ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 р.
№ 46/604-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
суддів
Кота О.В.
Шевчук С.Р. (доповідач), Владимиренко С.В.

розглянувши  касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Хар-Істейт"

на постанову

у справі
Харківського  апеляційного
господарського суду від 14.08.2007р.
№ 46/604-06

за позовом

до

про
Прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради
Товариства з обмеженою відповідальністю "Хар-Істейт"
розірвання договору оренди,
стягнення 10884,77 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача: не з'явився;

- відповідача:Синєпольська О.В.,

- прокурор віділлу Генеральної прокуратури України Савицька О.В.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави, в особі Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради з позовом про розірвання з відповідачем - ТОВ "Хар-Істейт" договору оренди № 3322 від 16 червня 2004 р., виселення відповідача з займаного нежитлового приміщення площею 414,9 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 3 літ. "Б-2", та передати його позивачу, стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 10460,71 грн. та 242,06 грн. пені.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.01.07 року по справі № 46/604-06 (суддя Ільїн О.В.) позов задоволено частково. Розірвано договір оренди нежитлового приміщення № 3322 від 16 червня 2004 року, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Харківської міської ради та ТОВ "Хар-Істейт", виселено ТОВ "Хар-Істейт з нежитлового приміщення площею 414,9 кв. м., розташованого за  адресою:  м.Харків, вул. Клочківська, 3 літ. "Б-2", та вирішено передати його позивачу.  Стягнуто  з ТОВ "Хар-Істейт" на користь державного бюджету 170 грн.  державного мита.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2007 року рішення  господарського суду Харківської області від 22.01.2007 року у справі № 46/604-06 залишено   без змін.

У своїй касаційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Хар-Істейт" просить скасувати рішення господарського суду  Харківської області від 22.01.2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.08.2007 року та припинити  провадження  у справі. Скаржник  вважає, що судові акти у справі прийняті з порушенням  норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши  суддю-доповідача, пояснення представників відповідача та прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши  доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що постановлені у справі судові рішення  господарського суду першої інстанції та постанова  апеляційного господарського суду не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню, з  направленням  матеріалів справи на новий розгляд, виходячи з наступного.

Як зазначається у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від "Про судове рішення" від 29.12.1976 року з наступними змінами, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, постановлені у справі судові рішення не можна визнати такими, що відповідають зазначеним вище вимогам.

Відповідно до статті 291 Господарського кодексу  України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно статті  782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Тобто, для визнання договору розірваним на підставі статті 782                         Цивільного кодексу  України необхідно підтвердження неплатежу на протязі трьох місяців підряд і повідомлення наймача про розірвання договору.

Вирішуючи спір у даній справі, попередні судові інстанції дійшли висновку про обґрунтованість  вимоги прокурора та позивача щодо розірвання договору оренди  нежитлового приміщення № 3322 від 16.06.2004 року та виселення відповідача    з займаного нежитлового приміщення.

Проте, колегія суддів Вищого господарського суду України такий висновок вважає передчасним, оскільки судами не з’ясована правомірність заявлених вимог, не досліджені підстави направлення позивачем листа про відмову від договору, не встановлювались обставини, які б свідчили про час виникнення заборгованості по орендній платі і періоду прострочки платежу  у судових  рішеннях  не навели.

Також при розгляді справи, суди попередніх інстанцій не звернули  увагу на те, що іншою підставою для  розірвання договору, прокурор вважав користування  річчю всупереч  договору і при цьому послався на частину 1 статті  783 Цивільного кодексу України. Враховуючи  те, що правового обґрунтування позову прокурор не змінював, наполягав на задоволенні позову, то висновок суду про розірвання договору на підставі частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України не можна  вважати  правильним.

На неповно з’ясованих обставинах припинено  провадження у справі і в частині  стягнення  з відповідача 10460,71 грн. основного боргу  та 242,06 грн. пені, оскільки суд першої інстанції не дослідив періоду виникнення (помісячно)  зазначеного боргу та пені і доказів сплати  відповідачем зазначеної заборгованості.

При цьому, матеріалами справи платіжних документів про сплату боргу та пені не містять.

Таким чином, судами попередніх інстанцій, всупереч положенням  статті 43 Господарського процесуального кодексу України, не було здійснено повного та об’єктивного розгляду питання щодо наявності підстав для  розірвання договору і виселення та стягнення боргу з орендної плати, пені за прострочку платежу.

При новому розгляді справи господарському  суду необхідно  врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати фактичні обставини справи, дати їм належну правову оцінку,  і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115,1117, ст.1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну  скаргу товариства  з обмеженою відповідальністю "Хар-Істейт" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного  господарського суду від 14.08.2007 року та  рішення господарського суду Харківської області від 22.01.2007 року у справі № 46/604-06 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Харківської області в іншому складі суду.

Головуючий                                                                                Кот О.В.

С у д д я                                                                                       Шевчук С.Р.

С у д д я                                                                                          Владимиренко С.В.