ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.09.07р.

Справа № 3/318-07

За позовом  Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району, м. Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

про стягнення 21 935 грн. 98 коп.

Суддя Юзіков С.Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

позивача - Рязанцев С. В., дов. від 27.12.2005р.

відповідача - Лутошкін І. О., юрисконсульт, дов. №506 від 10.11.2005р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача вартість витрат на технічне обслуговування  внутрішньбудинкових мереж –21 935,98 грн.

Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень  ЦК України правила  Цивільного  кодексу  України про позовну давність застосовуються до позовів,  строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня,  коли особа довідалася  або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями,  строк  виконання  яких  не визначений або визначений моментом вимоги,  перебіг позовної давності починається від  дня,  коли  у  кредитора  виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. З вересня 2001р. до серпня 2002р. та в березні 2003р. Позивач надсилав акти на відрахування фактичних витрат технічного обслуговування внутрішньо будинкових електричних мереж. Відповідно до ст. 165 ЦК Української РСР якщо  строк  виконання  зобов'язання  не  встановлений    або визначений  моментом  витребування,  кредитор   вправі    вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги  кредитором,  якщо  обов'язок  негайного виконання  не  випливає  із  закону,  договору  або   зі    змісту зобов'язання. Листами №1569 від 28.07.2003р., №92 від 13.01.2003р., №2447 від 23.12.2002р. Позивачем направлена вимога про сплату витрат на внутрішньобудинкове обслуговування електричних мереж за період з січня до грудня 2002р., в тому числі й суми за січень та лютий 2002р., що є предметом позову у справі. Тобто вимога про захист свого порушеного права у зв’язку з неоплатою витрат на внутрішньобудинкове обслуговування електричних мереж з вересня 2001р. до лютого 2002р. виникла у Позивача у 2001р. та у 2002р. Отже, Позивач пропустив строк позовної давності. Згідно зі ст. 267 ЦК України закінчення строку позовної давності до пре’дявлення позову є підставою для відмови у позові.  Крім того, відповідно до Порядку проведення розрахунку житлових організацій та підприємств Міненерго за обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, затвердженого наказом Державного Комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 28.09.1999р. №235 підставою для оплати є підписаний уповноваженим представником енергопостачальної організації акт про виконання технічного обслуговування внутрішньобудинкових електромереж та електрообладнання, який подається представником житлово-експлуатаційної організації щомісяця. Акт про відшкодування фактичних витрат на технічне обслуговування  внутрішньобудинкових електромереж та електрообладнання у житлових будинках є Додатком 3 до Примірного договору по розрахунок житлових організацій та підприємств Міненерго за обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, затвердженого наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 28.09.1999р. №235, і підписується замовником та виконавцем.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За період з 01.01.2001р. до 31.12.2003р. Позивач обслуговував на оплатній основі внутрішньобудинкові системи електропостачання, якими Відповідач здійснює передачу електричної енергії споживачам Жовтневого району.

Обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання Позивач виконував з урахуванням Порядку проведення розрахунку житлових організацій та підприємств Міненерго за обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання, затвердженого Наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 28.09.1999р. №235 (далі Порядок).

Порядком встановлений розмір витрат житлової організації і порядок розрахунків за обслуговування внутрішньобудинкових систем електропостачання зі сторони постачальника електричної енергії.

Відповідно до п. 7.19 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996р. у  разі використання постачальником електричної енергії мереж основного споживача  або  житлової  організації  для  технічного забезпечення   постачання електричної енергії населенню та/або субспоживачам відшкодування  обгрунтованих  витрат з утримання технологічних електричних мереж оплачується  власнику цих мереж постачальником електричної енергії, у тарифах (цінах) якого передбачені необхідні статті витрат.

Обслуговування проводилось згідно з графіком технічного обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж на 2002р., 2003р. і розрахунком загальної вартості витрат на технічне обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж на 2000р., 2002р.

Відповідно до  розрахунків загальної вартості витрат на 2000р. за період 2000-2002р. діяв узгоджений тариф у розмірі 0,68 грн. (без ПДВ) на 100 метрів електричних мереж  на місяць.

За розрахунком загальної вартості витрат на 2002р. за період 2002-2003р. діяв узгоджений тариф у розмірі 0,99 грн. (без ПДВ) на 100 метрів електричних мереж  на місяць.

Щомісяця з 01.01.2001р. до 31.12.2003р. на адресу Відповідача Позивачем направлялися акти на відрахування фактичних витрат  технічного обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж та електрообладнання.

Вказані акти частково підписані Відповідачем, решта актів Позивачеві Відповідачем не поверталася.

Акти на відрахування фактичних витрат технічного обслуговування внутрішньобудинкових електромереж і електрообладнання не містили вимог про оплату вказаних витрат.

Загальна вартість фактичних витрат з технічного обслуговування, з урахуванням підписаних актів, узгоджених графіків та тарифів склала у 2001р. –61 654,52 грн., у 2002р. –85 281,00 грн., у 2003р. –79 170,49 грн.

У вересні 2002р. Відповідачем проведена оплата  внутрішньобудинкових електричних мереж у розмірі 44 739,53 грн.

Листом №56 від 21.09.2005р. Позивач звернувся до Відповідача  з вимогою оплатити вартість обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж та електрообладнання. Вимога Відповідачем отримана 30.09.2005р., але не задоволена.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №5/400 від 27.10.2005р. з Відповідача стягнуто частину боргу за вересень 2002р. –лютий 2003р., частково за березень 2003р., всього у сумі 51 000,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №39/460 від 01.03.2006р. з Відповідача стягнуто частину боргу за квітень –червень 2003р. у розмірі 23 800,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі №13/370-06 від 29.01.2007р. з Відповідача стягнуто частину боргу за вересень 2001р. –лютий 2002р. у розмірі 6 000,00 грн.

При цьому, за період з вересня 2001р. до лютого 2002р. Відповідач не сплатив позивачеві 21 935,98 грн., що підтверджується: розрахунком суми позову, розрахунками загальної вартості витрат на термічне обслуговування внутрішньобудинкових електричних мереж на 2000р., 2002р., актами на відрахування фактичних витрат технічного обслуговування внутрішньо будинкових електромереж і електрообладнання за вказаний період, вимогою №56 від 21.09.2005р., поясненнями представників сторін, відзивом Відповідача.

Відповідно до ст. 165 ЦК Української РСР, якщо  строк  виконання  зобов'язання  не  встановлений    або визначений  моментом  витребування,  кредитор   вправі    вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов'язання в семиденний строк з дня пред'явлення вимоги  кредитором,  якщо  обов'язок  негайного виконання  не  випливає  із  закону,  договору  або   із    змісту зобов'язання.

Аналогічні положення містить ст. 530 ЦК України (2003р.)

З урахуванням того, що вимогу про оплату за надані послуги Відповідач отримав від Позивача 30.09.2005р., суд не приймає заперечення Відповідача щодо строків позовної давності.

Відповідач не надав суду доказів погашення боргу, чи контррозрахунку стягуваної суми.

Відповідно до ст. 33, 34  ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин,  суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати  слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 49, 75, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", 49030, м. Дніпропетровськ, вул. Центральна, 6  (, п/р №851 у КБ "Земельний капітал", МФО 305880) на користь Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району, 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 82 (,                       р/р 7211 у АКБ УСБ, МФО 305017) 21 935 грн. 98 коп. –боргу, 220 грн. 00 коп. - витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                 С.Г. Юзіков

Рішення підписане 09.11.2007р.