ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

20.11.07                                                                      Справа № 4/238

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянувши скаргу № 173 від 17.08.2007 року на неправомірні дії Кіровського відділу ДВС Кіровоградського МУЮ (в подальшому ДВС) по примусовому виконанню ухвали від 30.07.2007 року господарського суду Кіровоградської області по справі №4/261

за позовом: Колективного підприємства "Кіровоградагробудіндустрія",                м. Кіровоград

до відповідачів:

І - Обласного комунального підприємства "Кіровоградське обласне об'єднання бюро технічної інвентаризації", м. Кіровоград

ІІ - товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградський керамзитовий завод", м. Київ

про зобов'язання вчинити дію.

за участю представників:

від позивача - участі не брав;

від відповідача 1 - участі не брав;

від відповідача 2 - участі не брав;

від ДВС - Масленников В.В., довіреність № б/н  від 01.10.07.

Про час та місце розгляду справи сторони належним чином  повідомлені у  відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України (вих №30747 від 06.11.2007 року).

Направлене відповідачу ІІ поштове відправлення за вказаною в позовній заяві та довідці Головного управління статистики в Кіровоградській області  адресою: м.Кіровоград, вул. Мурманська, 31 повернуто до суду без вручення з відміткою установи поштового зв'язку про закінчення  терміну зберігання.

При цьому, господарським судом враховується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця  проживання  фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з  позначками “адресат вибув”,  “адресат  відсутній” і т.п. можуть вважатись належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим  судом певних процесуальних  дій.

Відповідач несе відповідальність за всі можливі наслідки неподання відомостей стосовно змін свого місцезнаходження, оскільки згідно правил статті 19 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців” юридичні особи зобов’язані подавати відомості стосовно змін свого місцезнаходження державному реєстратору.

ВСТАНОВИВ:

Колективним підприємством "Кіровоградагробудіндустрія" подано до господарського суду позовну заяву від 27.07.2007 року, яка містить вимоги наступного змісту:

- зобов'язати ОКП "Кіровоградське обласне об'єднання бюро технічної інвентаризації" скасувати в Реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про реєстрацію за ТОВ "Кіровоградський керамзитовий завод" права власності на майно, що знаходиться за адресою м. Кіровоград, вул. Мурманська, 31-б та зареєструвати вказане майно на праві власності за КП "Кіровоградагробудіндустрія";

- зобов'язати ТОВ "Кіровоградський керамзитовий завод" не чинити перешкод КП "Кіровоградагробудіндустрія" в користуванні майном, що розташоване в м. Кіровограді по вул. Мурманській, 31-б.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2007 було порушено провадження у даній справі.

Крім того, позивачем було заявлено клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно заводу керамзитового гравію, що знаходиться  за адресою: м. Кіровоград, вул. Мурманська, 31-а та належить на праві власності  ТОВ "Кіровоградський керамзитовий завод" ().

Ухвалою від 30.07.2007 року клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову № б/н від 27.07.2007 р. задоволено.

Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно заводу керамзитового гравію, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Мурманська, 31-а та належить на праві власності ТОВ "Кіровоградський керамзитовий завод". Заборонено ОКП "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" здійснювати перереєстрацію  права власності  на нерухоме майно заводу керамзитового гравію, що знаходиться  за адресою: м. Кіровоград, вул. Мурманська, 31-а та належить на праві власності ТОВ "Кіровоградський керамзитовий завод".

21.08.2007 року на адресу суду від відповідача ІІ (ТОВ "Кіровоградський керамзитовий завод") надійшла скарга № 173 від 17.08.2007 року, яка містить наступні вимоги:

- визнати дії Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області по спису й арешту рухомого та нерухомого майна на виконання ухвали господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2007 року у справі № 4/238 неправомірними;

- визнати недійсним акт опису й арешту майна від 31.07.2007 року та додатки до акта опису й арешту майна.

Відповідно статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач боржник чи прокурор.

В судовому засіданні представник ДВС заявив, що відповідач ІІ (ТОВ "Кіровоградський керамзитовий завод") не виконав викладені в ухвалі суду  вимоги про направлення  ДВС копії заяви, тому він  був  позбавлений  можливості надати будь-які пояснення чи заперечення по суті  скарги.

