СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.12.07                                                                                 Справа № 12/14пд-ад.

Колегія суддів у складі: Палей О.С. - головуючий, суддів  Пономаренко Є.Ю. та Мінської Т.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Краснодонської об"єднаної державної податкової інспекції

до І-го відповідача –Приватного підприємства "Луганськтехопт", с.Валіївка

до ІІ-го відповідача –Приватного гірничо-промислового підприємства "ШМе-

ль", м.Краснодон

про визнання угоди недійсною

Представники сторін:

від позивача - Бікяшев Р.Ф. нач. юр. від.; дов№45 від 03.09.07.;

від  1-го відповідача - не прибув;

від 2-го відповідача - Чугаева Л.А. представник ПГПП "ШМель" дов. №15

від 20.06.07.

Суть спору:  Краснодонською об'єднаною державною податковою інспекцією заявлені вимоги про:

- визнання договору від 01.08.2005р., укладеного між Приватним підприємством "Луганськтехопт" та Приватним гірничо - промисловим підприємством "ШМель" недійсним на підставі його укладення з боку ПП "Луганськтехопт" з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, у відповідності до вимог ст. 208 ГК України із застосуванням наслідків, передбачених ст. 208 ГК України;

- стягнення з Приватного підприємства "Луганськтехопт" на користь Приватного гірничо - промислового підприємства "ШМель" суми грошових коштів, отриманих від Приватного гірничо - промислового підприємства "ШМель" на виконання договору від 01.08,2005р. у розмірі 24000 грн.;

- стягнення з Приватного гірничо - промислового підприємства "ШМель" на користь держави вартості отриманих від Приватного підприємства "Луганськтехопт" послуг по договору від 01.08.2005р. у сумі 24000 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

Краснодонською ОДПІ в Луганській області - позивачем у справі, було проведено планову виїзну документальну перевірку Приватного гірничо - промислового підприємства "ШМель", за результатами якої були встановлені господарські взаємовідносини з Приватним підприємством "Луганськтехопт".

Податковим органом встановлено, що 01.08.2005р. ПГПП "ШМель" було укладено з ПП "Луганськтехопт" угоду по наданню послуг, на виконання умов якого ПП "Луганськтехопт" за податковою накладною від 01.09.2005р. № 1/09/01 поставив II відповідачу товар на суму 24000 грн., а останній - перерахував І відповідачу за платіжним дорученням № 646 від 06.10.2005р. грошові кошти в сумі 24000 грн.

Краснодонська ОДПІ вважає, що договір від 01.08,2005 року укладено від імені ПП «Луганськтехопт»з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства та спрямована на ухилення від сплати податків та порушення податкового законодавства. Таке твердження ґрунтується на наступному.

Прокурором Краснодонського району в інтересах держави в особі Краснодонської ОДПІ було направлено позов до господарського суду Луганської області, щодо визнання недійсним запису про державну реєстрацію ПП “Луганськтехопт”. Постановою господарського суду Луганської області від 25.04.2006 року у справі № 9/159пн-ад визнано недійсним запис про проведення державної реєстрації ПП “Луганськтехопт”№0000150 від 06.04.05р. та припинено юридичну особу ПП “Луганськтехопт”, , Луганської області, Краснодонського району, с. Валіївка, вул. Нижня, 27.

При розгляді справи встановлено, що реєстраційні документи на реєстрацію подав громадянин Сіденко А.П., який відповідно до статуту підприємства є його засновником. Підприємство зареєстроване за місцем проживання Сіденка А.П. - с. Валіївка, Краснодонського району, вул. Нижня, 27. З пояснень засновника стало відомо, що у квітні 2005 року до нього звернулася громадянка Пакуєва Н.Л., яка запропонувала зареєструвати на його ім'я приватне підприємство за грошову винагороду. При проведенні реєстраційної процедури Сіденко А.П був присутній, під час оформлення необхідних документів підписував їх. Після проведення реєстрації підприємства штамп, печатка та паспорт Сіденко А.П. перебувають у Пакуєвої Н.Л. Будь-яких звітних та інших документів у зв'язку з діяльністю ПП “Луганськтехопт”до органів державної влади, місцевого самоврядування та контролюючих органів Сіденко А.П. не надавав.

