ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2007 р.                                                                   Справа № 9/222

Суддя господарського суду Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи справу

за позовом  Державної податкової інспекції в м.Чернівці

до відповідачів  Відкритого акціонерного товариства «Чернівцінафтопродукт»

третьої особи  без самостійних вимог на стороні позивача - Чернівецьке територіальнеуправління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку

третьої особи  без самостійних вимог на стороні відповідача - Ліцензійно-реєстраційна палата Чернівецької міської ради

про визнання установчих документів недійсними

за участю представників:

позивача:  Ткач Д.Б. довіреність №5139/10-013 від 16.03.2006р.  Васечко В.І.. довіреність №27308/10-008 від 26.11.2006р.

відповідача:  Регрут Й.І. - директор; Хіміч В.П. – член наглядової ради            Морозюк М.В. довіреність  № 642 від 15.11.2006 року

ДКЦП:  Коломієць І.Б. довіреність № 1-ЧЦ від 10 січня 2007 року

Ліц палати:  не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

ДПІ у м. Чернівці звернулося з позовною заявою про визнання недійсними установчих документів (статуту та свідоцтва платника ПДВ) ВАТ «Чернівцінафтопродукт» та припинення юридичної особи.

В судовому засіданні 22 листопада 2007 року за клопотанням сторін відповідно до п. 2 ст. 150 КАС України була оголошена перерва до 28 листопада 2007 року.

В судовому засіданні 28 листопада 2007  року, представник позивача позовні вимоги підтримав. В обґрунтуванні позовних вимог представники позивача посилаються на наступне. ВАТ “Чернівцінафтопродукт” починаючи з 2004 року є збитковим підприємством, тобто товариством, яке у своїй діяльності не дотримується положень статуту (установчих документів), основної мети діяльності - отримання прибутку. Крім того, державною комісією з цінних паперів та фондового ринку проведено планову перевірку діяльності на ринку цінних паперів ВАТ “Чернівцінафтопродукт”, за результатами перевірки встановлено, що впродовж останніх трьох років вартість чистих активів стала меншою мінімального розміру статутного капіталу, встановленого законом, тобто чисті активи товариства мають від'ємне значення.

Представники відповідача заперечують проти позову посилаючись на відсутність у ДПІ повноважень щодо звернення з таким позовом, а також просять застосувати строк позовної давності.

Представник Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку надала пояснення щодо проведеної перевірки відповідача.

Ліцензійно-реєстраційна палата Чернівецької міської ради в останнє судове засідання явку свого представника не забезпечила. Нез’явлення представника Ліцензійно-реєстраційної палати  в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті, справу може бути розглянуто без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення проти позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців” “Підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є:

визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні юридичної особи, які не можна усунути;

провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом;

невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;

неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону;

наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.”

Посилання позивача на те, що ВАТ „Чернівцінафтопродукт” починаючи з 2004 року є збитковим підприємством, і у зв’язку з цим не дотримується положень статуту, не підтверджує факту провадження ним діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом. Оскільки “отримання прибутку” це є мета діяльності, а не сама діяльність.Пунктом 3.1 Сатуту ВАТ “Чернівцінафтопродукт” передбачено, що “Товариство створюється з метою одержання прибутку шляхом  здійснення господарської та будьякої іншої діяльності у відповідності з цим статутом та законодавством України.”  ( т.І а.с. 6, 10). Не зазначено в Статуті ВАТ і строку досягнення мети.

Суд виходить з того, що чинним законодавством не передбачено припинення юридичної особи за рішенням суду у зв’язку із недосягненням мети з якою створювалось товариство. У зв’язку з цим посилання позивача на те що відповідач здійснює провадження діяльності, що суперечить установчим документам, безпідставне.

Відповідно до частини 3 ст.155 Цивільного кодексу України, якщо після закінчення другого та кожного наступного фінансового року вартість чистих активів акціонерного товариства виявиться меншою від статутного капіталу, товариство зобов'язане оголосити про зменшення свого статутного капіталу та зареєструвати відповідні зміни до статуту у встановленому порядку. Якщо вартість чистих активів товариства стає меншою від мінімального розміру статутного капіталу, встановленого законом, товариство підлягає ліквідації.

За результатами планової перевірки  діяльності на ринку цінних паперів ВАТ «Чернівцінафтопродукт» встановлено, що в продовж трьох років вартість чистих активів стала меншою мінімального розміру статутного капіталу (т. ІІ а.с. 130-132).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” визначено завдання органів державної податкової служби, якими є :

здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші платежі);

внесення у встановленому порядку пропозицій щодо вдосконалення податкового законодавства;

прийняття у випадках, передбачених законом, нормативно-правових актів і методичних рекомендацій з питань оподаткування;

формування та ведення Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та Єдиного банку даних про платників податків - юридичних осіб;

роз'яснення законодавства з питань оподаткування серед платників податків;

запобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним законом до компетенції податкової міліції, їх розкриття, припинення, розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення.”

Статтею 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” передбачено права державної податкової служби. Частиною 17 цієї статті передбачено, право звертатися у передбачених законом випадках до судових органів із заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

На підставі системного аналізу вказаних норм Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, суд робить висновок, що саме вказаними завданнями обмежені функції і права податкових органів. До компетенції державної податкової служби віднесено контроль за додержанням податкового законодавства, а не контроль за виконанням господарюючими суб’єктами установчих документів.

Чинним законодавством державній податковій службі не надано права звернення з позовом про визнання недійсними установчих документів, коли вартість чистих активів товариства стає меншою від мінімального розміру статутного капіталу, встановленого законом. В такому випадку товариство підлягає ліквідації учасниками товариства, а не судом.

Суд дійшов висновку, що ДПІ у м. Чернівці, звернулась з даним позовом з таких підстав, які не належать до компетенції податкової служби. Тобто позов подано з перевищенням наданих законодавством повноважень позивача. Вихід ДПІ у м. Чернівці за межі повноважень, встановлених законом, є підставою для відмови у позову.

У процесі розгляду справи  не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз