ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

22 листопада 2007 р.                                                                            Справа  № 17/209

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні справу за участю представників:

позивача –Коприва О.Ф., представник за довіреністю;

відповідача – не з’явився

розглянув справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Кріс”, м. Мукачево до виконавчого комітету Мукачівської міської ради, м. Мукачево про визнання протиправним та скасування розпорядження Мукачівського міського голови від 14.09.2007року № 813 „Про демонтаж рекламних конструкцій” (далі –оспорюване рішення)

Позивач звернувся до суду із наведеними вимогами, оскільки оспорюваним рішенням дозволено демонтувати належні йому та встановлені на підставі відповідної дозвільної документації рекламні постери на біг-бордах, розташованих за адресами - вул. Пархоменка –вул. Стуса (біля магазину „Фокстрот”), вул. Берегівська - об’їзна (напроти автосалону), вул. Д.Галицького, траса  Київ –Чоп (3 шт.), вул. Ужгородська (по кільці на пост ДАІ). Вважає незаконним оспорюване розпорядження, яким порушено його права, посилаючись на безпідставність його прийняття та прийняття не уповноваженим органом з огляду на приписи Законів України „Про рекламу” та „Про місцеве самоврядування”. Представник позивача у ході судового розгляду наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх обґрунтованість долученими до матеріалів справи документами.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника в судовому розгляді 09.10.2007р., 22.10.2007р., 08.11.2007р. та 22.11.2007р. не забезпечив, не повідомивши суду  причини неявки, хоча останнє засідання призначено за письмовим клопотанням його представника від 8.11.2007р.

За наведених обставин спір вирішується за наявними у матеріалах справи документами у порядку ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

Спірні відносини сторін у даній справі - позивача як  власника рекламних конструкцій та відповідача як органу місцевого самоврядування - стосуються питань розміщення зовнішньої  реклами у населених пунктах, а також контролю за дотриманням законодавства про рекламу, тому регулюються приписами Законів України „Про рекламу”, „Про місцеве самоврядування в Україні” та  Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003р. № 2067 (далі - Правила).

Контроль за дотриманням законодавства України про рекламу відповідно до ст. 26 Закону України „Про рекламу” здійснюють у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів –щодо захисту прав споживачів; Антимонопольний комітет України –щодо дотримання законодавства про захист економічної конкуренції; Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення –щодо телерадіоорганізацій усіх форм власності; Міністерство фінансів України –щодо реклами цінних паперів; Державна комісія з цінних паперів та фондового ринку –щодо реклами на фондовому ринку.

Зовнішня реклама за визначенням вищенаведених актів це  реклама, що розміщується на спеціальних конструкціях розташованих на відкритій місцевості на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до Правил. Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами ради можуть утворювати відповідні відділи, управління як робочі органи. Контроль за додержанням Правил здійснюють виконавчі органи сільських, селищних та міських рад.

За приписами п. 46 Правил у разі порушення порядку розповсюдження та розміщення реклами  уповноважена особа органу, який здійснює контроль за додержанням Правил, звертається до розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою  усунення порушень у визначений строк. У разі невиконання цієї вимоги орган, який здійснює контроль подає інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Матеріалами справи встановлено, що оспорюване рішення –розпорядження,  згідно якого у строк до 20 вересня 2007р. доручено управлінню міського господарства демонтувати рекламні постери на біг-бордах, що належні позивачеві та знаходяться за адресами - вул. Пархоменка –вул. Стуса (біля магазину „Фокстрот”), вул. Берегівська - об’їзна (напроти автосалону), вул. Д. Галицького, траса Київ –Чоп -3 шт., вул. Ужгородська (по кільці на пост ДАІ) прийнято виконувачем обов’язків міського голови м. Мукачево. За текстом оспорюваного рішення мотивацією його прийняття послугували звернення міського об’єднання Всеукраїнського товариства ім. Т. Шевченка „Просвіта”, подання прокурора про усунення порушень законодавства України про рекламу від 4.09.07, результати перевірки дотримання вимог законодавства про рекламу суб’єктами підприємницької діяльності, які займаються розповсюдженням реклами на території м. Мукачево та неоформлення ТзОВ „Кріс” дозволів на розміщення реклами. При цьому, відповідачем у ході судового розгляду не надано жодних документальних обґрунтувань вищенаведених обставин, що послугували підставою прийняття цього рішення.

За змістом ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Суб’єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов’язку суд витребовує такі документи та матеріали.

Відповідач у даній справі як суб’єкт владних повноважень не надав суду, зокрема, і на вимогу суду, викладену в ухвалах по справі від 22.10.07р., 8.11.07р., ні доказів правомірності  оспорюваного рішення, ні документального обгрунтування підстав його прийняття. Разом з тим, оспорюваним рішенням порушено права позивача як власника рекламних постерів, встановлених на  рекламоносіях, що йому належать та встановлені на підставі відповідної дозвільної документації.

Крім того, оспорюване рішення прийнято всупереч приписів ст. 26 Закону України „Про рекламу”, п. 46 Правил, оскільки відповідач не звертався до позивача як розповсюджувача зовнішньої реклами з вимогою  усунення наявних порушень у визначений строк та не подав у разі невиконання  такої вимоги  інформацію спеціально уповноваженому органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на наведені фактичні обставини та проаналізувавши чинне законодавство, що регулює спірні відносини сторін у даній справі, суд дійшов висновку про правомірність вимог щодо визнання протиправним та скасування розпорядження Мукачівського міського голови № 813 від 14.09.07р. „Про демонтаж рекламних конструкцій” як такого, що порушує права позивача, прийнятого безпідставно, не у визначений законодавством спосіб та неналежним органом.

Керуючись ст.ст. 16, 26 Закону України „Про рекламу”, Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст. 11, 71, 86,  128, 158-163, п. 7 розділу УІІ Кодексу адміністративного судочинства України,

суд постановив:

1.          Позов задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Мукачівського міського голови № 813 від 14.09.2007 року „Про демонтаж рекламних конструкцій”.

Дана постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

10.12.07р.

Суддя                                                                                                              Ушак І.Г.