18.06.2007 р.) було встановлено, що випадків забруднення водних об’єктів та атмосферного повітря відходами (перелив інфільтрату, незадовільний стан очисних споруд, випаровування небезпечних речовин) не виявлено.

Враховуючи вище викладені обставини, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 6-12, 69-71, 86, 137, 158, 159-163, 167 та п. 6 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України,

суд-

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовківському районі Львівської області № 227/15-3/6146/13807617 від 20.04.2007 року.

3. Судові витрати покласти на позивача.

Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України, 29.11.2007р.

Суддя