ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11"
грудня 2007 р.
Справа № 40/501-07

вх. № 12405/4-40

Суддя господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3, дов. від 20.11.2007 року  відповідача - ОСОБА_4, дов. від 20.11.2007
року

розглянувши справу за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Харків

до  Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права
власності на житлові будинки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на ту
обставину, що спірні житлові будинки їм було отримано у власність на підставі
рішення третейського суду від 14 листопада 2007 року, однак відповідач рішення
третейського суду, а відповідно й право власності позивача, не визнає та
звернувся до позивача з вимогою про визнання його співвласником зазначених житлових
будинків.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені
позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнає
повністю, зазначивши, що не мав наміру порушувати права та законні інтереси
позивача, а виходив з того, що ним з користувачем земельної ділянки, на якій
розташовані спірні будинки, було укладено договір про пайову участь у
будівництві житлових будинків від 27 серпня 2007 року, відповідно до умов якого
результатом будівництва виступали спірні будинки. Згідно з умовами пункту 9
вказаного договору пайщику, яким виступав відповідач, в об'єкті паювання, якими
виступали спірні будинки після закінчення їх будівництва, належить частка у
відповідності до фактично внесеного ним паю. Таким чином, відповідач вважав, що
він є співвласником спірних житлових будинків.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників
сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом було встановлено, що 14 листопада 2007 року третейським
судом з вирішення конкретної справи (ad hoc) за результатами розгляду
цивільного спору між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю
"ВЕТ РОЯЛ" було винесене рішення про визнання за позивачем права власності
на спірні житлові будинки (повний текст рішення було виготовлено та підписано
третейським судом 17 листопада 2007 року).

Згідно зі статтею 51 Закону України “Про третейські суди” рішення
третейського  суду  є остаточним і оскарженню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи 24 липня 2007 року на підставі
договору оренди землі, зареєстрованого у державному реєстрі земель 06 серпня
2007 року за №14, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕТ
РОЯЛ" отримав у користування земельну ділянку на території с. Затишшя,
Харківської області для будівництва житлових будинків.

Рішенням №373 від 10 серпня 2007 року Кулиничівської селищної ради
орендованій земельній ділянці було присвоєно наступну адресу:АДРЕСА_1

Згідно з частиною 1 статті 413 Цивільного кодексу України земельна
ділянка може бути надана в користування особі для будівництва промислових,
побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель. Таке
право, зокрема, виникає на підставі договору.

Згідно з частиною 2 статті 415 Цивільного кодексу України тільки
землекористувач має право власності на будівлі (споруди), споруджені на
земельній ділянці, переданій йому для забудови.

Як це вбачається з рішення третейського суду від 14 листопада 2007
року право власності на спірні житлові будинки було отримано позивачем від
належної особи, тобто такої, яка відповідно до закону тільки й могла мати
будь-які майнові права на новозбудовані житлові будинки.

З рішення третейського суду від 14 листопада 2007 року також
випливає, що позивач набув права власності на спірні житлові будинки в
результаті звернення стягнення на них, тобто правомірно, оскільки, така
підстава прямо передбачена законом.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

Слід зазначити, що, оскільки, право власності виникло в позивача
на підставі рішення суду, позивач не може вважатися правонаступником у
зобов'язаннях за договором, на який посилається відповідач, а тому його
положення цього договору  не
розповсюджують свою дію на позивача.

Окрім цього, відповідачем не надано жодного доказу, який би
підтверджував факт передачі ним паю у пайову участь.

Відповідно до частини 1 статті 392 Цивільного кодексу України
власник майна, може пред'явити позов про визнання його права власності,
зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України,
стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито
за рахунок другої сторони.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та
інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволені позову
на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129
Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1(ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) право власності на наступні об'єкти
нерухомого майна:

1) Житловий будинок літ. "А-2" загальною площею 362,8
кв.м., житловою площею 167,9 кв.м., місцезнаходження якого: АДРЕСА_1

2) Житловий будинок літ. "А-2" загальною площею 403,0
кв.м., житловою площею 199,6 кв.м., місцезнаходження якого: АДРЕСА_3

3) Житловий будинок літ. "А-2" загальною площею 307,9
кв.м., житловою площею 143,4 кв.м., місцезнаходження якого: АДРЕСА_3

4) Житловий будинок літ. "А-2" загальною площею 307,9
кв.м., житловою площею 144,6 кв.м., місцезнаходження якого: АДРЕСА_4

5) Житловий будинок літ. "А-2" загальною площею 360,7
кв.м., житловою площею 155,7 кв.м., місцезнаходження якого: АДРЕСА_5

6) Житловий будинок літ. "А-2" загальною площею 351,7
кв.м., житловою площею 174,5 кв.м., місцезнаходження якого: АДРЕСА_6

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ідентифікаційний
код НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_7 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2 - 4000,00 грн.
державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 13.12.2007 року.

Суддя
Хотенець
П.В.

Секретар
судового засідання
Дуброва Н.О.