ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 р.

№ 15/282д/06

Колегія  суддів
Вищого господарського суду України
у складі:

головуючого  судді                                              Кузьменка
М.В.,

суддів
Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши     касаційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю „Іннова” на постанову Запорізького апеляційного господарського
суду від 10.08.2007р.

у  справі                 №5/282д/06 господарського суду
Запорізької області

за позовом             Товариства з обмеженою
відповідальністю „Ін нова”

до відповідача
суб'єкта підприємницької діяльності

ОСОБА_1

про                          визнання договору
недійсним, стягнення 15 641грн.

за участю
представників:

ТОВ „Ін нова” -
не з'явилися;

СПД ОСОБА_1. -ОСОБА_2.

в с т а н о в
и л а :

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Іннова” звернулося до господарського суду Запорізької області
з позовом та просило суд:

-
визнати недійсним договір оренди від 12.01.2005р. №341, укладний між ним
та відповідачем у справі -суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1;

-
стягнути з відповідача 15 641грн.

В обґрунтування заявлених вимог в
частині визнання договору недійсним, позивач посилається на:

- підписання такого договору від
його імені особою без відповідних на те повноважень;

-
розмір орендної плати є зниженим, що завдає збитків товариству.

Вимоги в частині стягнення 15
641грн. мотивовані тим, що оренда приміщення, що передано відповідачу за
спірним договором, за весь час користування ним відповідачем, обрахована
відповідно до вартості оренди такого приміщення, що визначена експертом
становить 19 190,01грн., при цьому, сплачено лише 3 549грн. (т.1 а.с.1-3).

Відповідач у справі - СПД ОСОБА_1.
заявлені вимоги відхиляє, зазначаючи про те, що спірний договір схвалений
позивачем, оскільки останній приймав виконання за цим договором, зокрема,
орендну плату. Крім того, відповідач вказує, що:

-
даний договір припинив свою дію, у зв'язку з чим він не може бути
визнаний недійним на майбутнє;

- спірний договір неодноразово
досліджувався судами під час розгляду інших справ;

- розрахунок орендної плати
ґрунтується на недостовірних документах (т.1 а.с.22-30).

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 12.10.2006р. позов задоволено частково. Відповідно до
рішення суду визнано недійсним договір оренди від 12.01.2005р. №341, який
укладено між ТОВ „Іннова” та СПД ОСОБА_1.; в іншій частині позову відмовлено
(т.1 а.с.102-103).

Задовольняючи заявлені позовні
вимоги в частині визнання спірного договору недійсним, суд першої інстанції
виходив з того, що спірний договір від імені позивача -ТОВ „Іннова” підписано
особою без відповідних на те повноважень, що встановлено рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2006р. у справі
№2-2180/06, яким скасовано наказ №4-к від 15.01.2004р.про призначення на посаду
генерального директора ТОВ „Іннова” Івахненка П.М.

Відмовляючи у задоволенні заявлених
вимог щодо стягнення орендної плати, суд першої інстанції виходив з того, що
такі вимоги є необґрунтованими, оскільки відповідач сплачував орендну плату у
розмірі, встановленому за згодою сторін.

Постановою Запорізького
апеляційного господарського суду від 10.08.2007р. рішення господарського суду
Запорізької області від 12.10.2006р. змінено, Відповідно до постанови
апеляційної інстанції у позові відмовлено (т.2 а.с.85-90).

Постанова апеляційної інстанції
мотивована тим, що:

-
особа, яка підписала спірний договір від імені ТОВ „Іннова” призначена
на посаду незаконно, що встановлено рішенням суду у іншій справі, отже, і не
була уповноважена на підписання спірного договору;

-
укладення договору у подальшому схвалено ТОВ „Іннова”, який сплачували
орендні платежі;

-
розмір орендної плати встановлений за згодою сторін і може бути змінений
лише за спільною їх згодою.

Не погоджуючись з постановою
запорізького апеляційного господарського суду від 10.08.2007р., ТОВ „Іннова”
звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та
просить її скасувати, залишивши в силі рішення господарського суду Запорізької
області від 12.10.2006р.

Вимоги касаційної скарги мотивовані
порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права (т.2 а.с.103-105).

