ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"08" лютого 2007 р.                                                            Справа №20/7669-А

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка, м. Шепетівка

до Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807",

м. Шепетівка

про стягнення 97813,07 грн. заборгованості (недоїмка, фінансові санкції та пеня)

Суддя     Гладій С.В.

Секретар судового засідання Микитюк О.А.

Представники  :

Від позивача          - Левчук Л.А..  - за довіреністю № 508/07 від 13.02.2006р.

Від відповідача          - Максимов В.Я - голова правління.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в м. Шепетівка, м. Шепетівка 97813,07 грн. заборгованості (недоїмки, штрафних санкцій та пені)  по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову, обґрунтовуючи обставинами викладеними в позовній заяві та доданих до неї доказів.

В судовому засіданні та у відзиві на позов представник відповідача  повідомляє, що заборгованість не визнає, так як вона виникла внаслідок неповного відшкодування державою збитків від пільгового перевезення пасажирів. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглядом матеріалів справи  встановлено наступне:

Проведеною перевіркою встановлено наступне: Відкрите акціонерне товариство "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807",м. Шепетівка є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

За період з червня 2006р. по листопад 2006р. та станом на 01.12.2006р. у відповідача утворилась заборгованість перед управлінням Пенсійного фонду України, яка склала 97813,07 грн. заборгованості, з яких 90914,42 грн. недоїмки, 5429,84 грн. штрафних санкцій та 1468,81 грн. пені з страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Сума заборгованості підтверджується наданими позивачу розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті з червня 2006р. по листопад 2006р. та картками особового рахунку відповідача.

Управлінням Пенсійного фонду України виставлялась вимога про сплату боргу № Ю-20 від 07.12.2006р. та прийняті рішення про застосування фінансових санкцій та пені до відповідача за № 125 від 10.07.2006р., № 243 від 13.10.2006р.

У зв'язку з наявною заборгованістю позивачем подано позов про стягнення заборгованості  97813,07 грн. заборгованості, з яких 90914,42 грн. недоїмки, 5429,84 грн. штрафних санкцій та 1468,81 грн. пені з страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Досліджуючи надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування  та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне.

Згідно ст. 1 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у зв’язку із чим зобов’язаний сплачувати збір до Пенсійного фонду відповідно до чинного законодавства.

Згідно ст. 58 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03р. Пенсійний фонд є органом,  який провадить  збір,  акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує  своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Частина 1 п. 7 ст. 64 Закону визначає, що виконавча  дирекція  Пенсійного  фонду та її територіальні органи мають право  стягувати  з  платників  страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

При цьому під страховими внесками у відповідності до ст. 1 Закону є кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій. Згідно  п. 3. даної статті  що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

При    цьому   згідно ч.9  ст. 106 Закону виконавчі  органи   Пенсійного   фонду   застосовують   до страхувальників , зокрема,  такі фінансові санкції : п.2 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі: 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів. Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем відповідно до ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. прийнята вимога № Ю-20 від 07.12.2006р. про сплату про сплату заборгованості, протягом десяти робочих днів із дня отримання вимоги відповідач зобов’язаний був сплатити суму заборгованості. Крім того, позивачем прийняті Рішення  про застосування  фінансових санкцій та пені за  № 125 від 10.07.2006р., № 243 від 13.10.2006р.

Судом враховується, що згідно п.6 ст. 17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Відповідно до п. 6 ст. 20 даного Закону страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Оскільки протягом десяти днів із дня отримання Вимоги та Рішення відповідач не сплатив зазначені у вимогах та у рішеннях суми, не оскаржив вимогу та рішення до суду, позивач обґрунтовано просить стягнути з відповідача заборгованість по внесках, яка на момент вирішення справи по суті становить  97813,07 грн. заборгованості, з яких 90914,42 грн. недоїмки, 5429,84 грн. штрафних санкцій та 1468,81 грн. пені з страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, яка відповідачем не погашена, доказів про протилежне останнім не надано.

За таких обставин, позов заявлений обґрунтовано, підтверджений належними доказами, відповідає чинному законодавству та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86,  104,  158-163, 167, 254-259, 263, п.п.3,6,7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду Українив в м. Шепетівка, м. Шепетівка до Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807",м. Шепетівка  про стягнення  97813,07 грн. заборгованості, з яких 90914,42 грн. недоїмки, 5429,84 грн. штрафних санкцій та 1468,81 грн. пені з страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  задоволити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Шепетівське автотранспортне підприємство 16807", м. Шепетівка вул. Лєрмонтова, 2, 8 на користь управління Пенсійного фонду України  в м. Шепетівка, м. Шепетівка   вул. Островського, 6, 90914,42 грн. дев'яносто тисяч дев'ятсот чотирнадцять гривень 42 коп. недоїмки; 5429,84 грн. п'ять тисяч чотириста двадцять дев'ять гривень 84 коп. штрафних санкцій та 1468,81 грн. одну тисячу чотириста шістдесят вісім гривень 81 коп. пені по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно  ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та  інші  особи, які   беруть участь у  справі  мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про  апеляційне    оскарження  подається протягом  10 днів дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви по апеляційне оскарження. Подаються до   Житомирського  апеляційного   господарського суду  через  суд  першої інстанції.

Згідно ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено КАСУ  набирає законної сили  після   закінчення    строку  подання   заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      С.В. Гладій

Постанова складена у повному обсязі і підписана - 12.02.2007 року.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу