ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

06.11.2007  року                                                            Справа № 14/513

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Баннової Т.М.

суддів                                        Парамонової Т.Ф.

Семендяєвої І.В.

за присутністю секретаря

судового засідання                             Міхальчук О.А.

та за участю

представників сторін:

від позивача                                          повноважний представник не прибув

від відповідача                              Сергієнко Д.В., дов. від 06.11.2007

№ 11-840/22

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Підприємства зі 100 відсотковою іноземною

інвестицією „Інтергазсінтез”, м. Рубіжне

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  20.09.2007

у справі                                        № 14/513  (суддя –Лісовицький Є.А.)

за позовом                                         Приватного підприємства „РОНДІНА”,

м. Сєвєродонецьк Луганської області

до  відповідача                              Підприємства зі 100 відсотковою іноземною

інвестицією „Інтергазсінтез”, м. Рубіжне

про                                                  вилучення майна вартістю 25 000 грн. 00 коп.

За результатами розгляду апеляційної скарги Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, що призначена розпорядженням голови суду від 08.10.2007

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне підприємство „РОНДІНА”, м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі –ПП „РОНДІНА”) звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про вилучення у відповідача,  Підприємства зі 100 відсотковою іноземною інвестицією „Інтергазсінтез”, м. Рубіжне (далі –ПІІ „Інтергазсінтез”), освітлювачів у кількості 2 штук загальною вартістю 25000 грн.

Рішенням  місцевого господарського суду від 20.09.2007 позов задоволений частково, а саме: вилучене у ПІІ „Інтергазсінтез” на користь ПП „РОНДІНА” частину технологічного обладнання освітлювачів, що були у вжитку у кількості 2 штуки загальною вартістю 24464 грн. 40 коп. Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита у сумі 244 грн. 64 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 115 грн. 47 коп.

Повернуто позивачу зайве сплачене держмито у сумі 4 грн.

Мотивоване вказане рішення положеннями ч. 1 ст. 321, ст. 387 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність позивачем набуття ним у встановленому договором купівлі-продажу від 06.09.2004 № 3846 (далі - договір) порядку права власності на спірне технологічне обладнання та правомірність вимог позивача про витребування свого майна. За висновком місцевого господарського суду, відповідач визнав знаходження у нього частини вищезазначеного майна вартістю 24464 грн. 40 коп. змістом поданого ним зустрічного позову, що був повернений судом без розгляду.

Крім того, місцевим господарським судом встановлено, що ПП „РОНДІНА” вже частково демонтувало належне йому майно, тому у задоволенні решти вимог позивача щодо вилучення частини освітлювачів вартістю 535 грн. 60 коп., судом відмовлено за недоведеністю знаходження у відповідача частини освітлювачів вартістю 25000 грн.

ПІІ „Інтергазсінтез” не погодилося з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, якою просить скасувати рішення та прийняти нове рішення.

В обґрунтування доводів за апеляційною скаргою її заявник посилається на неповне з’ясування всіх обставин справи, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального (ст.ст. 321, 387 Цивільного кодексу України) та процесуального права (ст.ст. 22, 43, 54, 60, 63 Господарського процесуального кодексу України).

Скаржник не погодився з висновком суду першої інстанції відносно намагання відповідача привласнити частину освітлювачів і стосовно заперечень відповідача проти передачі їх позивачу, оскільки місцевому господарському суду ПІІ „Інтергазсінтез” був наданий лист від 24.03.2006 № 03-60, в якому відповідач вказував, що він не заперечує проти продовження робіт позивачем, пов’язаних з демонтажем освітлювачів, але за умови надання копій документів, у зв’язку з закінченням строку дії раніше наданих: а саме: ліцензії на виконання спеціальних видів робіт, дозвіл Держнаглядохоронпраці на початок робіт, погоджений з державним інспектором Держнаглядохоронпраці акт-допуск для виконання виробництва будівельно-монтажних робіт, посвідчення робітників по техніці безпеки, наказ по підприємству з вказаними відповідальними керівниками по виконанню робіт та відповідальних за охорону праці. Вищевказаний лист не прийнятий до уваги судом першої інстанції і повернутий відповідачу. Позивач в свою чергу, не надав вищезазначених документів і не повідомив про своє рішення стосовно подальшого виконання умов договору. За твердженням скаржника, тим самим позивач порушив вимоги п. 3.2 договору в частині термінів демонтажу і вивозу освітлювачів, оскільки демонтаж проводився позивачем не у 45-денний строк згідно договору, а більше одного року, а саме: з 24.11.2004 до 17.01.2006, і не виконано до кінця, тим самим, на думку відповідача, ПП „РОНДІНА” само відмовилося від майна, не зробивши реальних дій для виконання договору та змусило ПІІ „Інтергазсінтез” самостійно демонтувати частину освітлювачів.

