ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.11.2007
Справа №2-24/10128-2007А

За адміністративним позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Факт-Т» (АР Крим, Сімферопольський район, с. Перевальне, вул.Дачна, 115-а)

До відповідача  - Державної  податкової інспекції  в Сімферопольському районі (Сімферопольський район, с.Мирне, вул.. Бєлова,2)

Про  визнання нечинним рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Єрін С.Є., керівник, паспорт.

Від відповідача – Душенчук Т.Б., гол.держ.подат.інспектор, дов у справі, Зуєва О.В., гол.держ.подат.інспектор, дов у справі.

Обставини справи:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до суду про визнання нечинним рішення ДПІ в Сімферопольському районі № від 04.07.2007р. про застосування штрафних санкцій у сумі 19830,30грн. за порушення  Закону України  «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 26595-ВР від 06.07.1995р.

Відповідач просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у судових засіданнях, запереченні на позов та доповненні до заперечень ( а.с.37-38, 89-90).

У судовому засіданні 17.09.2007р. представниками сторін були заявлені усні клопотання про виклик  в якості свідків: директора Эріна С.Э., оператора Стєпікіна О.А.- з боку ТОВ «Факт-Т» та інспекторів Чикалову Л.В. та Артємьєву С.Ю.- з боку ДПІ в Сімферопольському районі. Клопотання  сторін судом було задоволено.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін та свідків, суд -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Факт-Т»  зареєстровано  Сімферопольською райдержадміністрацією  27.01.2005р. та поставлено на податковий облік в ДПІ в Сімферопольському районі.

24.06.2007р. ДПА в АР Крим була проведена перевірка  по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу на АЗС, що розташована в Сімферопольському районі по вул. Дачна,115-а  й належить  ТОВ «Факт-Т».

В результаті перевірки було встановлено порушення п. 9,13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 26595-ВР від 06.07.1995р.( із змінами та доповненнями), що виразилось у   невідповідності  сум готівкових  коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО, про що складено акт № 002506012401182330  від  24.06.2007р.

На підставі акту перевірки ДПІ в Сімферопольському районі винесено рішення № від 04.07.2007р., яким до ТОВ «Факт-Т» було застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 19830,30грн.  на підставі  п. 11 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та  відповідно до ст.22  Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” № 265 ( Далі Закон № 265).

Позовні вимоги позивача  задоволенню не підлягають  за наступних підстав:

Пунктом 13 ст. 3   Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері  торгівлі, громадського харчування і послуг»  визначено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють  розрахункові операції  в наявній и або в безготівковій  формі (із застосуванням  платіжних карток, платіжних чеків,  жетонів і т.п.)   при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг зобов'язані  забезпечувати відповідність сум наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка вказана в денному звіті реєстратора  розрахункових  операцій, а у разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу по розрахункових квитанціях, виданих з початку робочого дня.

Відповідно до  ст. 22 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”  до суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п’ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті.

Актом перевірки  встановлена невідповідність сум готівкових  коштів на місці проведення розрахунків (5508,26грн.), сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО -1542,20грн.   Різниця склала 3966,06грн.

Штрафні (фінансові) санкції визначені ДПІ в Сімферопольському районі у розмірі 19830,30грн. ( 3966,06грн. х 5) правомірно.

Доводи позивача, що невідповідність суми вказаних коштів на місці проведення розрахунків сумі готівкових коштів вказаних у денному звіті РРО здійснилось з причин знаходження  готівкових  коштів в закритому  сейфі, ключ від якого знаходився у директора,  не можуть бути підставою для визнання нечинним рішення.

Згідно акту перевірки, перевірка проводилась у присутності оператора, готівка була перерахована особисто оператором АЗС Стєпікіним О.А. на місці проведення розрахунків.

Директор  позивача у судовому засіданні та письмовому поясненні не заперечує, що  сума готівки не відповідала  денному звіту РРО, пояснюючи різницю тим що, з метою безпеки, великі купюри оператори АЗС кладуть до сейфу, який знаходиться поруч з касовим апаратом. Однак ключ від сейфу знаходився у нього, а він був відсутній в період перевірки,  оскільки  24.06.2007р. - вихідний день.

Викликаний до судового засідання у якості свідка   - Стєпікін О.А. підтвердив, що готівкові кошти в касі не відповідали сумі, вказаної в Х –звіті,  решта коштів знаходилась в закритому сейфі.

Судовими повістками в якості свідків також були викликані Чикалова Л.В. та Артем’єва С.Ю., що проводили перевірку АЗС, вони  підтвердили, що сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків не відповідала Х-звіту РРО, різниця склала 3966,06грн., утворилась вона, зі слів оператора, в зв’язку з знаходженням частини коштів у закритому сейфі.  На виклик для участі в перевірці,  директор відповів відмовою.

Посилання  позивача на те, що сейф, у якому знаходились гроші є також місцем проведення розрахунків, суд до уваги не приймає .

Згідно зі ст. 2  Закону № 265 місце проведення розрахунків- це місце, де здійснюються розрахунки з покупцем за продані товари (надані послуги) та  зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг)  із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Оскільки сейф був закритий, ключів від нього у оператора не було, тобто він не мав до нього доступу, умови, при яких сейф  міг вважатися місцем проведення розрахунків, не дотримані.

Це ж підтверджується  поясненнями оператора Стєпікіна О.А. у судовому засіданні щодо того, що гроші у сейф складаються операторами через проріз в сейфі. Тобто, щоб покласти гроші до сейфу, оператор його не відкриває. Яка сааме  сума коштів булла у сейфі на момент перевірки, чи співпадає вона із сумою, що  вказана у Х-звіті РРО, позивач також не довів.

До матеріалів справи позивачем наданий прибутковий касовий ордер № 700 від 25.06.2007р. , згідно з яким торговий виторг  складає 19553,14грн., посилаючись на те, що в цю суму входить також сума невідповідності. (а.с. 28)

Однак, перевірка  була проведена 24.06.2007р., тоді як  ордер датований 25.06.2007р. Крім того,  згідно з поясненнями представників позивача інкасація  сейфу проводиться раз у кілька днів.

Тому вказані документи не можуть бути доказами наявності суми 3966,06грню у сейфі на момент перевірки.

Таким чином, доводи представників позивача судом не можуть бути прийняти до уваги, оскільки не підтверджені ніякими доказами. Тим більш, покупюрний опис та акт перевірки підписаний Стєпікіним О.А., у графі „Заперечення до акту перевірки” відсутні які-небудь заперечення, що свідчить про згоду оператора з порушеннями зафіксованими у акті перевірки.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  ст.. 72 цього Кодексу.

Оскільки позивачем не доведено, що ДПІ в Сімферопольському районі безпідставно застосувала до нього  штрафні санкції,   позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.

Постанова складена у повному обсязі  19.11.2007року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.94,98,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.