ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2007р.                                                                                 Справа №  19/106

За позовом  Кременчуцької  об'єднаної державної  податкової  інспекції, 39600, м.Кременчук, вул.Жовтнева, 43

до  1. Приватного  підприємства "Альтор", 39600,  м.Кременчук, тупик 7-й Хорольський, 2А

2. Приватного підприємства "Інтер-Будторг", м.Світловодськ Кіровоградської області, смт Власова, вул.Молодіжна, 25/18

про визнання зобов"язання згідно угоди (правочину) недійсним та стягнення на  користь держави 79712,16 грн.

Суддя  Безрук Т.М.

Секретар судового засідання Овсепян А.Г.

Представники

Від позивача Охранович Н.В., довір. № 10224/10 від 14.04.2006р.

Від відповідача 1. не з"явився

2. не з"явився                                                                                                              Розглядається позовна заява  про визнання недійсним зобов"язання згідно договору №1/22-09 від 22.09.2005р. та стягнення  з відповідача ПП "Альтор"  79712,16 грн. в доход держави.

Представники відповідачів в судове засідання не з"явились.

Відповідачі  відзиви на позов не надали.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі відповідач - ПП "Альтор"  отримав, що підтверджується поштовим повідомленням.  Письмового повідомлення про зміну адреси  в порядку ст. 40 КАС України суду не надсилав.

Ухвали суду, надіслані на їх  адресу згідно позову, а також  за адресою згідно довідки виконавчого комітету Світловодської міської ради від 26.07.2006р. №18-56/1, повернулися з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за адресою. Отже, відповідачі належним чином повідомлені про час та місце слухання справи.

В засіданні 26.04.2007р. судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови відповідно до ст.160 КАС  України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та першого відповідача, суд встановив:

Відповідно до договору №1/22-09 від 22.09.2005р.,  укладеного між ПП "Альтор"  та ПП "Інтер-Будторг", останній зобов’язався  виконати ремонт автомобіля КрАЗ-6444, належного замовнику (ПП "Альтор") з використанням запасних частин, вузлів та агрегатів замовника.  Факт виконання робіт сторони посвідчуюють актом виконаних робіт (п.3.1 Договору).  Оплата за послуги проводиться  замовником протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту  виконаних робіт (п.2.3 Договору).

В додатках до Договору сторони узгодили ціну, в дефектній відомості   визначили  попередній обсяг робіт.

29.09.2005р. сторони підписали акт здачі-приймання виконаних робіт до Договору, додаток №1 до Акту (перелік витрачених комплектуючих замовника), згідно яких підтверджено факт виконання робіт на загальну суму 79712,16 грн.  На вказану суму виписана податкова  накладна від 29.09.2005р.

Доказів сплати ПП "Альтор"  одержаних вартості послуг  на користь ПП "Інтер-Будторг" сторони суду не надали.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що приватне підприємство "Інтер-Будторг" зареєстроване на підставну особу;  рішенням Світловодського міськрайонного суду від 20.02.2006р. визнано недійсними всі  фінансово-господарські документи, документи бухгалтерського та податкового обліку приватного підприємства "Інтер-Будторг" з моменту реєстрації, а саме з 11.03.2003 р., з мотивів того, що підприємство було зареєстроване з порушенням діючого законодавства. На підставі цього позивач вважає, що діяльність приватного підприємства "Інтер-Будторг" була завідомо суперечна інтересам держави і суспільства, а спірні  угода та зобов’язання  укладені з метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства, отже останні слід визнати недійсними на підставі статті 207 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 207 Господарського кодексу України  господарське зобов’язання, що вчинено з метою,   яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу однієї з сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Тобто, необхідною умовою для визнання недійсною відповідно до статті 207 ГК України угоди,  укладеної з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, є наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи  обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати   протиправність укладуваної угоди і суперечність її мети інтересам держави і суспільства і прагнули або свідомо допускали  настання протиправних наслідків.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Світловодського міськрайонного суду від 20.02.2006р. визнано недійсними всі  фінансово-господарські документи, документи бухгалтерського та податкового обліку приватного підприємства "Інтер-Будторг" з моменту реєстрації, а саме з 11.03.2003 р., з мотивів того, що підприємство було зареєстроване з порушенням діючого законодавства.

