ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.
№ 17/45/07

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н. О., - головуючого,

Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги
ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція”

на постанову

Одеського апеляційного господарського суду від 26.07.2007 року

у справі господарського суду
Миколаївської області

за позовом
ВАТ “Теплоенергомонтаж”

до
ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція”

про
стягнення заборгованості,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
Полоз В.І.,

- відповідача:
Гурова А.А.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року ВАТ “Теплоенергомонтаж” в особі Южно-Українського монтажного управління ВАТ “Теплоенергомонтаж” звернулось до господарського суду з позовом до ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” про стягнення 415513,21 грн. суми заборгованості за договором підряду № 2 від 01.05.1999 року.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 17.05.2007 року позов задоволено. Стягнуто на користь позивача 415513,21 грн. суми боргу та 4273,13 грн. судових витрат.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.07.2007 року рішення місцевого господарського суду від 17.05.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Одеського апеляційного  господарського суду від 26.07.2007 року та рішення господарського суду Миколаївської області від 17.05.2007 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Доповідач: Черкащенко М.М.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 01.05.1999 року ВАТ “Теплоенергомонтаж” в особі Южно-Українського монтажного управління ВАТ “Теплоенергомонтаж” (підрядник) та ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” (замовник) було укладено договір № 2 , відповідно до якого підрядник зобов’язується виконати роботи по ремонту обладнання енергоблоків Южно-Уукраїнської АЕС, а замовник зобов’язується прийняти роботи та на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних робіт провести розрахунок з підрядником.

Згідно п.2.1, 2.3 договору, орієнтована вартість підрядних робіт становить 850000,00 грн. Розрахунок за виконані роботи проводиться у грошовій формі, у разі відсутності грошових коштів у замовника, розрахунок проводиться у будь-якій інший формі.

Відповідно до 6.3 договору, договір вважається закінченим після виконання взаємних обов’язків сторін та врегулюванням всіх розрахунків між сторонами.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов договору, підрядником виконанні роботи у липні 1999 року на суму 215529,91 грн., у серпні 1999 року на суму 114088,57 грн., у жовтні 1999 року  на суму 98367,36 грн., у жовтні 1999 року на суму 109433,69 грн., у листопаді 1999 року на суму 86422,75 грн., у січні 2000 року на суму 222646,40 грн., у лютому 2000 року на суму 103000,28 грн., у березні 2000 року на суму 129850,07 грн., у квітні 2000 року на суму 58746,40 грн. Всього позивачем були виконані підрядні роботи за договором № 2 від 01.05.1999 року на загальну суму 1138085,43 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання виконаних робіт без будь-яких зауважень та застережень.

Відповідно до вимог ст.165 ЦК УРСР, положення якого діяли на момент укладання цього договору,  відповідач вправі провести виконання в будь-який час, але не пізніше семиденного строку з дня пред’явлення вимоги позивачем.

Як встановлено попередніми інстанціями відповідач лише частково здійснив розрахунок з позивачем за виконані роботи на суму 722572,93 грн., таким чином сума заборгованості по договору складає 415513,21 грн.

ВАТ “Теплоенергомонтаж” в особі Южно-Українського монтажного управління ВАТ “Теплоенергомонтаж” 14.12.2006 року направило на адресу ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі Відокремленого підрозділу “Южно-Українська атомна електрична станція” вимогу про проведення останнім оплати за виконані за договором № 2 підрядні роботи в сумі 415551,21 грн. Зазначена вимога була отримана відповідачем 15.12.2006 року.

Враховуючи, що в порушення ст. 165 ЦК УРСР, відповідач не розрахувався з позивачем за виконані ним роботи, а також враховуючи положення ст. 525, 526 ЦК України, судова колегія погоджується з висновками про стягнення з відповідача 415551,21 грн. суми боргу за договором № 2.

Посилання скаржника, як на підставу для відмови у задоволенні позову на пропуск строку позовної давності не може братись судом до уваги, оскільки згідно ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушили, в даному випадку перебіг строку позовної давності почався з 22.12.2006 року, тобто зі спливу 7-денного строку з моменту пред’явлення позивачем вимоги. Позов про стягнення заборгованості був поданий до суду 22.01.2007 року, тобто в межах загального строку позовної давності.

Не можуть братись судом до уваги і доводи скаржника про недійсність договору № 2 з підстав, що Южно-Українське монтажне управління ВАТ “Теплоенергомонтаж” не мало необхідний обсяг повноважень для укладання цього договору, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій під час розгляду справи, даний договір був в подальшому схвалений ВАТ “Теплоенергомонтаж”, а тому відсутні підстави для визнання його недійсним.

На підставі вищевикладеного, оскаржувана постанова є повною, законною та обґрунтованою, винесеною з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому судова колегія не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.07.2007 року у справі № 17/45/07 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                   Н. Кочерова

Судді                                                                                     В. Рибак

М. Черкащенко