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального
права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу
такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.01.2005р. між сторонами у справі
-ТОВ „Іннова” в особі генерального директора Івахненка П.М. та СПД ОСОБА_1.
укладено договір оренди №341, предметом якого є передача в строкове платне
користування нежилого приміщення по вул. Чарівна,133 у м. Запоріжжі площею
506,6м2 (магазин, у т.ч. закусочна 20м2).

Строк оренди визначений п.10.1
договору -з 12.01.2005р. по 12.07.2005р.; розмір орендної плати - п.3.1
договору  і становить 5 500грн. за перший
місяць оренди з перерахуванням у подальшому
з урахуванням індексу інфляції.

Дійсність зазначеного договору є
предметом спору у даній справі.

Оспорюючи дійсність зазначеного
договору, позивач стверджує, що договір від його імені підписаний особою без
відповідних на те повноважень.

Відповідно до ст.80 ГК України,
товариство з обмеженою відповідальністю, яке є одним із видів господарських
товариств. В силу ст.89 ГК України, управління діяльністю господарського
товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання
(призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених
законом випадках - учасники товариства.

Згідно  ст.62 Закону України "Про господарські
товариства", у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється
виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію
очолює генеральний директор. При цьому, дирекція (директор) вирішує усі питання
діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції
загальних зборів учасників.

Частинами  5,6 вказаної норми визначено, що дирекція
(директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та
установчими документами. При цьому, генеральний директор має право без
довіреності виконувати дії від імені товариства. Інші члени дирекції також
можуть бути наділені цим правом.

Аналогічні положення, щодо
повноважень генерального директора визначені і положеннями п.5.14 статуту ТОВ
"Іннова", яким визначено, що виконавчим органом товариства  є дирекція, яку очолює генеральний директор,
який має право без доручення виконувати дії від імені товариства, а за
домовленістю учасників таким правом можуть бути наділені і інші члени дирекції.

Вирішуючи спір у даній справі по
суті заявлених вимог, суд першої інстанції та, преглядаючи прийняте рішення в
апеляційному порядку, апеляційна інстанція встановили наступне.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 02.06.2006р. у справі №2-2180/06 за позовом ОСОБА_3. до
ОСОБА_4треті особи -ТОВ „Іннова”, Івахненко П.М. про визнання незаконними дій,
визнання незаконними та скасування наказу
№4-к від 15.01.2004р., яким визнано незаконним та скасовано наказ №34-к
від 15.01.2004р. про призначення на посаду генерального директора ТОВ „Іннова”
Івахненка П.М.

Посилаючись на вказане рішення,
позивач стверджує про відсутність у особи, що підписала спірний договір,
-генерального директора Івахненка П.М. повноважень на укладення його від імені
ТОВ „Іннова”, оскільки вказаним рішенням скасовано наказ про призначення цієї
особи на посаду генерального директора товариства.

Однак, як встановлено апеляційною
інстанцією, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2006р.
вищевказане рішення скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

За результатами нового розгляду
спору у справі, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
19.02.2007р. у задоволенні позову ОСОБА_3. відмовлено.

Постановою Запорізького
апеляційного господарського суду від 29.05.2007р. рішення Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2007р.
скасовано, а позов задоволено частково. Відповідно до постанови
апеляційної інстанції у вищевказаній справі, визнано незаконним наказ №4-к від
15.0.2004р. голови правління ТОВ „Іннова” Демченко Л.І. про призначення на
посаду генерального директора ТОВ „Іннова” Івахненка П.М.; в  іншій частині позову відмовлено.

Зазначеним рішенням встановлено, що
призначення на посаду генерального директора товариства Івахненка П.М.
здійснено в порушення законодавства та установчих документів ТОВ
"Іннова".

