ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 р.

№ 09-02-09/570

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді:
суддів:

Продаєвич Л.В., Заріцької А.О.,
Катеринчук Л.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Умань

на ухвалу

Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 10.07.2007

у справі

№ 09-02-09/570 господарського
суду Черкаської області

за позовом

Відкритого акціонерного
товариства "Тікич",  с.
Червоний Кут, Жашківський район

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Умань

про

стягнення 23940,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:

ОСОБА_2. -арбітражний керуючий

від відповідача:

ОСОБА_1. - суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа

Розпорядженням заступника Голови
Вищого господарського суду України від 08.10.2007 № 02-12/І/168 призначено
колегію суддів у складі: Продаєвич Л.В. - головуючий, судді Заріцька А. О.,
Катеринчук Л.Й.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
"Тікич" (надалі -ВАТ "Тікич") звернулося до господарського
суду Черкаської області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 (надалі -СПД - фізична особа ОСОБА_1.) про стягнення
завданої ним під час виконання обов'язків арбітражного керуючого матеріальної
шкоди у сумі

23940,00 грн., яка виразилася у
бездіяльності, невиконанні ухвал госпо-дарського суду Черкаської області та
рішення Жашківського районного суду Черкаської області.

Заявою від 11.01.2007 позивачем
були уточнені позовні вимоги щодо правового обґрунтування заявленого позову.

Доповідач: Продаєвич Л.В.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 18.05.2007 (суддя: Курченко Н.М.) позов задоволено
частково, на користь ВАТ "Тікич" з відповідача стягнуто 20966,85 грн.
майнової шкоди та відповідні судові витрати. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судом
першої інстанції рішенням,     СПД -
фізична особа ОСОБА_1. звернувся до Київського міжобласного апеляційного
господарського суду із апеляційною скаргою, яка ухвалою від 10.07.2007 (судді:
Жук Г.А.-головуючий, Андрейцева Г.М., Зеленіна Н.І.) повернута на підставі
пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

У поданій до Вищого господарського
суду України касаційній скарзі СПД - фізична особа ОСОБА_1. просить скасувати
ухвалу суду апеляційної інстанції, посилаючись на подання апеляційної скарги
разом із клопотанням про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин
пропуску, на яке не зважив Київський міжобласний апеляційний господарський суд.
Скаржник просить передати справу на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши
правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального
права, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні відповідача та
представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку
про наявність підстав для її задоволення, з урахуванням наступного.

Згідно з частиною 1 статті 93
Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається, а
апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення
місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено
лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення у даній справі прийнято
18.05.2007, повний текст рішення підписаний суддею 25.05.2007 і було оскаржено
відповідачем 13.06.2007, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції
господарського суду Черкаської області на апеляційній скарзі за № 11046.

У додатку до апеляційної скарги
значиться клопотання, яке подано скаржником окремо та в якому викладені
причини, з яких СПД - фізична особа просить відновити пропущений строк для подання
апеляційної скарги на рішення господарського суду.

Повертаючи апеляційну скаргу
відповідачеві з підстав, передбачених у пункті 4 частини 1 статті 97
Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції вказав
про відсутність клопотання та обґрунтування поважності причин пропуску
процесуального строку.

Відповідно до пункту 4 частини 1
статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга
(подання) не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським
судом, якщо скаргу (подання) подано після закінчення строку, встановленого для
її подання, без клопотання про відновлення цього строку.

Як послався скаржник у касаційній
скарзі, клопотання про відновлення пропущеного строку ним було додано до
апеляційної скарги.

Зазначене спростовує висновок
Київського міжобласного апеляційного господарського суду про наявність підстав,
передбачених пунктом 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального
кодексу України для повернення апеляційної скарги, а тому ухвала цього суду
підлягає скасуванню як така, що не відповідає нормам процесуального права, із
передачею справи разом з матеріалами апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції для вирішення питання про можливість її прийняття до апеляційного
провадження та відновлення пропущеного строку апеляційного оскарження рішення,
яке судом не розглядалося, оскільки передбачені частиною 2 статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України межі перегляду справи в касаційній інстанції не
дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені судами попередніх інстанцій.

Відповідно до пункту 2 статті 3
Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 №7-93 "Про державне
мито" державне мито справляється із позовних заяв і заяв кредиторів у
справах про банкрутство, що подаються до господарських судів, та апеляційних і
касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про їх перегляд за
нововиявленими обставинами.

Отже, державне мито із апеляційних
і касаційних скарг на ухвали господарських судів не справляється, у зв'язку з
чим слід повернути скаржнику сплачене ним за квитанцією від 06.08.2007 № 461
державне мито у сумі            104,84
грн.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119-11111, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, п. 2 ч. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про державне мито", Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 10.07.2007 у  справі № 09-02-09/570  -скасувати.

Апеляційну скаргу разом з
матеріалами справи направити до Київського міжобласного апеляційного
господарського суду.

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 -задовольнити.

Суб'єкту підприємницької діяльності
- фізичній особі ОСОБА_1видати довідку на повернення із Держаного бюджету
України сплаченого за квитанцією від 06.08.2007 №461 державного мита у
сумі  104,84 грн.

Головуючий, суддя
Л. Продаєвич

Суддя                                                                                           А.
Заріцька

Суддя
Л.Катеринч