СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

01.06.2007

Справа №2-27/3637-2007А

За позовом - Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

До відповідачів  -   1.
Державна податкова адміністрація в АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Р.
Люксембург, 29.

2.  ДПІ в Нижньогірському районі, с.
Нижньогірський, вул.. Шкільна, 16.

Про   визнання протиправними дій і скасування
рішень.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача -        не з'явився.

Від відповідачів -   1.
Моніч О. П., дор. у справі; Вегбієв Р. І., дор. у справі; Герасименко Н.
А., дор. у справі.

2.  не з'явився.

Сутність спору:

Позивач   звернувся до Господарського суду АР Крим з
позовом до відповідачів   про  визнання дій ДПА в АР Крим, що стосуються
процедури проведення перевірки 25.01.2007 р. і прийняття рішення ДПІ в
Нижньогірському районі № від 07.02.2007 р. у відношенні позивача
протиправними. Також просить суд скасувати рішення ДПІ в Нижньогірському районі
№, №, № від 07.02.2007 р.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що
посадові особи відповідача  не мали права
приступати до проведення перевірки і складати відповідний акт, і, таким чином,
факти, що викладені в акті перевірки,
були отримані незаконним шляхом. Направлення на перевірку, а також копія
наказу керівника податкового органу про проведення позапланової перевірки, в
яких повинні зазначатися підстави для проведення такої перевірки, в порушення
вимог ст.. 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”
позивачу не надавалися, тобто представниками
відповідача було порушено порядок проведення перевірок. Також позивач
повідомив про те, що оскільки відповідач не є органом,  уповноваженим видавати суб'єктам
господарювання ліцензію на торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами,
то відповідно він не має права приймати рішення про застосування фінансових
санкцій,  встановлених ст.. 17 Закону
України №481,  оскільки вказані
повноваження віднесені до компетенції Департаменту з адміністрування акцизного
збору і контролю за виробництвом і обігом підакцизних товарів Державної
податкової адміністрації України.

На підставі викладеного, просить
позов задовольнити.

Однак по  суті виявлених  відповідачем
порушень не заперечує.

Перший відповідач у запереченнях на
позов повідомив про те, що вважає винесене рішення про застосування фінансових
санкцій цілком правомірним та прийнятим у межах наданих відповідачку чинним
законодавством України повноважень.

На підставі викладеного, просить у
позові відмовити.

Другий відповідач проти позовних
вимог заперечує по мотивам, викладеним у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд,  -

В С Т А Н О В И В :

25.01.2007 р. посадовими особами
ДПА в АР Крим голованим державним податковим інспектором - ревізором Моніч О.
П. і старшим державним податковим інспектором - ревізором управління контрольно
- перевірчої роботи ДПА в АР Крим Вегбієвим Р. І., на підставі направлення на
перевірку №219 від 25.01.2007 р.,  було
проведено перевірку позивача  по контролю
за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкого і безготівково обігу
господарської одиниці - магазина, що розташований за адресою - Нижньогірський
район, АДРЕСА_2,   що належить позивачу
по справі.

По результатам перевірки було
складено акт № 000009 від 25.01.2007 р.

Під час проведення перевірки  було виявлено порушення позивачем п. 1, 2, 6,
11, 13 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 -
III, ст.. 6 Декрету КМУ №18 - 92 від 26.12.1992 р. «Про акцизний збір» та п. 1
ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності».

На підставі вказаного акту
перевірки, відповідачем було винесено рішення № від 07.02.2007
р.,  №, №,
№ від 07.02.2007 р.

При таких обставинах справи, у
позові належить відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у відношенні
позивача по справі була проведена планова перевірка   по контролю за здійсненням розрахункових
операцій в сфері готівкого і безготівково обігу.

Відповідно до п. 2.6 додатку 2 до
наказу ДПА України від 11.10.2005 р. №441 «Про затвердження методичних
рекомендацій щодо порядку складання плану - графіку перевірок суб'єктів
господарювання та взаємодії між структурними підрозділами при їх проведенні»
планові перевірки проводяться за окремими щомісячними планами податкових органів.  В матеріалах справи наявний затверджений
начальником ДПІ в Нижньогірському районі перелік суб'єктів господарювання, що
здійснюють діяльність в сфері торгівлі, громадського харчування і послуг, для
проведення перевірок в січні 2007 р. До вказаного переліку входить позивач по
справі.

