ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.10.2007  року                                                            Справа № 11/255

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                            Парамонової Т.Ф.

суддів:                                                        Баннової Т.М.

Семендяєвої І.В.

секретар судового засідання                     Антонова І.В.

за участю представників сторін:

від позивача:                                        Добрянський Є.Ю., дов. б/н,  від 18.10.07,

від відповідача:                                        Якимович О.В., дов. № 62,  від 18.05.07

розглянувши апеляційну

скаргу                                                     Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                                 Луганської області

від                                                              29.08.2007

по справі                                                    № 11/255 (суддя Москаленко М.О.)

за позовом                                                       Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Луганськтеплокомуненерго” в особі філії „Кіровськтеплокомуненерго”, м. Луганськ

до відповідача                                         Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ

про                                                             стягнення 6179 грн. 89 коп.

В С Т А Н О В И В :

Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство „Луганськтеплокомуненерго” в особі філії „Кіровськтеплокомуненерго” звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача ОКП „Компанія „Луганськвода” про стягнення заборгованості у сумі 6 179 грн. 86 коп. за надані позивачем послуги з центрального опалення згідно із договором № 30/610юр від 14.10.05 про поставку теплової енергії.

У зв’язку з частковою оплатою відповідачем суми заборгованості позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 701 грн. 52 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.08.07 у справі № 11/255 позов задоволено. Стягнуто з ОКП „Компанія „Луганськвода” на користь Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства „Луганськтеплокомуненерго” в особі філії „Кіровськтеплокомуненерго” заборгованість у сумі 701 грн. 52 коп. та судові витрати.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Обласне комунальне підприємство „Компанія „Луганськвода” звернулося до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги залишити без задоволення.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує, рішення суду просить залишити без змін.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі та додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ч.2 ст.99 Господарського процесуального кодексу України).

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 01.10.07 у справі № 11/255 виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги головуючого суддю Єжової С.С. та введено до складу колегії головуючого суддю Парамонову Т.Ф.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.10.05 сторонами у справі укладений договір № 30/610юр про постачання теплової енергії.

Договір сторонами у справі підписано без зауважень та заперечень.

Відповідно до умов договору Луганське обласне комунальне спеціалізоване теплозабезпечуюче підприємство „Луганськтеплокомуненерго” в особі філії „Кіровськтеплокомуненерго” (підприємство) зобов’язаний поставляти Обласному комунальному підприємству „Компанія „Луганськвода” (споживач) теплову енергію у відповідності з умовами договору,  а споживач зобов’язується своєчасно сплачувати поставлену теплову енергію у строки та на умовах, встановлених договором (п. 1.1).

Пунктом 3.5 договору вказано, що оплата за поставлену теплову енергію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підприємства протягом 7 днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше 10 числа місяця, наступним за звітним.

Крім того, у додатках до вказаного договору, що є його невід’ємними частинами сторони узгодили розмір площі та обсяг, що повинні опалюватися позивачем, максимальне тепло навантаження (додаток № 1 до договору).

Судом першої інстанції досліджено, що факт виконання позивачем у справі зобов’язань з поставки відповідачеві теплової енергії підтверджений наявними у матеріалах справи актами про включення та відключення опалення (а.с. 19), підписаними повноважними представниками сторін у справі, графіком роботи котельної  № 1, що обслуговує відповідача у справі (а.с. 64-64, 88-91).

За результатами надання послуг позивачем на адресу відповідача були надіслані відповідні рахунки, у тому числі рахунок № 405 від 20.12.06 на суму 1946 грн. 92 коп. та № 406 від 20.12.06 на суму 1560 грн. 66 коп., отримання яких відповідачем у справі не заперечується.

Судом встановлено, що витрати теплової енергії були розраховані позивачем подекадно, на підставі наявних технічних даних об’єкту, що опалюється, та відповідних температур. Факт надання опалення з 12.12.06 позивачем у справі не заперечується та врахований у рахунках.

Згідно п. 3.3 договору тарифи на поставку теплової енергії у відповідності з чинним законодавством встановлюються уповноваженими органами рішення про зміну тарифів, встановлених договором, підлягає зміні.

Пунктом 2.3.1 договору передбачено, що позивач має право вносити за згодою зі споживачем зміни до договору, у тому числі такі, що впливають на розмір оплати за теплову енергію.

Суд першої інстанції зробив висновок про відсутність у позивача обов’язку укладати з відповідачем додаткові угоди у випадку зміни тарифів на надання послуг з постачання теплової енергії.

