ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 47/378-07

вх. № 9087/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився  відповідача -  Харченко О.Ю. за довіреністю від 14.03.2007р.

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський економіко-правовий університет", м. Харків

до  Харківського Національного університету внутрішніх справ МВС України м. Харків

про стягнення 64251,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 64251,25грн., яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору про надання освітніх послуг б/н від 16.07.2004р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 643,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 19.09.2007р. розгляд справи було продовжено строком на один місяць - до 31.10.2007р.

У судовому засіданні призначеному на 08.10.2007р. в порядку ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 17.10.2007р.

Позивач надав через канцелярію господарського суду 15.10.2007р. письмові пояснення, які були прийняті судом та залучені до матеріалів справи.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву в якому з позовними вимогами позивача не згоден з підстав зазначених у відзиві та просить суд відмовити позивачу у позові.

Розглянувши матеріали справи, та вислухавши пояснення представників сторі, судом було встановлено, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав, а саме як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав від позивача грошові кошти у сумі 64251,25 грн., що підтверджується платіжними документами, зокрема платіжними дорученнями № 1 від 06 січня 2006 року на суму 9200,00 грн., № 10 від 13 січня 2006 року на суму 20 557,50 грн., № 41 від 20 січня 2006 року на суму 19 700,00 грн. та № 57 від 27 січня 2006 року на суму 14 793,75 грн.

Позивач пояснив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання освітніх послуг від 16.07.2004р., відповідно до умов якого здійснювалося навчання студентів відповідача на матеріально-технічній базі позивача, плата за навчання перераховувалася студентами або особою, яка брала на себе обов'язки оплачувати навчання студентів, на поточний рахунок позивача чи вносилася готівкою в касу позивача, а потім розподілялася між сторонами вказаного договору. Листом від 23.09.2005р. № 30/416 відповідач повідомив позивача про одностороннє розірвання зазначеного договору з 01 січня 2006 року. Таким чином з 01 січня 2006 року вказаний договір припинив свою дію.

У період з 06.01.2006р. по 27.01.2006р., тобто після розірвання зазначеного договору, позивачем були помилково перераховані на рахунок відповідача спірні грошові кошти, у загальній сумі 64251,25 грн.

Відповідач пояснив, що договір про надання освітніх послуг від 16.07.2004 р. припинив свою дію, студенти перейшли на навчання до відповідача і з 01.01.2006 кошти за навчання повинні були перерахувати на поточний рахунок відповідача. Однак, частина студентів помилково перерахувала частину грошових коштів на поточний рахунок позивача і саме ці кошти були повернуті відповідачу.

Відповідно до п. 2.2. Договору про надання освітніх послуг від 16.07.2004р., позивач та відповідач зобов’язались укладали узгоджений трьохсторонній договір про надання освітніх послуг між відповідачем, позивачем та студентом, або особою, яка бере на себе обов’язок оплачувати навчання студента.

Відповідно до п. 3.2. Договору про надання освітніх послуг від 16.07.2004р., плата за навчання перераховується студентом (особою, яка бере на себе обов’язки оплачувати навчання студента) на поточний рахунок позивача чи вноситься готівкою в касу позивача для акумулювання і подальшого розподілу між сторонами договору відповідно до виконаних робіт і понесених витрат.

Пунктом 5.3. Договору про надання освітніх послуг від 16.07.2004р. визначено, що в разі розірвання договору між сторонами, зобов’язання з подальшого навчання студентів в повному обсязі покладаються  на відповідача.

При цьому, умовами Договору про надання освітніх послуг від 16.07.2004р. будь–який спеціальний порядок розрахунків між сторонами щодо грошових коштів, передоплачених замовниками освітніх послуг, у разі розірвання цього договору, не передбачений. Порядок розрахунків, у разі розірвання цього договору, не передбачений також і нормами чинного законодавства, зокрема ст. 907 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду  Харківської області від 09.06.2006р. у справі № 35/47-06, що набрало законної сили, відповідачу було відмовлено у стягненні з позивача грошових коштів, які були сплачені замовниками освітніх послуг з тієї підстави, що такий розрахунок між сторонами не передбачений Договором про надання освітніх послуг від 16.07.2004р., чи законодавством, а тому є безпідставним.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.12.2006р, що набрало законної сили, відповідачу було відмовлено у задоволенні вимоги до позивача щодо стягнення грошових коштів, сплачених у порядку передоплати на рахунок позивача замовниками освітніх послуг з підстав відсутності у відповідача прав щодо цих коштів.

Посилання відповідача на безпідставність набуття позивачем спірних грошових коштів матеріалами справи не підтверджується. Також не підтверджується матеріалами справи і наявність у відповідача правових підстав для подальшого одержання ним спірних коштів.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесу всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що грошові кошти у сумі 64251,25 грн. є такими, що безпідставно набуті відповідачем та підлягають поверненню позивачу, проте відповідачем не були повернуті.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є правомірними та належним чином обґрунтованими, а, отже, підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 643,00грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 1212  Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Харківського національного університету внутрішніх справ (61080, м. Харків, пр. 50-річчя СРСР, 27, р/р 0112 у УДК в Х/о м. Харків, Держпром 6, 2 пов., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Харківський економіко-правовий університет” (61080, м. Харків, пр. Гагаріна, 187, п/р № 2 в АСУБ „Грант”, м. Харків, МФО 351607, ) 64251,25 грн. боргу, держмито у розмірі 643,00грн. та витрати на інформаціно-технічне забезпечення судового процесуу розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 18.10.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.