Тобто в даному випадку необхідно
тільки надати  направлення  на перевірку суб'єкту господарювання під
розпис.

В матеріалах справи наявне  направлення №219 від 25.01.2007 р., яке
свідчить про те, позивач був з ним ознайомлений і представником  позивача дане направлення підписане.

В ході перевірки було встановлено
слідуючи порушення:

- не проведення розрахункової
операції через РРО на суму 27,30 грн.;

-
не видання розрахункового документу;

- не зберігання розрахункових
книжок в продовж встановленого строку;

-
невідповідність суми готівки на місці проведення розрахунків сумі
коштів, вказаної в денному звіті РРО, невідповідність склала 162,05 грн.;

-
проведення розрахункової операції через РРО без використання режиму
попереднього програмування товару, так, за сигарети  «Президент», за ціною 1,55 грн. видано чек
№9, у якому дані сигарети вказані як «Презид Л. А.»;

- роздрібна торгівля тютюновими
виробами за цінами, більше. ніж максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби.
встановленими виробниками таких тютюнових виробів. так, було реалізовано пачку
сигарет «Президент супер лайт» за ціною 1, 55 грн.. а максимальна роздрібна
ціна, що встановлена виробником та вказана на пачках сигарет. складає 1,50
грн.;

-
порушено порядок використання торгового патенту. торговий патент
знаходився  у недоступному для огляду
місці ( на дошці документації,  закритий
ліцензією на роздрібну торгівлю алкогольними напоями).

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону
України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III
суб'єкти підприємницької діяльності забовязані проводити  розрахункові
операції  на  повну
суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку  та  переведені
у  фіскальний  режим
роботи  реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у   випадках,   передбачених   цим
Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону
України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III
суб'єкти підприємницької діяльності забовязані видавати  особі,
яка отримує або повертає товар,
отримує послугу  або  відмовляється
від   неї,   розрахунковий   документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Відповідальність  за вказане порушення передбачено п. 1 ст..
17  Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у  разі
проведення   розрахункових   операцій
на  неповну  суму
вартості проданих   товарів   (наданих
послуг),   у   разі
непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових
операцій, у разі нероздрукування
відповідного  розрахункового  документа,
що підтверджує  виконання  розрахункової операції,  або проведення її без використання
розрахункової книжки.

Відповідно до п. 6 ст.  3 Закону України « Про України « Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III суб'єкти підприємницької
діяльності забовязані забезпечувати зберігання
використаних   книг   обліку розрахункових  операцій
та  розрахункових  книжок протягом трьох років після їх
закінчення.

Відповідальність за вказане
порушення передбачено п.  ст. 17 Закону
України « Про України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 -
III,  до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується штраф у розмірі
ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у  разі невикористання  при
здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим  Законом,
розрахункової  книжки  чи
книги  обліку розрахункових
операцій, або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки
чи порушення встановленого  порядку  її використання, або використання
незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових операцій,  або незберігання книг  обліку розрахункових    операцій
чи   розрахункових   книжок
протягом встановленого терміну.

Згідно до п. 13 ст. 3 Закону
України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III
суб'єкти підприємницької діяльності забовязані забезпечувати  відповідність
сум  готівкових  коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів,  яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової  книжки
-  загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідальність за вказане
правопорушення передбачена ст. 22 Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і
послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III,
відповідно до якої  у випадку
невідповідності суми наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, що зазначено в денному звіті, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу по розрахункових квитанціях, виданим з початку
робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова
санкція в п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлене невідповідність.

Відповідно до п. 1 ст. 7  Закону України “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” №9896 -ВР від 23.03.1996 р. торговий патент
повинен бути  розміщений:      на фронтальній  вітрині
магазину,  а в разі її відсутності
- біля касового апарату;      на
фронтальній вітрині малої архітектурної форми;      на табличці - для  автомагазинів,  розвозок
та  інших  видів пересувної торговельної мережі,  а також для лотків,  прилавків та інших  видів
торгових   точок,   відкритих
у   відведених   для торговельної діяльності місцях;   у пунктах обміну іноземної валюти;      у приміщеннях для надання послуг у  сфері
грального  бізнесу та надання
побутових послуг.   Торговий патент має
бути відкритим та доступним для огляду.

