ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"06" листопада 2007 р.
Справа № 12/375/07

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів Савицького Я.Ф., Лавренюк О.Т.

при секретарі судового засідання Іоффе С.Б.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 06 листопада 2007 року:

від позивача: Летуча С.В., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився

від третіх осіб: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради

на рішення господарського суду Миколаївської області від 20.08.07р.

по справі № 12/375/07

за позовом:Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради

до відповідача: Виконавчого комітету Миколаївської міської ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Миколаївська міська рада

Миколаївське обласне об'єднання інвалідів “Злагода”

про визнання права власності на самочинно збудоване майно

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради за участю третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Миколаївської міської ради, Миколаївського обласного об’єднання інвалідів «Злагода»звернулось до виконавчого комітету Миколаївської міської ради з позовом про визнання права власності на самочинно збудований об'єкт, а саме прибудову до нежитлового приміщення по вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві, розміром 6,10х1,05х3,00 загальною площею 13,1 кв.м.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради зазначило, що власником  нежитлового приміщення за адресою вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві, до якого МООІ «Злагода»здійснило добудову, є територіальна громада м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, а Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради є органом, уповноваженим міською радою здійснювати правомочності щодо управління майном комунальної власності, що зумовило звернення до господарського суду з позовом.

20.08.2007 р. позивачем надані уточнення до позовної заяви, в яких останній просить визнати за Миколаївською міською радою право власності на самовільно збудований об’єкт, а саме: прибудову літ.а-1 розміром 1,41х4,94, загальною площею 5,9 кв.м., здійснену до нежитлового приміщення по вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 20.08.2007 р. по справі № 12/375/07 (суддя Семенов А.К.) в позові відмовлено. Мотивуючи своє рішення, суд вказав, що позивачем  не доведено факту оспорювання відповідачем (виконавчим комітетом Миколаївської міської ради)  права територіальної громади м. Миколаєва на нерухоме майно площею 5,9 кв.м., яке розташовано за адресою вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві.

Не погодившись з рішенням господарського суду, Управління з використання та розвитку комунальної власності міської ради звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суд Миколаївської області від 20.08.2007 р. по справі № 12/375/07 та прийняти нове рішення про задоволення позову Миколаївської міської ради.

Серед доводів апеляційної скарги наведені наступні:- не погоджується скаржник з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності позивачем факту  оспорювання відповідачем права власності територіальної громади м. Миколаєва на самочинно збудоване майно по вул. Лягіна, 26 у м. Миколаєві; - не враховано судом припис ч. 2 ст. 15 Цивільного кодексу України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого інтересу; - судом першої інстанції не взято до уваги правове обгрунтування позову нормою Цивільного кодексу України, а саме ст. 376 Цивільного кодексу України щодо самочинного будівництва.

Виконавчий комітет Миколаївської міської ради відзив на апеляційну скаргу не надав та не використав законного права участі свого представника в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на  наступне.

Як встановлено господарським судом та підтверджено в ході апеляційного розгляду, 11.06.2001 року між Управлінням майном комунальної власності Миколаївської міської ради та Миколаївським обласним об'єднанням інвалідів “Злагода” було укладено договір № 1 про передачу об'єкта комунальної власності територіальної громади міста в безкоштовне користування іншому власнику.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.3 договору Власник передає, а Користувач приймає в строкове безкоштовне користування нежитлове приміщення площею 61 кв.м. за адресою: м. Миколаїв вул. Лягіна, 26 з метою використання під офіс Миколаївського обласного об'єднання інвалідів (МООІ) та центр обслуговування інвалідів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач наполягає, що на виконання припису державного пожежного нагляду від 04.10.96 р.; за наявності: - згоди СЕС Центрального району м. Миколаєва від 04.10.05 р. № 1458 -2/2 та дозволу мешканців будинку; - дозволу Фонду комунальної власності міської ради,                                                                   оформленого розпорядженням від 31.05.06 р. № 172-р; - необхідних дозволів на проведення відповідних робіт та проекту № 1254-00 АР, узгодженого начальником головного управління містобудування та архітектури —головним архітектором міста; - погодження від 08.12.06 р. № 17-4952 управління архітектурної діяльності МООІ “Злагода” здійснило добудову —вхід у нежитлові підвальні приміщення по вул. Лягіна, 26 міста Миколаєва, власником яких є територіальна громада міста в особі Миколаївської міської ради.

Як вже зазначалось раніше, позов обгрунтовано статтею 376 Цивільного кодексу України з вимогою визнати за Миколаївською міською радою право власності на самовільно збудований об'єкт, а саме прибудову літ. а-1 розміром 1,41х4,94 загальною площею 5,9 кв.м., здійснену до нежитлового приміщення по вулиці Лягіна, 26 міста Миколаєва.

В апеляційній скарзі на рішення суду від 20.08.07 р. та при розгляді справи судом апеляційної інстанції представник скаржника наполягає, що правовою підставою заявлених позовних вимог є частина 5 ст. 376 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 ст. 376 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до частини 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що самочинну  прибудову до підвальних приміщень житлового будинку № 26 по вулиці Лягіна міста Миколаєва, розташованого на земельній ділянці, власником якої є територіальна громада міста в особі Миколаївської міської ради здійснило МООІ "Злагода".

Однак, звернувшись до суду з позовом про визнання за Миколаївською  міською радою права власності на самочинне будівництво, відповідачем у справі визначив виконавчий комітет Миколаївської міської ради, який з урахуванням вищевикладеної норми матеріального права —ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України, предмету спору та підстав позову не є належним відповідачем по даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 99 Господарського процесцуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Частина 3 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що господарський суд, встановивши до прийняття рішення що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Отже, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що заміна неналежного відповідача відповідно до ч. 2 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України є повноваженням виключно суду першої інстанції і за змістом вказаної процесуальної норми є правом, а не обов'язком суду.

Місцевий господарський суд, відмовивши Управлінню з використання та розвитку комунальної власності міської ради в задоволенні позову, по суті правильноб вирішив спір, тому судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду від 20.08.07р.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 20.08.07р.по справі № 12/375/07 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя:                                                                                Т.Я. Гладишева

Суддя:                                                                                           Я.Ф. Савицький

Суддя:                                                                                            О. Т. Лавренюк