ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.07
Справа №АС 12/590-07.

Господарський суд Сумської області у складі судді Костенко Л.А.

При секретарі судового засідання  Бардакова О.М.

За участю представників сторін:

Від позивача –  Павлун Г.В. – директор

Від відповідача – Ейдліна О.В. (дов. № 230/22-07 від 16.01.2007 року)

Розглянувши матеріали справи № АС 12/590-07

за позовом -    Фірми ЛТД «Рембудсервіс», м. Ромни

до відповідача – Управління Пенсійного фонду України в м. Ромни

про  скасування рішення

Предмет спору:  Позивач просить суд скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Ромни  № 691 від 27.09.2007 року та скасувати повідомлення відповідача про проведення  документальної перевірки. Позовні вимоги  позивач обґрунтовує тим, що рішення прийняте безпідставно.

Відповідач вимоги заперечує, посилаюсь  на те, що рішення ним прийняте правомірно.

В судовому засіданні  відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України оголошувалися перерви  з 12.11.2007 року до 12:30 годин 19.11.2007 року, з 19.11.2007 року до 12:30 годин 03.12.2007 року

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма ЛТД «Рембудсервіс», код ЄДРПОУ – 03332464 зареєстрована як платник  внесків на обов»язкове державне пенсійне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в м. Ромни 28.05.1992 року, реєстраційний номер .

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» позивач зобов»язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески; страхові внески сплачуються на умовах і в порядку, визначених Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-1У (далі Закон), та у розмірах, передбачених Законом України  «Про збір на обов»язкове державне пенсійне страхування» для відповідних платників збору (п. 1 ч.8 Прикінцевих положень Закону). Нарахування страхових внесків здійснюється на умовах, визначених ст. 19 цього Закону.

Відповідач в своїх запереченнях, представник відповідача в судових засіданнях пояснив, що в ході проведення аналізу картки особового рахунку  страхувальника неодноразово  виявлялися факти  несвоєчасної або неповної сплати страхових внесків. На підставі  картки особового рахунку ТОВ фірма ЛТД «Рембудсервіс» відповідач прийняв рішення № 691 від 27.09.2007 року про застосування фінансових санкцій  та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальником внесків, а саме в сумі 13 643 грн. 17 коп. штрафу, та  пені в розмірі 2 314 грн. 30 коп. (а всього  15 957 грн. 47 коп.) за період з 30.01.2004 року по 18.09.2007 року.

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 106 Закону, п. 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України розрахунок  фінансової санкції щодо несвоєчасної сплати або несплати внесків здійснюється  на підставі даних картки особового рахунку.

Але подані в підтвердження  нарахування  штрафних санкцій  документи  мають розбіжності та протиріччя між собою.

Так розрахунок фінансової санкції становить  11 389, 86 грн. – штрафу та 1 935,94 грн. пені за період з 21.02.2004 року по 18.09.2007 року, тоді як  за рішенням № 691 від 27.09.2007 року штрафна санкція застосована у вигляді 13 643 17 коп. штрафу та 2 314 грн. 30 коп. пені, що не відповідає розрахунку.

Також судом встановлено розбіжності картки особового рахунку позивача з розрахунком  фінансових санкцій, зокрема, за період з 01.09.2005 року, а саме: при заборгованості позивача 5 745,95 грн. та зарахуванні  внесків 10 910,97 грн. у нього по картці обліку залишок становить 1 854,99 грн. в розрахунку фінансової санкції вказані суми  не відображені.

Разом з тим, до матеріалів справи залучений акт звірки  проведення сторонами та підписаний керівниками станом на 01 жовтня 2005 року, з якого  вбачається, що Управління Пенсійного фонду України в м. Ромни  має борг перед позивачем у сумі 1 967 грн. 52 коп.

Згідно  п. 5 ст. 106 Закону «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» за рахунок сум, що надходять  від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок  сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли  страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми  зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Відповідно до повідомлення відповідача від 03.09.2007 року № 2 відповідач  здійснив перерозподіл сплаченої позивачем 28.08.2007 року за платіжним дорученням № 236 суми 52,84 грн.  (розділ  (0,5 – 5 %) на погашення недоїмки  36,77 грн., пені 1,55 грн., фінансових санкцій  14,52 грн. (всього 52,84 грн.)  і  вказав, що  загальна сума боргу  за позивачем рахується 582,74 грн., в тому числі: недоїмка- 95,62 грн., пеня - 47,05 грн., фінансові санкції – 440, 07 грн.

Згідно актів звірки, проведених між сторонами, заборгованість позивача станом  на 01.01.2005 року становила 429,68 грн., на 01.01.2006 року – 508,01 грн., на 01.01.2007 року – 95,55 грн., на 01.04.2007 року – 2 166,11 грн.

В ході розгляду справи, суд зобов»язав також провести звірення розрахунків позивача, до суду поданий акт звірки станом на 01.01.2004 року,  з якого встановлена переплата 262,64 грн.  позивача.

При цьому в акті зазначено, що  не враховане зобов»язання  грудня 2003 року в сумі 2 328,19 грн., термін сплати якого  настане 30.01.2004 року.  В судовому засіданні представник відповідача також пояснила, що в розрахунку фінансових санкцій  враховується недоїмка 1 952,58 грн., яка обліковується за 2003 рік. Також відповідач подав суду рішення № 8 від 31.05.2002 року  про стягнення штрафу з позивача в розмірі 2 829, 59 грн.

Однак заборгованість позивача, яка виникла до 01.01.2004 року враховувалася як збір на обов»язкове державне пенсійне страхування і відносно стягнення збору, застосування штрафних санкцій діями норми, зокрема, ст. 5, ст. 17 Закону України «Про порядок погашення  зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними  цільовими фондами».

Відповідач пояснив, що при нарахуванні штрафної санкції вказані  суми збору враховані також, але картка особового рахунку не відображає вказаного боргу.

Таким  чином, суд дійшов  висновку, що прийняття рішення № 691 відповідачем є необґрунтованим, борг який значиться в картці особового обліку  не співпадає з розрахунком штрафних санкцій та не відображає  фактичного боргу,  який фіксувався  сторонами протягом  2005 – 2007 років.

Однією із вимог позивача є  скасування повідомлення відповідача про проведення перевірки.

Вказана вимога не підлягає  задоволенню, так як на вказаний  спір не поширюється компетенція  адміністративного суду, встановлена ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України і відповідно до якої особа може оскаржити рішення або нормативно-правовий акт суб»єкта владних повноважень. Повідомлення про проведення перевірки не відноситься до таких актів, а носить інформаційний характер.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Скасувати рішення  Управління Пенсійного фонду України в м. Ромни  від 27.09.2007 року № 691  про застосування фінансових санкцій до фірми ЛТД «Рембудсервіс».

3.   В задоволенні частини позову про скасування повідомлення про проведення позапланової перевірки від 27.09.2007 року № 5493/22-02 – відмовити.

4. Постанова суду може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Сумської області.

5.  Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду  першої інстанції, якщо інше не встановлено цим  Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. В разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.