Поряд з цим, як встановлено
апеляційною інстанцією іншим рішенням Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 29.05.2005р. у справі №2-1953/2005 задоволено первісний позов
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. щодо усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом
зобов'язання ОСОБА_1. звільнити приміщення магазину у будинку №133 по вул.
Чарівна у м. Запоріжжі, стягнення з ОСОБА_1. на користь позивачів по 500грн.
моральної шкоди; а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1. до ОСОБА_5.,
ОСОБА_6,, ТОВ "Іннова" про визнання недійсним договору купівлі-продажу
в частині покупця, перевід прав покупця, стягнення моральної шкоди відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 08.08.2005р.  у
зазначеній справі вказане рішення скасовано та прийнято нове рішення,
відповідно до якого первісний позов ОСОБА_6. та ОСОБА_5. залишено без
задоволення, а зустрічний позов задоволено. Відповідно до рішення суду
апеляційної інстанції визнано недійсним договір купівлі-продажу від
11.02.2005р., укладений між ТОВ "Іннова" та ОСОБА_5., ОСОБА_6., в
частині покупців недійсним; переведені права та обов'язки покупця об'єкту
нерухомості -магазину, розташованого у будинку №133 по вул. Чарівна в м.
Запоріжжя, за  договором купівлі-продажу
від 11.02.2005р., який укладено між ТОВ "Іннова" та ОСОБА_5. і
ОСОБА_6., на ОСОБА_1.; стягнуто з ОСОБА_1. вартість відчужуваного за договором
об'єкту у розмірі 66 000грн.; стягнуто з ТОВ "Іннова" на корить
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. 66 000грн.

Ухвалою Верховного суду України від
20.10.2005р. відхилено касаційні скарги ТОВ "Іннова", ОСОБА_6., а
рішення Апеляційного суду Запорізької області від 08.08.2005р. у вищевказаній
справі залишено без змін.

Згаданим рішенням встановлено, що
ОСОБА_1. орендує приміщення, що є об'єктом оренди за умовами договору,
дійсність якого оспорюється у дані справі, з грудня 2000р. При цьому, сторонами
щороку продовжувалась дія договору оренди №202, що укладений сторонами, а у
січні 2005р. укладено новий договір оренди №341, дійсність якого є предметом
спору у даній справі.

Також, приймаючи рішення у такій
справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_1. на підставі, у
т.ч. оспорюваного у даній справі договору, набула права користування
приміщенням у будинку №133 по вул. Чарівна у м. Запоріжжя. Відповідне право
орендаря, який виконує обов'язки орендаря за договором, на переважну купівлю
об'єкта оренди, у разі його продажу, визначене ст.777 ЦК України, стало
підставою для задоволення зустрічного позову у справі №2-1953/2005р.

Таким чином, вирішуючи спір у
справі №2-1953/2005р., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що
оспорюваний у даній справі договір є підставою для набуття його сторонами прав
та обов'язків, визначених ним, отже, встановив, що такий договір є дійсним.

Зазначені факти, які прийняті до
уваги судом апеляційної інстанції під час перегляду рішення у даній справі в
апеляційному порядку, не взяті до уваги судом першої інстанції під час розгляду
спору у даній справі, що є порушенням вимог ч.4 ст.35 ГПК України, відповідно
до якої рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є
обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають
значення для вирішення спору.

Також, судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивачем вчинено ряд дій, що свідчать про схвалення спірного
договору.

В силу ст.241 ЦК України, правочин,
вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до
виконання.

Також обґрунтовано відхилені і
твердження  позивача щодо розміру
орендної плати за договором, оскільки він був визначений за взаємною згодою
сторін, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Зокрема, відповідно до ч.4 ст.179
ГК України, зміст договору визначається на підставі вільного волевиявлення,
коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству.

Згідно ст.627 ЦК України, сторони є
вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та справедливості; за змістом ст.628 ЦК
України, зміст договору,  становлять
умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Спеціальною нормою, що регулює
відносини майнового найму, якими є також орендні відносини, визначено, що за
користування майном з наймача справляється плата,  розмір
якої  встановлюється договором
найму (ч.1 ст.762 ЦК України).

Таким чином, суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування рішення суду першої
інстанції у даній справі та відмову у задоволенні заявлених у даній справі
вимог, встановивши порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни
чи скасування постанови Запорізького апеляційного господарського суду від
10.08.2007р. у даній справі не має.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК
України, колегія суддів

П О С Т А Н О
В И Л А :

постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 10.08.2007р. у справі №15/282д/06 господарського суду
Запорізької області залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Іннова" -без задоволення.

Головуючий  суддя
Кузьменко М.В.

Судді
Васищак І.М.

Палій В.М.