Однак, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження по виконанню ухвали господарського суду Кіровоградської області від 30.07.2007 року у справі № 4/238  не вбачає підстав для визнання  дій  ДВС неправомірними, оскільки  всі  дії  було проведено у  відповідності  до вимог  Закону України “Про виконавче  провадження”.

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський суд приходить до переконання, що скарга на дії  ДВС є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Такий  висновок  господарський суд зробив на підставі  наступного.

Згідно ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Виходячи з положень вказаної статті скарги на дії органів ДВС щодо виконання рішення господарського суду у вказаній справі можуть бути подані боржником чи стягувачем у виконавчому провадженні.

Скарга на дії  ДВС надійшла до господарського суду  21.08.2007 року, в той час, коли оскаржувані виконавчі  дії  було проведено 31.07.2007 року .

При цьому, заявник клопотав  перед судом  про визнання причини пропуску строку звернення зі скаргою на дії ДВС поважними та прийняти скаргу до розгляду.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню враховуючи  наступне.

За приписом ст.53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи  господарський суд може визнати причину пропуску встановленого процесуальним законом строку поважною і  відновити пропущений  строк.

Однак, заявником не подано до суду поважності пропуску строку на  оскарження  дій  ДВС, тому  в задоволенні поданого клопотання необхідно відмовити.

Таку  правову позицію викладено в  Постанові  Пленуму  Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 “Про практику розгляду судами скарг на рішення,  дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження  з послідуючими змінами та доповненнями, за приписом якої при розгляді справ за скаргами на рішення,  дії  або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55  Конституції України ( 254к/96-ВР ), ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Рим, 4 листопада 1950 р. (995-004); ратифікована Законом України від 17 липня  1997 р. №  475/97-ВР  ( 475/97-ВР), Закону №202/98-ВР (202/98-ВР),  Закону № 606-XIV (606-14), гл. 31-Г Цивільного   процесуального кодексу України (1502-06) (далі - ЦПК), розд. XIV  Господарського  процесуального кодексу України (1798-12 ) (далі - ГПК), іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Скарги розглядаються за правилами гл. 31-Г ЦПК (1502-06 ) та ст. 121-2 ГПК (1798-12), якщо вони стосуються примусового виконання документів,  перелік  яких  наведений  у  ст.  3  Закону № 606-XIV (606-14 ),  звернення  -  за  правилами,  встановленими  Законом №606-XIV, розд. V ЦПК (1503-06), статтями  89,  118 - 122 ГПК ( 1798-12 ), якщо цими й іншими актами законодавства передбачено вирішення судом порушуваних у зверненнях питань.

Судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом  встановлено  спеціальний порядок обчислення строків  звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону  №606-XIV ( 606-14 ),  ст. 121-2 ГПК ( 1798-12), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не  за загальними правилами   ст. 248-22  ЦПК ( 1502-06 ).

Скарга (заява), пропущений строк на  подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85, 89 ЦПК (1501-06), залишається без розгляду.  Відповідно до ст. 53  ГПК у разі відмови у відновленні пропущеного строку  постановлюється ухвала.

Згідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні  інших спорів, в  яких беруть участь ті самі сторони.

При цьому, господарський  суд враховує, що ухвалою господарського суду  від 20.11.2007 року  по даній справі залишено позов без розгляду у зв'язку з тим, що позивач не виявив бажання скористатись своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та не надав витребуваних судом документів, які необхідні для  повного, всебічного та об'єктивного розгляду  справи.

Натомість, господарським судом враховуються приписи ст.115 Господарського процесуального кодексу України згідно до яких рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України “Про виконавче  провадження”.

Таким чином, при розгляді в судовому засіданні заяви відповідача ІІ  господарським судом не встановлено порушень органами Державної виконавчої служби порядку виконання  ухвали господарського суду від 30.07.2007 року, тому  скарга  визнається  необґрунтованою та в її  задоволенні слід  відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 43, 75, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про визнання поважними причини пропуску  строку звернення  зі скаргою на дії ДВС відмовити  повністю.

В задоволенні скарги №173 від 21.08.2007 року відповідача ІІ (ТОВ "Кіровоградський керамзитовий завод")  відмовити  повністю.

Ухвалу  може бути  оскаржено у встановленому  законом порядку.

Примірники ухвали направити сторонам та Кіровському відділу ДВС Кіровоградського МУЮ.

Суддя                                                                                 Ю. І. Хилько