ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

14.11.2007
Справа №2-30/11552-2007

14 листопада 2007 р.          № 2-30/11552-2007

За скаргою Закритого акціонерного товариства «Бурлюк», Бахчисарайський р-он., с. Каштани, вул. Виноградна, буд. 3.

На дії Залізничного відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим, м. Сімферополь, вул. Чернишевського, буд. 2.

Боржник Державне підприємство «Сімферопольський виноробний завод», м. Сімферополя, Московське шосе, 9 – й кілометр.

Скарга на дії ВДВС.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від заявника – не з’явився.

Від  ВДВС – Погорілий, державний виконавець, посвід. РК № 059, дов. від 14.11.2007 р.

Від боржника – Купрєєва, за дов. від 09.01.2007 р. у справі.

Суть спору: Заявник – ЗАТ «Бурлюк» звернувся до господарського суду АР Крим зі скаргою на дії державного виконавця Державної виконавчої служби Залізничного р-ну м. Сімферополя і просить скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження від 06.08.2007 р., поновити виконавче провадження по справі, зобов’язати виконавчу службу вчинити дії, накласти арешт на грошові кошти боржника та здійснити примусове стягнення коштів з розрахункового рахунку боржника.

Заявою від 05.10.2007 р. (а.с. 21) заявник уточнив свої вимоги, просить визнати постанову старшого державного виконавця державної виконавчої служби Залізничного району Кисельова О.Н. про зупинення виконавчого провадження від 06.08.2007 р. недійсною та зобов’язати орган Державної виконавчої служби накласти арешт на майно та на грошові кошти боржника.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може зупинити виконавче провадження в разі прийняття господарським судом скарги на дії державного виконавця. Однак, заявник посилається на те, що зупинення виконавчого провадження з підстав, викладених в ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» це право державного виконавця, а не обов’язок. Обов’язкові підстави для зупинення виконавчого провадження викладені в ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження». З приведених підстав, заявник просить суд визнати недійсною постанову  старшого державного виконавця державної виконавчої служби Залізничного району Кисельова О.Н. про зупинення виконавчого провадження від 06.08.2007 р.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся зі скаргою до Державної виконавчої служби у Залізничному р-ні м. Сімферополя, однак органом примусового виконання судового рішення є Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим.

Відповідно до статті 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Залучення до участі у справі відповідача з ініціативи господарського суду може здійснюватися незалежно від додержання порядку досудового врегулювання спору.

Враховуючи, що відповідач був належним чином сповіщений про день та час розгляду скарги, приймав участь у судових засіданнях, суд вважає за необхідне замінити відповідача на належного - Залізничний відділ державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції АР Крим.

ВДВС представив відзив від 10.10.2007 р. № 03 – 19/2944 (а.с. 26) в якому посилається на те, що державний виконавець на підставі ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» скористався наданим йому Законом правом щодо зупинення виконавчого провадження, вважає прийняту постанову від 06.08.2007 р. законною та обґрунтованою, а тому просить у задоволенні скарги відмовити.

Боржник – ДП «Сімферопольський виноробний завод» письмові пояснення на скаргу не представив, однак усно пояснив, що заперечує проти її задоволення.

Крім того, в судовому засіданні 29.10.2007 р. боржник представив клопотання про зупинення розгляду скарги до розгляду Вищім господарським судом України касаційної скарги по справі № 2-30/15949-2006. Своє клопотання боржник обґрунтовує тим, що ухвалою від 23.10.2007 р. Вищій господарський суд України зупинив виконання ухвали господарського суду АР Крим від 09.12.2004 р. № 2-3/16146-2004 до закінчення касаційного перегляду.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.10.2007 р., судом була оголошена перерва відповідно до ст. 77 ГПК України для вирішення заявленого клопотання.

05.11.2007 р. на адресу суду надійшло клопотання заявника від 02.11.2007 р. № 01-4/894 (а.с. 65) про відкладення розгляду по даній справи до закінчення касаційного перегляду ухвали господарського суду від 09.12.2004 р. № 2-3/16416-2004

Після перерви судове засідання було продовжено 14.11.2007 р. у відсутності представника заявника.

Заявлені клопотання сторін про зупинення та відкладення провадження у справі не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Так, ухвалою господарського суду від 09.12.2004 р. по справі № 2-3/16146-2004 р. скарга ЗАТ «Бурлюк» була частково задоволена, ВДВС Залізничного РУЮ м. Сімферополя було зобов’язано відкрити виконавче провадження про примусове виконання ухвали господарського суду від 27.09.2004 р. по справі № 2-14/10570-2004. (а.с. 57 – 58).

По справі № 2-30/15949-2006 ухвалою від 27.11.2006 р. в задоволенні скарги боржника ДП «Сімферопольський виноробний завод» про визнання дії ДВС в Залізничному районі м. Сімферополя неправомірними та зобов’язанні закрити виконавче провадження було відмовлено. (а.с. 62 - 64). Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.10.2007 р. касаційна скарга по справі № 2-30/15949-2006 призначена до розгляду на 22.11.2007 р.

Проте, суд вважає, що немає підстав для зупинення провадження, оскільки предметом розгляду по даній справі є постанова державного виконавця від 06.08.2007 р., а тому суд дійшов висновку, що розгляду даної справи не перешкоджає розгляд у Вищому господарському суді України справи № 2-30/15949-2006 р.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, суд вважає можливим розгляд справи за наявними в ній матеріалами. Інших доказів сторонами представлено не було.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи та пояснення представника заявника, присутнього у попередніх судових засіданнях, ВДВС та боржника, суд –

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду АР Крим від 27.09.2004 р. по справі № 2-14/10570-2004 затверджена мирова угода, укладена між ЗАТ «Бурлюк» (позивач) та ДП «Сімферопольський виноробний завод» (відповідач). (а.с. 29).

Згідно з п. 1 мирової угоди, відповідач зобов’язаний оплатити позивачеві заборгованість в сумі 525321,70 грн. не пізніше 21 жовтня 2004 р. згідно з графіком. При порушенні строків оплати і/або оплати в меншому розмірі в порівнянні з умовами, викладеними в п. 1 мирової угоди, відповідач зобов’язаний оплатити позивачу суму, зазначену в позовній заяві у повному обсязі наступним чином: додатково до суми, визначеної у п. 1, відповідач сплачує позивачеві 244575,66 грн. штрафних санкцій за прострочення виконання не пізніше 31 жовтня 2004 р.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2004 р. № 2-3/16146-2004 ВДВС Залізничного РУЮ м. Сімферополя було зобов’язано відкрити виконавче провадження про примусове виконання ухвали господарського суду від 27.09.2004 р. по справі № 2-14/10570-2004. (а.с. 57 – 58).

Постановою від 30.03.2007 р. (а.с. 31) ВДВС в Залізничному районі м. Сімферополя було відкрито виконавче провадження по виконанню ухвали від 27.09.2004 р. № 2-14/10570-2004. (а.с. 30 – 31).

Постановою від 06.08.2007 р. (а.с. 7) ВДВС зупинив виконавче провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на те, що боржником подана до суду скарга на дії державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 серпня 2007 р. до господарського суду надійшла скарга ДП «Сімферопольський виноробний завод» (а.с. 48), яка ухвалою господарського суду від 06.08.2007 р. (а.с. 61) прийнята до розгляду.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження може бути зупинено у разі прийняття скарги на дії державного виконавця або відмову в його відводі.

Доводи заявника, що згідно з даною нормою державний виконавець може, але не зобов’язаний зупиняти виконавче провадження не можуть бути прийняті до уваги, з наступних підстав.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право здійснювати повноваження, передбачені цим та іншими законами.

Відповідно до п. 8 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 р. N 04-5/365 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З викладених обставин, суд не убачає порушення прав стягувача, а тому вважає, що постанова від 06.08.2007 р. обґрунтована, прийнята у межах повноважень, наданих державному виконавцю Законом України «Про виконавче провадження» і у відповідності з нормами законодавства.

Керуючись ст. ст. 86, 121 - 2 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ЗАТ «Бурлюк» відмовити

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.