Відповідальність за вказане
порушення передбачено п.п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України “Про патентування деяких
видів підприємницької діяльності” №9896 -ВР від 23.03.1996 р. суб'єкти   підприємницької   діяльності,
що   здійснюють торговельну
діяльність,  операції з торгівлі
готівковими валютними цінностями, операції з надання послуг у сфері грального
бізнесу та побутових послуг,  у разі
порушення вимог цього Закону несуть таку відповідальність: за порушення    порядку
використання   торгового   патенту, передбаченого частиною першою
статті  7
цього  Закону,  сплачують штраф  у
розмірі  вартості  торгового патенту за один календарний місяць.

Згідно до п. 11 ст. 3 Закону
України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III
суб'єкти підприємницької діяльності забовязані проводити   розрахункові   операції
через   реєстратори
розрахункових   операцій   з
використанням  режиму  попереднього програмування найменування,  цін товарів
(послуг)  та  обліку
їх кількості.

Відповідальність за вказане
порушення передбачена п. 6 ст. 17 Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і
послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян -  у разі   проведення
розрахункових   операцій   через
реєстратори розрахункових
операцій  без  використання
режиму   попереднього
програмування  найменування,  цін
товарів  (послуг)  та обліку їх кількості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і
заперечення.

Відповідно до ч. 6 ст. 71 КАСУ якщо
особа, яка бере участь у справі,  без
поважних причин не надасть доказів на пропозицію суду для підтвердження обставин,
на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Позивач належним чином не довів
викладені в позовної заяві обставини.

Відповідач навпаки представив
достатньо доказів вчинення позивачем порушень чинного законодавства України.

До речі, сам факт допущення
вищевикладених порушень  позивач не
оспорює.

Також  суд вважає за необхідне  вказати наступне.

Відповідно до преамбули  Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III цей Закон  визначає
правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі,  громадського  харчування та послуг.

Відповідно до ч. 1  ст.. 15 Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III Контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків  за  товари
(послуги, інших  вимог  цього
Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом
проведення оперативних перевірок.

Відповідно до ст.. 16 вказаного
Закону оперативні  перевірки  проводяться
контролюючими органами, визначеними в статті 15 цього Закону, у встановлені
ними терміни. Порядок проведення
оперативних   перевірок   встановлюється контролюючими органами згідно
з їх повноваженнями і визначається у відповідних   нормативно-правових   документах
цих  контролюючих органів.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні”  до прав органів податкової служби відноситься
зокрема здійснювати контроль додержанням порядку   проведення
готівкових  розрахунків  за товари (послуги) у встановленому законом
порядку.

Відповідно до ст.. 11 -1 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні”  позаплановими
перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень  податкових
органів,   визначених  законами
України "Про застосування
реєстраторів  розрахункових  операцій
у  сфері торгівлі,  громадського
харчування   та   послуг" ( 265/95-ВР ), "Про
державне  регулювання  виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,  алкогольних напоїв та тютюнових  виробів",  а  в
інших випадках - за рішенням суду. При цьому слід вказати, що позапланові
перевірки не відносяться до позапланових виїзди перевірок, в ході яких
перевіряється платник податків з питання своєчасності, достовірності, повноти
нарахування і сплати податків і зборів.

Норми ст.. 11 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні”, в часті проведення позапланових виїздних
перевірок, не поширюються на перевірки порядку проведення розрахунків за товари
( послуги) і других вимог Закону України « Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від
01.06.2000 р. № 1776 - III, Закону України “ Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту  етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а поняття
“позапланова перевірка” і  «позапланова
виїзна перевірка” не є тотожними.

