ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.11.07 р.                                                                               Справа № 19/280

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Бугаєнко С.О. – за довіреністю

Від відповідача: без участі представника

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” м. Донецьк

до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес” м. Донецьк

про стягнення основної заборгованості у сумі 4056,66 грн., пені у сумі 322,16 грн., 3% річних у сумі 74,02  грн., інфляційних у сумі 239,61 грн.

Позивач, Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа”, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом  до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес” м. Донецьк, про стягнення основної заборгованості у сумі 4056,66 грн., пені у сумі 322,16 грн., 3% річних у сумі 74,02  грн., інфляційних у сумі 239,61 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір на відпуск теплової енергії № 74357 від 01.10.2005р., укладений між Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес”, відповідно до п. 1.1. якого Позивач здійснює постачання відповідачу теплову енергію для опалення нежитлового приміщення, яку відповідач згідно п. 1.2 договору зобов’язався прийняти та оплатити; невиконання відповідачем своїх обов’язків за договором, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 4056,66 грн., на яку за прострочення платежів нарахована пеня у сумі 322,16 грн., 3% річних у сумі 74,02 грн., інфляційні у сумі 239,61 грн.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес”, у судові засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив.

На запит суду, Головним управлінням статистики у Донецькій області  з листом            № 22-15/3316 від 25.10.2007 р. надісланий витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, з якого свідчить, що станом на 25.10.2007 р. в реєстрі значиться Товариство з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес”, код 30838593, адреса: 83059, м. Донецьк, Калінінський район, вул. Восьмого березня, 34.

Після отримання зазначеного Витягу, позивача було зобов”язано надіслати позов та всі документи на отриману адресу відповідача, м. Донецьк, вул. Восьмого березня, 34.

Позивачем надані докази надсилання позовних матеріалів на адресу відповідача, що міститься в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України.

Судом також були надіслані всі процесуальні документи на адресу відповідача: м. Донецьк, вул. Восьмого березня, 34.

Справа неодноразово відкладалася в зв”язку з неявкою відповідача.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес”, у судові засідання не з’явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав, ухвал суду від не виконав, витребувані судом документи не надіслав, тому відповідно ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши  матеріали справи,  заслухавши в засіданні пояснення представника позивача, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

01.10.2005 року між Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” (підприємством) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес” (абонентом) був укладений договір № 74357 на відпуск теплової енергії об’єкту – магазину непродовольчих товарів - від котельної кв. 295, згідно якого підприємство (Комунальне комерційне підприємство Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа”) прийняло на себе зобов’язання  поставляти теплову енергію до елеваторного вузла, зазначеного власником будівлі, а абонент (Товариство з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес”) зобов’язався прийняти та здійснити оплату за використану теплову енергію.

Згідно п.п. 2.1 договору на постачання теплової енергії сторони домовились про те, що при виконанні договірних умов будуть керуватися діючим законодавством України.

Відповідно до п. 2.6 договору опалювальна площа складає 96,2 кв.м.

Розділом 3 договору на постачання теплової енергії встановлений порядок та умови оплати. Так, п. 3.2 договору передбачає, що постачання теплової енергії здійснюється абоненту за умови 100% передплати чи сплати не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до встановлених тарифів.

Відповідно до п. 3.5 договору, тарифи на момент підписання договору складають: за 1 кв.м. опалювальної площі – 3,68 грн. на місяць з ПДВ (в опалювальний період), за 1 куб.м. гарячої води – 7,65 грн. на місяць з ПДВ, за 1 Гкал відпущеної теплової енергії – 119,19 грн. на місяць з ПДВ. В залежності від цін на енергоносії, встановлених Кабінетом Міністрів України, іншими органами влади, чи постачальниками енергоносіїв, тариф може змінюватись в більшу чи меншу сторону без узгодження з Абонентом.

Згідно рішення Донецької міської ради від 11.09.06р. № 4/2 ”Про приведення тарифів на комунальні послуги відповідно до вимог енергопостачальних організацій” з 01.10.06р. затверджені тарифи на опалення для всіх споживачів (крім населення) у розмірі 5,81грн. за 1 кв.м (без ПДВ), а при наявності приладів обліку споживання теплової енергії - 197,56грн. за 1 Гкал (без ПДВ), на гаряче водопостачання – у розмірі 11,83грн. за 1 куб.м (без ПДВ).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань за договором  сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства ( п. 4.1. договору).

Пунктом 4.4 договору сторони визначили, що пеня в розмірі 0,75% за кожний день прострочення від суми боргу, але не більше подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України, нараховується Підприємством на протязі 1 (одного) року з моменту звернення з вимогою, претензією, позовом.

За умови пункту 7.1 договору, договір на постачання теплової енергії вважається укладеним з 01.10.2005 року та діє в частині постачання теплової енергії до 01.05.2010 року та якщо від сторін за місяць до закінчення строку дії договору не надійшло заяв про розірвання договору, він вважається продовженим на наступний строк, а в частині  здійснення розрахунків за теплову енергію до їх повного виконання.

Докази надання послуг відповідачу надані позивачем до матеріалів справи.