Рішенням № 420 від 24.05.05 Кіровської міської ради з 01.10.05 були встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення у розмірі 221 грн. 78 коп. з урахуванням ПДВ. Застосування позивачем вказаних тарифів, як зазначено судом першої інстанції, відповідачем у справі не заперечується.

Тарифи, вказані у спірних рахунках № 405, 406 у розмірі 314 грн. 02 коп. з урахуванням ПДВ були встановлені рішенням Кіровської міської ради № 97 від 29.09.06 „Про тарифи на оплату послуг центрального опалення”. На виконання цього рішення Кіровська міська рада здійснила публікацію у засобах масової інформації м. Кіровська тексту рішення із зазначенням нових тарифів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, посилаючись на норми Цивільного кодексу України та ст. 25 Закону України „Про теплопостачання”, зробив висновок, що шляхом щомісячного отримання рахунків на оплату послуг з опалення, в яких позивачем в окремому рядку зазначалися чинні на момент надання послуг з опалення тарифи на ці послуги, відповідач був повідомлений про зміну тарифів у відповідності з рішенням Кіровської міської ради.

Крім того, як зазначено судом першої інстанції, після отримання рахунків на оплату послуг з централізованого опалення встановлені рішенням Кіровської міської ради від 29.09.06 тарифи відповідачем були прийняті до відома, рахунки із зазначенням нових тарифів були відповідачем частково сплачені.

Обласне комунальне підприємство „Компанія „Луганськвода” вважає, що господарським судом при винесенні рішення порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів за апеляційною скаргою скаржник посилається  на те, що судом порушені норми ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник вважає, що суд в супереч обставинам справи прийняв як доказ рахунок № 405 від 20.12.06.

Крім того, судом не досліджена сума максимального теплонавантаження.

Доводи апеляційної скарги судом апеляційної інстанції відхиляються з наступного.

Як вбачається  з матеріалів справи, включення опалення будівлі № 4а по вул. Металістів у м. Кіровську здійснено 11.11.06, що підтверджено відповідним актом (а.с. 19).

Згідно графіку роботи котельної № 1 у грудні 2006 року опалення було відсутнє з 6 по 11 грудня 2006 року включно (а.с. 64) і далі з 12 грудня 2006 року опалювалось, що і зафіксовано у рішенні суду першої інстанції.

Таким чином, опалюваний період у грудні становив 25 днів, за які позивачем і виставлено рахунки № 405 від 20.12.06 (14 днів) та № 406 від 20.12.06 (за третю декаду). Розрахунок теплової енергії зроблено згідно формул (а.с. 58).

Заперечуючи проти стягнення, відповідач посилається на лист філії „Кіровськтеплокомуненерго”, в якому сказано, що подача теплової енергії здійснена з 11.12.06.

Зміст даного листа позивач трактує, як підтвердження початку опалювання саме з 11.12.06, що суперечить матеріалам справи, а саме первісним документам –акту про включення опалення та графіку роботи котельної.

Разом з тим, після перерви (з 6 по 11 грудня) опалення відновлено з 12.12.06. У розрахунку враховано коефіцієнт перерахування температур згідно наданих позивачем довідок Луганського обласного центру з гідрометеорології.

Апеляційною інстанцією також приймається до уваги пояснення позивача щодо помилки в описовій частині позовної заяви, оскільки відповідачем вказано „Кіровський департамент Світличанського регіонального виробничого управління обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода”, з яким укладено договір № 30/610юр від 14.10.05. Цей договір додано до позовної заяви, він досліджений судом першої інстанції і на підставі нього ж винесено рішення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода”  задоволенню не підлягає, суд першої інстанції з’ясував всі обставини справи і, приймаючи рішення, не допустив порушення норм матеріального та процесуального права. Рішення господарського суду Луганської області слід залишити без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі покладається на заявника скарги (відповідача у справі).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 44, 49, 99, 101, ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода” на рішення господарського суду Луганської області від 29.08.2007 у справі № 11/255 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 29.08.2007 у справі                № 11/255 залишити без змін.

3. Повернути Обласному комунальному підприємству „Компанія „Луганськвода”, кв. Пролетаріату Донбасу, 166, м. Луганськ зайво сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у сумі 51 грн., сплачене платіжним дорученням № 975 від 18.09.07.

Підставою для повернення державного мита є дана постанова, скріплена печаткою суду.

Головуючий суддя                                                  Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                                Т.М. Баннова

Суддя                                                                                 І.В. Семендяєва