Відповідно до ст.. 11 -2 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні” посадові особи  органу
державної  податкової  служби
вправі приступити  до  проведення
планової  або   позапланової   виїзної перевірки  за наявності підстав для їх проведення,  визначених цим та іншими законами
України,  та за умови надання платнику
податків під розписку  направлення  на перевірку,
в якому зазначаються дата його видачі,
назва  органу  державної
податкової  служби,  мета,
вид (планова   або   позапланова),  підстави,
дата  початку  та
дата закінчення перевірки,
посади,  звання та прізвища
посадових  осіб органу  державної
податкової служби,  які
проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є  дійсним
за  умови  наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого
печаткою органу державної податкової служби.

Відповідно до ч. 1  ст. 11 - 2
Закону України “Про державну податкову службу в Україні” ненадання цих
документів платнику податків або їх
надання  з порушенням  вимог,
встановлених  частиною  першою цієї статті,  є підставою
для  недопущення  посадових
осіб   органу   державної податкової  служби до проведення планової або позапланової
виїзної перевірки.

Якщо позивач вважає, що перевіряючи
не мали права приступати до проведення перевірки, то він мав повне право не
допускати перевіряючих на об'єкт, однак він таким правом не скористався.

Також суд вважає за необхідне
вказати на наступне.

Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову  від 08.07.2001 р.
№940 “Про заходи щодо посилення державного контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та справляння акцизного збору”
відповідно до якої створено у складі ДПА України Департамент з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів ( далі - Департамент ) як самостійний функціональний
підрозділ з правами юридичної особи, у складі державних податкових
адміністрацій в АПР Крим,  областях, м.
м. Київі і Севастополі - регіональні управління Департаменту з правами
юридичної особи та їх територіальні підрозділи.

Статтею 16  Закону України  “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів”  від 19.12.95 р.  № 481/95 - ВР встановлено, що контроль за
дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також
інші органи  в межах компетенції,
визначеної законами України.

Відповідно до п. 27 Переліку
органів ліцензування, затвердженого Постановою КМУ від 14.11.2000 р. №1698,
Департамент визначено органом, що здійснює ліцензування таких видів діяльності:
1 . виробництво спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв;
2. оптова торгівля спиртом етиловим. коньячним і плодовим, оптова. Роздрібна
торгівля алкогольними напоями; виробництво тютюнових виробів, оптова,  роздрібна торгівля тютюновими виробами.

Відповідно до ч. 1  ст. 17
Закону України  “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного та плодового,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів”
від 19.12.95 р.  № 481/95 - ВР за
порушення  норм  цього
Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом   етиловим,
коньячним   і   плодовим,
спиртом  етиловим ректифікованим   виноградним,   спиртом
етиловим  ректифікованим
плодовим,  спиртом-сирцем  виноградним,
спиртом-сирцем  плодовим,
алкогольними  напоями  та
тютюновими  виробами  посадові
особи і громадяни
притягаються   до  відповідальності  згідно
з  чинним законодавством.  Рішення
про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою цієї статті,  приймаються органом,  який видав ліцензію  на
право Виробництва  і  торгівлі
спиртом  етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом  етиловим  ректифікованим  виноградним,
спиртом  етиловим
ректифікованим      плодовим,      спиртом-сирцем     виноградним, спиртом-сирцем   плодовим,
алкогольними   напоями  і
тютюновими виробами,   та   іншими
органами  виконавчої  влади
у  межах  їх компетенції визначеної законами України.

Таким чином, суд дійшов висновку
про те, що органи державної податкової служби відносяться до складу органів,
яких   Законом України  “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів”  від 19.12.95 р.  № 481/95 - ВР уповноважено здійснювати
перевірки суб'єктів підприємницької діяльності з питання дотримання вимог цього
Закону та відповідно приймати рішення про застосування фінансових санкцій.

Вказану позицію підтверджено
постановою Верховного суду України від 21.11.2006 р.. прийняту по результатам
розгляду за винятковими обставинами справи за позовом СПД  ОСОБА_2. до ДПІ в м. Ялта про визнання
недійсним податкового повідомлення - рішення і рішення про застосування фінансових
санкцій.

При таких обставинах справи, у задоволенні
позовних вимог належить відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови
проголошено і підписано складом суду 01.06.2007 р.

15.06.07 р. постанову було виготовлено у
повному обсязі.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Дійсну постанову направити сторонам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.