ПП „РОНДІНА” право на участь представника у судовому засіданні не використано. Про час і місце проведення судового засідання позивач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 04362869.

Розглянув матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, заслухав представника ПІІ „Інтергазсінтез”, дослідив правильність застосування судом першої інстанції при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Взаємовідносини сторін врегульовані договором, умовами якого передбачено обов’язок Продавця (ПІІ „Інтергазсінтез”) передати Покупцю (ПП „РОНДІНА”) товар, зазначений в п. 1.2 договору, а саме: технологічне обладнання –освітлювачі, що були у вжитку у кількості 2 штуки.

Загальна власність товару згідно п. 2.1 договору складає 25400 грн., яку Покупець відповідно до умов п. 2.2 договору повинен був сплатити шляхом 100 % передоплати на протязі семи банківських днів з моменту підписання договору.

Строк передачі товару позивачеві –45 днів з моменту здійснення передоплати у повному обсязі (п. 3.2 договору).

Умовами п. 3.2 договору передбачено обов’язок Покупця (позивача) здійснити демонтаж, навантаження і вивіз товару з території Покупця на протязі 45 днів з моменту здійснення передоплати.

Як встановлено судом першої інстанції, зобов’язання по оплаті вартості товару позивачем виконані. Цей висновок суду відповідає призначенню платежу у квитанції від 27.11.2004 № 1 про перерахування коштів за контрактом від 06.09.2004 № 3846.

Згідно відзиву відповідача на позовну заяву позивачем проводилися роботи з демонтажу обладнання та здійснено вивіз частини освітлювачів у вигляді металобрухту.

Вказані обставини підтверджені також листом позивача від 21.03.2007, який містить пропозицію ПП „РОНДІНА” по узгодженню питання з відшкодування шкоди, заподіяної ПІІ „Інтергазсінтез” виконанням демонтажних робіт.

Дані стосовно вартості частин освітлювачів, які демонтовані та вивезені позивачем ані відзив відповідача, ані вказаний лист позивача не містять.

Факт знаходження на підприємстві частини освітлювачів вартістю 24464 грн. 40 коп. відповідачем підтверджено змістом зустрічної позовної заяви, якою відповідач підтверджує і факт недопуска ним представників позивача на територію ПІІ „Інтергазсінтез” для виконання демонтажу і вивозу освітлювачів з 17.01.2006.

Недотримання позивачем термінів демонтажу і вивозу освітлювачів, на що посилається скаржник не може бути підставою для демонтажу освітлювачів ПІІ „Інтергазсінтез” з врахуванням умов договору, якими вказаний обов’язок покладений на позивача.

Зміни до умов договору сторонами в установленому порядку не внесені.

Відповідно до положень ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу майно передається покупцеві у власність.

Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

Згідно приписів ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Отже, з врахуванням вимог діючого законодавства та фактичних обставин справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

Судові витрати за апеляційною скаргою підлягають віднесенню на її заявника відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За апеляційною скаргою підлягає сплаті держмито в розмірі 122 грн. 32 коп. Скаржником за платіжним дорученням від 01.10.2007 №1578 перераховане держмито в сумі 195 грн. 00 коп. Зайве сплачене мито в розмірі 72 грн. 68 коп. підлягає поверненню відповідачу з Державного бюджету України згідно із п.1 ч. 1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Підприємства зі 100 відсотковою іноземною інвестицією „Інтергазсінтез”, м. Рубіжне на рішення господарського суду Луганської області від 20.09.2007 по справі № 14/513 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 20.09.2007 по справі № 14/513 залишити без змін.

3. Повернути Підприємству зі 100 відсотковою іноземною інвестицією „Інтергазсінтез”, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 2 „А”, ідентифікаційний код 32803942 з Державного бюджету України 72 грн. 68 коп. держмита, що зайво сплачено при зверненні з апеляційною скаргою за платіжним дорученням від 01.10.2007 №1578, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи.

Повернення державного мита здійснюється на підставі даної постанови, скріпленої гербовою печаткою суду.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                  Т.М.Баннова

Суддя                                                                      Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                      І.В. Семендяєва