ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.09.07                                                                                           Справа№ 30/238

За позовом:     ПП «Браво лв», м. Львів

до відповідача:    ТзОВ „Азімут”, м. Городок

Суддя     Н.Мороз

Сума   6048,15 грн.

Представники:

Від  позивача   - Антоненко В.А. (довіреність в матеріалах справи)

Від  відповідача  -   н/з

Позивачу роз”яснено зміст прав та обов”язків відповідно до  ст.ст.20,22 ГПК України.

Суть спору:

Позов заявлено ПП «Браво лв», м. Львів   до  ТзОВ „Азімут”, м.Городок  про стягнення 6048,15 грн. заборгованості, в т.ч.5543,68 грн. орендної плати та 504,47 грн. пені.

Ухвалою суду   від 13.08.2007р.  порушено  провадження  у справі та призначено до розгляду на 11.09.2007р.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про уточнення позовних вимог №7/88 від 12.09.2007р., згідно якої просить стягнути з відповідача 5543,68 грн. орендної плати.  Позов просить задоволити  відповідно до уточнення.

Представник відповідача в судове засідання не з”явився (хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового засідання), вимог ухвали суду від 13.08.2007р. не виконав.  Згідно витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №20-09/2445 від 13.09.2007р., ТзОВ „Азімут” значиться в ЄДРПОУ за адресою, вказаною у позовній заяві.

Справа розглядається за наявними матеріалами, згідно ст.75 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано  17.09.2007р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши  пояснення повноважного представника позивача,  суд встановив:

Згідно ст.179 Господарського Кодексу України, майново-господарські зобов”язання, які виникають між суб”єктами господарювання або між суб”єктами господарювання і негосподарюючими суб”єктами- юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов”язаннями.

Між  приватним підприємством „Браво лв” (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Азімут” (орендар), укладено договір оренди №11/05-Б.Хмельницького  від 01.08.2005р.

Умовами договору  визначено: предмет договору (нежитлове приміщення 2-го поверху будівлі виробничого корпусу №2 загальною площею 97,23 м.кв. по вул. Б.Хмельницького,212 у м. Львові), орендна плата (ціна, п.4.1 договору), термін договору оренди (п.5.2).

Враховуючи, що сторони досягли згоди по основних істотних умовах та формі договору, суд застосовує до сторін  наслідки договірних зобов"язань та дає оцінку поданих сторонами доказів в сукупності відповідно до ст.43 ГПК України.

У відповідності до умов договору, позивач зобов”язався передати визначене  майно в користування (акт передачі об”єкту оренди  від  19.12.2005р. в матеріалах справи), а відповідач  взяв на себе зобов”язання прийняти в користування майно та сплачувати за нього орендну плату.

Згідно   п.5.2 договору,  термін оренди становить 11 календарних місяців з моменту підписання акту передачі  об”єкту оренди орендареві. Як випливає з матеріалів справи, за згодою сторін, вищезазначений договір оренди припинено 19.12.2005р.,  об”єкт оренди згідно акту передачі, повернуто орендодавцю.

Порядок розрахунків, зокрема, внесення орендної плати визначено п.4 договору,         проте, суд зазначає, що договірні зобов"язання  відповідачем  належним чином  не виконано, згідно поданого позивачем розрахунку позовних вимог, відповідач допустив заборгованість по орендній платі  в розмірі  5543,68 грн. Крім того, дана сума підтверджена двостороннім актом звірки розрахунків станом на 28.03.2006р. (в матеріалах справи).

Заявлена позивачем  претензія  №6/30 від 31.03.2006р. з вимогою погасити заборгованість, залишена відповідачем без відповіді і задоволення.

У відповідності до ст.193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов»язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться,  одностороння відмова від договору оренди не допускається.

В порядку ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона   посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований поданими  доказами, не спростований відповідачем  і підлягає до задоволення, відповідно до заяви про уточнення позовних вимог.

Судові витрати покладаються на відповідача, згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись  ст..ст.179,193, 286  ГК України, ст.ст.33,43,49,75,82,84,85 ГПК України, господарський  суд,-

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Азімут”, м.Городок, вул.Комарнівська,67 (р/р 260032869 в ЛФ АБ „Укргазбанк”, МФО 325967, ) на користь приватного  підприємства „Браво лв”, м. Львів, вул.Олійна,26а (р/р 260087110 в ЛОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 325570, ) –5543,68 грн. орендної плати, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

3. Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя