ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/492

15.11.07

За позовом                    Державного підприємства «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу»

До                              Державної акціонерної компанії «Хліб України»

3-я особа                    Приватне підприємство «Могучий»

Про                              стягнення 52 013 грн.

Суддя Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача       Сватуха О.В. –п/к (дов. від 19.01.06 р. №221д)

Від відповідача  Тищенко Г.Ф. –п/к (дов. від 17.10.06 р. №02-14/587)

Від 3-ї особи       не з’явився

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення 52 013 грн. основного боргу, переданого позивачу за розподільчим балансом від 31.07.03 р.

Відповідач надав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Представник 3-ї особи до судового засідання не з’явився, письмових пояснень по суті позову не надав.

Ухвалою суду від 26.09.06 р. розгляд справи відкладено.

В судовому засіданні 21.11.06 р. оголошено резолютивну частину рішення про задоволення позову.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою КМ України від 15.05.03 р. №690 «Про утворення державного підприємства «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу»шляхом виділення зі складу Державної акціонерної компанії «Хліб України»утворено позивача –ДП «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу»та віднесено його до сфери управління Міністерства аграрної політики України.

На виконання п. 3 Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 між позивачем та відповідачем підписано розподільчий баланс станом на 31.07.03 р. та акт приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р., що були погоджені протоколом від 02.09.03 р. №5 урядової комісії з реструктуризації ДАК «Хліб України», відповідно до яких до позивача переходить право вимоги до дебіторів відповідача за розрахунками з оплати матеріально-технічних ресурсів, поставлених відповідно до постанови КМУ від 03.09.97 р. №977.

В тому числі, до позивача перейшло право вимоги до ПП «Могучий» () щодо заборгованості у розмірі 52 013 грн., що виникла внаслідок неповернення коштів за отримані мінеральні добрива згідно Постанови КМ України від 03.09.97 р. №977.

Позивачем встановлено, що боржник провів розрахунки з Запорізьким ОДП ДАК «Хліб України», яке було повіреним відповідача, шляхом закладання на ВАТ «Мелітопольський елеватор»пшениці на суму 52 013 грн., що підтверджується накладною від 15.08.01 р. №1270 про передачу 143 149 кг пшениці на загальну суму 52 013 грн. та довіреністю на отримання ТМЦ серія МАИ №008472 від 15.08.01 р., довідкою до прибуткової квитанції №000512 від 14.08.01 р., а також листом ПП «Могучий»від 10.12.03 р. №180.

Погашення заборгованості відбулося у 2001 р., тобто, після підписання розподільчого балансу між сторонами.

Згідно ч. 1 п. 2 акту приймання-передачі дебіторської заборгованості до розподільчого балансу від 31.07.03 р. в разі виявлення факту проведення повного або часткового розрахунку дебіторів з відповідачем, що зменшує суму дебіторської заборгованості, переданої позивачу за розподільчим балансом, відповідач зобов’язаний перерахувати протягом одного місяця отримані суми на рахунок позивача.

Позивач 22.03.04 р. надіслав вимогу №431 про оплату боргу, на яку не отримано відповіді і задоволення.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з таких підстав.

Постановою КМ України від 15.05.03 р. №690 передбачалася передача відповідачу абсолютно всієї заборгованості без виключень, оскільки в постанові не зазначено ніяких умов передачі боргу.

Передача заборгованості виникла в рамках адміністративних відносин, а не в процесі фінансово-господарської діяльності, а отже відповідач отримав всі ризики щодо стягнення заборгованості, тому в даному випадку не можна говорити про відповідальність позивача згідно ст. 519 ЦК України. У випадку виявлення безнадійної заборгованості позивач повинен був звернутися до її власника – КМ України –з питанням щодо врегулювання проблеми стягнення боргу.

Також відповідач вважає, що позивачем не надано доказів проведення роботи по стягненню заборгованості з боржника, так як надані докази проведення розрахунку з Запорізьким ОДП ДАК «Хліб України»не є належними.