Відповідно Договору купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення, розміщеного за адресою 83055, м. Донецьк, вул. Горького, 152, зазначене приміщення площею 96,2 м3  є власністю відповідача. Зазначене підтверджується і Договором № 291 від 01.09.2007 р. на спільне користування будинком та прибудинковою територією.

Комунальним комерційним підприємством Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа”  для оплати за договором № 74357 ТОВ “Автоекспрес” було виставлено рахунки: від 15.10.2006 року за теплову енергію за жовтень 2006 року на суму 367,81 грн., від 11.11.2006 року за теплову енергію за листопад 2006 року на суму 670,70 грн., від 18.12.2006 року за теплову енергію за грудень 2006 року на суму 670,70 грн.,  від 20.01.2007 року за теплову енергію за січень 2007 року на суму 670,00 грн., від 21.02.2007 року за теплову енергію за лютий 2007 року на суму 670,70 грн., від 21.03.2007 року за теплову енергію за березень 2007 року на суму 670,70 грн., від 15.04.2007 року за теплову енергію за квітень 2007 року на суму 335,35 грн.

Зазначені рахунки на оплату послуг теплопостачання в розмірі 4056,66 грн. позивачем були направлені  на адресу відповідача з супровідним листом від 20.04.2007 року № 1914-сб  згідно списку відправлених по м. Донецьку рекомендованих листів Ф-130-М від 30.04.2007 р., яким запропоновано сплатити вищезазначену суму в строки, вказані в договорі. Інших доказів виставлення або надсилання рахунків відповідачу до матеріалів справи не представлено.

Проте, за виставленими рахунками відповідачем отримана теплова енергія сплачена не була, в результаті чого утворився борг у сумі 4056,66 грн.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес”, згідно п. 1.2 договору № 74357 від 01.10.2005р. як споживач теплової енергії зобов’язався прийняти та здійснити оплату за використану теплову енергію.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не були виконані зобов’язання, передбачені п.п 1.2 договору № 74357 від 01.10.2005р. та не додержаний порядок оплати, передбачений п. 3.2 договору № 74357 від 01.10.2005р., а саме, відповідачем за період з 29.10.2006 року по 16.04.2007 року не здійснювалась оплата за теплову енергію, що постачалась згідно умов договору № 74357 від 01.10.2005р., в результаті чого на час звернення до суду борг відповідача  за отриману теплову енергію складає 4056,66 грн.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного Кодексу України).

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Договори на постачання теплової енергії, укладені між сторонами, є різновидом договору постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу, за яким відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону встановлено, що споживач зобов’язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Теплопостачання  (поставка теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам (абз.13 ст. 1 Закону України “Про теплопостачання”) .

Статтями 24, 25 зазначеного Закону встановлено, що основними обов’язками споживача теплової енергії, зокрема, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, додержання вимог договору та нормативно-правових актів. У разі  несвоєчасної  сплати  платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством  або договором розмірами.

Пунктом 4.4 договору № 74357 від 01.10.2005р. встановлено право теплопостачальної організації нараховувати пеню в розмірі 0,75% за кожний день прострочення від суми боргу, але не більше подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України, на протязі 1 (одного) року з моменту звернення з вимогою, претензією, позовом.

Згідно ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч.3 ст. 549 Цивільного Кодексу України).

Позивачем на підставі п. 4.4. договору, на суму боргу нараховано пені в сумі                332,16 грн.

Враховуючи, неточність в підрахунку кількості днів прострочення зобов”язання,  та приписів п. 4.4. договору, за яким пеня нараховується з моменту звернення з вимогою, претензією, позовом, обґрунтованим є нарахування пені в сумі 231,62 грн., яка підлягає стягненню.

Неналежне виконання відповідачем своїх обов’язків за договором № 74357 від 01.10.2005р. на постачання теплової енергії призвело до прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання зі сплати за поставлену теплову енергію.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наданих позивачем розрахунків сума збитків від інфляції за період листопад 2006 року – серпень 2007 року складає 239,61 грн., сума трьох відсотків річних за період з 10.11.2006 р. по 17.09.07 р. складає 74,02 грн.

Враховуючи неточність розрахування, стягненню підлягає 3% річних в сумі               73,66 грн.

Нарахування інфляційних у сумі 239,61 грн. є обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судом задовольняються вимоги позивача  в частині стягнення з відповідача основного боргу  в сумі 4056,66 грн., пені в сумі 231,62 грн., 3% річних у сумі 73,66 грн., інфляційних у сумі 239,61 грн. У задоволенні залишку вимог судом відмовляється.

Судові  витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити частково позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес” м. Донецьк про стягнення основної заборгованості у сумі 4056,66 грн., пені у сумі 322,16 грн., 3% річних у сумі 74,02  грн., інфляційних у сумі 239,61 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Автоекспрес” на користь  Комунального комерційного підприємства Донецької міської ради “Донецькміськтепломережа” 4056,66 грн. основного боргу, 231,62 грн. пені, 73,66 грн. 3% річних, 239,61 грн. інфляційних, 102,00 грн. витрат по сплаті державного мита,  118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У залишку вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення оголошене в судовому засіданні 27.11.2007 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Дучал Н.М.

Вик. Мішина М.О.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1 – у справу.