ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"08" листопада 2007 р.
Справа №  15/342

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТОВ „Фірма „Вена” м. Чернігів

до відповідача: Приватного підприємства „КривбасЦементГруп” м. Кіровоград

про стягнення 190053 грн. 30 коп.

Представники сторін:

від позивача – Осипчук П.В. довіреність № 241-88/07 від 01.02.07р.

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 148478 грн. 98 коп. боргу, 29696 грн. штрафу, 11878 грн. 32 коп. штрафних санкцій за користування чужими грошовими коштами. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позов не подав, позовні вимоги не заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір поставки товару № 85/06-07 від 01.06.07р. За умовами договору постачальник / відповідач / зобов’язується поставити та передати у власність покупця цемент, а покупець / позивач / прийняти й оплатити його. Загальна кількість цементу – 512 тон, ціна за тону 580 грн., загальна сума договору становить 296960 грн. Покупець здійснює оплату за товар у формі безготівкового розрахунку платіжним дорученням згідно рахунку-фактури на умовах 50 % попередньої оплати, 50 % по факту поставки товару на станцію покупця протягом двох банківських днів. Поставка товару здійснюється залізничним транспортом постачальника на станцію покупця в строк не пізніше 7 календарних днів з моменту отримання 50 % попередньої оплати (згідно рахунку-фактури). Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692, 693 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З врахуванням пункту 6.2 договору позивач по платіжним дорученням № 132 від 04.06.07р., № 141 від 05.06.07р. перерахував відповідачу 148478 грн. 98 коп. – 50  % попередньої оплати.

Відповідач в порушення пункту 7.1 договору на протязі 7 календарних днів з моменту отримання передоплати не поставив позивачу 512 тон цементу.

Позивач надіслав відповідачу претензію від 19.07.07р. з проханням на протязі семиденного строку повернути претензійну суму в розмірі 148478 грн. 98 коп.

Відповідач у відповіді від 24.07.07р. не заперечуючи факту отримання коштів в сумі 148478 грн. 98 коп. повідомив про неможливість їх повернення.

Доказів поставки цементу або повернення коштів сторони, в тому числі і відповідач, господарському суду не надали.

Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання вчиняється в письмовій формі.

Неустойкою / штрафом, пенею / є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Аналогічні положення стосовно стягнення неустойки містяться в ст. ст. 230, 231 ГК України.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що в разі неналежного виконання взятих на себе зобов’язань за договором або односторонньої відмови від їх виконання, винна сторона виплачує штраф у розмірі 10 % від суми договору.

Так як відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання умов договору – отримавши передоплату не поставив позивачу 512 тон цементу, то він повинен сплатити штраф в сумі 29696 грн. / 10 % від суми 296960 грн. вказаної в пункті 5.2 договору /.

Позовні вимоги в частині стягнення 11878 грн. 32 коп. штрафної санкції за користування чужими грошовими коштами задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як передбачено ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За умовами договору від 01.06.07р. у відповідача перед позивачем було зобов’язання майнового характеру – поставити цемент, і в договорі відсутня домовленість між сторонами про визначення відповідальності відповідача ( розміру процентів ) за користування грошовим коштами позивача.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 230, 231 ГК України, ст. ст. 526, 536, 546, 547, 549, 655, 692, 693, 712 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства „КривбасЦементГруп” м. Кіровоград вул. Героїв Сталінграду 20-а р/р 057 в АКБ Правекс-Банк м. Київ МФО 321983 на користь ТОВ „Фірма „Вена” м. Чернігів пр. Перемоги 67 оф. 2-3 р/р 0378 в ПІБ МФО 353456 – 148478 грн. 98 коп. боргу, 29696 грн. штрафу, 1781 грн. 74 коп. сплаченого державного мита, 110 грн. 62 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя                                                                                                   К.М.Мохонько