З наданих копій документів не вбачається, що зерно поставлене саме в погашення заборгованості згідно Постанови КМ України від 03.09.97 р. №977, згідно ст. 664 ЦК України підтвердженням передачі товару є акт приймання-передачі, який не надано, як і не надано первинних документів.

Відповідач передав оригінали всіх наявних документів щодо дебіторської заборгованості позивачу, однак, позивач не зіставляє і позовній заяві суму, на яку було передано ресурсів, та суму, на яку начебто було проведено розрахунок.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Незважаючи на те, що правовідносини між сторонами щодо передачі дебіторської заборгованості за розподільчим балансом виникли на підставі адміністративного акту –Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 –вони є господарськими та до них застосовуються положення законодавства щодо передачі прав та обов’язків новоутвореній юридичній особі при виділі на загальних підставах.

Відповідно до ЦК УРСР (яким регулювалися відносини сторін на час передачі дебіторської заборгованості) адміністративні акти є одним з джерел виникнення цивільних прав і обов’язків (ст. 4), тому факт проведення реорганізації на підставі адміністративного акту не впливає на права та обов’язки сторін щодо передачі дебіторської заборгованості і не надає відповідачу ніяких особливих підстав для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов’язань, що виникли у зв’язку з передачею дебіторської заборгованості позивачу.

Відповідно до законодавства, яке діяло станом на дату прийняття Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 та підписання розподільчого балансу від 31.07.03 р. (ЦК УРСР), так і чинного законодавства (ЦК України, ГК України) при виділі права та обов’язки переходять до новоутворюваної юридичної особи згідно розподільчого балансу.

Відповідно до Постанови КМ України від 15.05.03 р. №690 позивачу як новоутворюваному підприємству передано непогашені зобов’язання ДАК «Хліб України», відображені у балансі, тобто, фактично мала місце зміна кредитора у зобов’язанні внаслідок правонаступництва (ст. 512 ЦК України), що відбулася на виконання зазначеної Постанови КМ України.

Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання цієї вимоги боржником.

Положення ЦК України застосовуються до правовідносин сторін, так як правовідносини між ними, що виникли з акту від 31.07.03 р., є триваючими.

В акті передачі-приймання від 31.07.03 р. сторони погодили наслідки передачі в якості дебіторської заборгованості, що вже погашена станом на дату підписання акту, тобто, недійсної заборгованості, а саме: відповідно до п. 2 акту в разі виявлення факту проведення повного або часткового розрахунку дебіторів з Компанією, що зменшує суму дебіторської заборгованості, переданої Підприємству за розподільчим балансом, Компанія зобов’язана перерахувати протягом одного місяця отримані суми на рахунок Підприємства.

В даному випадку такі обставини мають місце.

Згідно наданих суду доказів ПП «Могучий»проведено розрахунок з Запорізьким ОДП ДАК «Хліб України»в розмірі 52 013 грн. шляхом поставки пшениці.

Зазначений факт підтверджується накладною від 15.08.01 р. №1270 про передачу 143 149 кг пшениці на загальну суму 52 013 грн. та довіреністю на отримання ТМЦ серія МАИ №008472 від 15.08.01 р., довідкою до прибуткової квитанції №000512 від 14.08.01 р.

В довідці зазначена підстава передачі пшениці –постанова №977, чого достатньо для того, щоб вважати пшеницю такою, що передана на виконання зобов’язань згідно Постанови КМ України від 03.09.97 р. №977.

Запорізьке ОДП ДАК «Хліб України»є дочірнім підприємством ДАК «Хліб України», тому є всі підстави вважати, що зобов’язання, виконане на користь Запорізького ОДП ДАК «Хліб України», виконане на користь ДАК «Хліб України».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-89, 93 ГПК України, ст. 519 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Державної акціонерної компанії «Хліб України»(01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 1, п/р 1924 у Печерській філії «Приватбанку»м. Києва, МФО 300711, ) на користь Державного підприємства «Агентство з реструктуризації заборгованості підприємств агропромислового комплексу»(01033, м.Київ, вул. Саксаганського, 1, п/р 2531 в Старокиївському відділенні Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012, ) 52 013 грн. заборгованості, 520, 13 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання чинності судовим рішенням видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                             Л.В.Прокопенко