ПП "ШМель" відзивом від 30.11.06р. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на вжиття відповідачем всіх необхідних заходів до встановлення праводієздатності ПП "Луганськтехопт"  при укладанні та виконанні спірного договору , а також недоведення позивачем умислу підприємства І відповідача.

Ухвалою суду від 07.12.06 провадження у даній справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі за обвинуваченням гр.Сіденко А.П. за ст.ст. 205,212 КК України, яка розглядалася Краснодонським міським районним судом.

Ухвалою суду від 19.11.07 провадження у справі було поновлено.

Представник І-го відповідача в судове засідання жодного разу не з"явився; про час та місце судового засідання був  повідомлений у передбачений КАС України спосіб.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позивача, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, але підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Необхідними умовами визнання угоди недійсною згідно зі ст.ст.207, 208 Го сподарського кодексу України, є доведення факту наявності завідомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а також наяв ність вини у формі умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних нас лідків.

Інтерес держави і суспільства у сплаті суб'єктами оподаткування податків випливає з обов'язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в статті 67 Конституції України та законах з питань оподаткування.

Як вказано в пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.78р. № 3, зі змінами внесеними Постановами від 25.12.92р. № 13 та від 25.05.98р. "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" при роз гляді справ про визнання угоди недійсною на підставі статті 49 ЦК УРСР, яка міс тила аналогічну ст. 207 ГК України норму, судам слід мати на увазі, що дія цієї но рми поширюється на угоди, які укладені з метою завідомо суперечною інтересам держави   і   суспільства,   тобто які   порушують   основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фі зичними та юридичними особами від оподаткування доходів.

Згідно п.7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002р. "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосу вання законодавства про податки", вирішуючи спори за позовами органів держав ної податкової служби про визнання угод недійсними, господарські суди повинні  враховувати, що дія статті 49 ЦК України поширюється на угоди, укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, тобто які порушують ос новні принципи існуючого ладу. До таких, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування прибутків та доходів. Згідно цього пункту доказами спрямованості умислу суб'єкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокре ма, надані податковими органами, відомості про відсутність підприємства, органі зації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, про визнання недійс ними в установленому чинним законодавством установчих (статутних) документів, про неподання податкової звітності до податкових органів, про скасування держа вної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності та інше.

Відповідно до положення частини 1 ст.72 КАС  України, обставини,  встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вироком Краснодонського міськрайсуду від 11.06.2007р. гр. Сіденко А.П. визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27,ч.3 ст.212, ч.2 ст.364 КК України –навмисне зловживання службовим становищем в т.ч., в інтересах третіх осіб, внаслідок сприяння невстановленій особі в ухиленні від сплати податків, шляхом передачі їй реєстраційних документів, печаток та штампів ПП "Луганськтехопт".

Оцінивши вищезазначені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що господарське зобов"язання, що виникло на підставі договору б/н від 01.08.2005р. є таким, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства і укладено з метою, суперечною інтересам держави та суспільства, а саме –ухилення від сплати податків за наявністю  наміру у однієї сторони –ПП "Луганськтехопт".

Таким чином, суд визнає оспорювану угоду недійсною на підставі ч.1 ст. 207 ГК України

У решті позову суд відмовляє з наступних підстав.

Оскільки санкції, передбачені частиною 1 ст.208 Господарського Кодексу України, є конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в доход держави за по рушення правил здійснення господарської діяльності, то такі санкції не є цивільно-правовими, а є адміністративно-господарськими як такі, що відповідають визна ченню частини 1 статті 238 Господарського кодексу України. Тому такі санкції мо жуть застосовуватися лише протягом строків, встановлених статтею 250 Госпо дарського кодексу України, втім, по спірній угоді відповідні строки сплинули навіть на момент порушення справи.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 160,163,167,186,254 КАС України, ст.207 ГК України суд

постановив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним договір б/н від 01.08.2005р. надання послуг, укладений між Приватним підприємством "Луганськтехопт" та Приватним гірничо-промисловим підприємством "ШМель".

3. У задоволенні решти позову –відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви

про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі та підписано –20.12.2007р

Судді                                                                     О.С. Палей

Т.М.Мінська

Є.Ю.Пономаренко