Апеляційним судом Кіровоградської області ухвалою від 28.11.2006р. було скасовано вищевказане рішення Світловодського міськрайонного суду від 20.02.2006р., провадження у справі закрито.

Кременчуцька ОДПІ подала касаційну скаргу на дану ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області.  Ухвалою Верховного Суду України від 06.02.2007р. касаційна скарга Кременчуцької податкової залишена без руху до 06.03.2007р. На  час прийняття даної постанови доказів відкриття провадження з касаційного перегляду ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області позивачем суду не надано.

Таким чином, ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області на даний час не скасована та набрала законної сили.

Отже, посилання позивача на встановлені рішенням Світловодського міськрайонного суду від 20.02.2006р.  факти наявності умислу у приватного підприємства "Інтер-Будторг"  при укладенні спірної угоди діяти з метою за відомо суперечною інтересам держави, є необґрунтованими.

В разі скасування вказаної ухвали Верховним Судом України позивач не позбавлений права звернутися до суду за переглядом даної справи за нововиявленими обставинами.

Як свідчать матеріали справи, ПП "Інтер-Будторг" зареєстровано як суб”єкт підприємницької діяльності - юридична особа 11.03.2003р.,  взято на облік як платник податків в Світловодській ОДПІ (довідка від 31.03.2003р. №881), йому видано свідоцтво №15562230 про реєстрацію платника податку на додану вартість від 02.04.2003р.

До справи надано витяг з облікової картки платника податків –ПП "Інтер-Будторг", податкові декларації з податку на додану вартість  та  декларації з податку на прибуток підприємства, з відміткою податкового органу про їх прийняття, в яких ПП "Інтер-Будторг" декларував свої податкові зобов’язання. Листом від 14.04.2006р. №2288/1500 Світловодська ОДПІ повідомила, що ПП "Інтер-Будторг" до грудня 2005р. подавав податкову звітність.

Вищевказані обставини також встановлені судом в постановах від 05.04.2007р. по справі № 19/184а, від 05.04.2007р. по справі № 19/181а, від 05.04.2007р. по справі № 19/182, від 05.04.2007р. по справі № 19/183а, за участю ПП "Інтер-Будторг" та Кременчуцької  об'єднаної державної  податкової  інспекції.

Отже, твердження позивача про намір укладення спірної угоди з метою несплати податків ПП "Інтер-Будторг" не підтверджується матеріалами справи.

Сама по собі угода на надання послуг (договір підряду) не є суперечною інтересам держави та суспільства.

Посилання позивача в додаткових поясненнях на те, що ПП "Інтер-Будторг" не у повному обсязі декларувало проведені операції не підтверджено документально, та  є підставою для проведення донарахувань податковим органом відповідних податкових зобов”язань платнику, але не може бути підставою для визнання угоди недійсною.

Інших доказів того, що в діях ПП "Інтер-Будторг" існувала мета, яка суперечить інтересам Держави та суспільства, позивач суду не надав.

Таким чином, позивачем по справі не доведено, що при укладенні угоди  ПП "Інтер-Будторг" мало мету, завідомо суперечну інтересам держави і суспільства., отже позовні вимоги про визнання господарського зобов”язання за договором №1/22-09 від 22.09.2005р. укладеного між  ПП "Альтор"  та ПП "Інтер-Будторг" задоволенню не підлягають.

Позовна вимога про стягнення на користь Держави 79712,16 грн. також підлягає відхиленню, оскільки є похідною від вимоги про визнання недійсною угоди.

З огляду на вищевикладене, у позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 71, 94, 160, 165 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова набирає законної сили в строки, встановлені ст.254 КАС України, та може бути оскаржена в порядку, визначеному ст.186 КАС України.

Суддя                                                                      Безрук Т.М.

Повний текст постанови складений: