Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.07                                                                                            Справа №  298/9а-06

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:          Тарасенко К. В. (доповідач по справі),

суддів:                                 Міщенко  П. К. суддів:                                 Шкурдова  Л. М.

.

секретар судового засідання: Огієнко В.О.

за участю представників сторін:

від позивача:      Степанов М.А.-дов. № 350/1 від 05.03.2007р. представник;

від відповідача:  не з’явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі на постанову господарського суду Київської області від 07.12.2006 року

по справі           № 298/9а-06 (суддя  Євграфова Є.П.)

за позовом          Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області,

м. Славутич,

до                    Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання    України у м. Славутичі Київської області

про          включення не відшкодованих сум до акту звірення відповідно Порядку  відшкодування  Фондом соціального страхування від нещасних  випадків на  виробництві та професійних захворювань України Пенсійному Фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві  або професійного захворювання.

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі (далі –УПФУ у м. Славутичі) Київської області звернулося до господарського суду Київської області з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України у м. Славутичі Київської області про включення не відшкодованих сум до акту звірення відповідно Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Постановою господарського суду Київської області від 07.12.2006 року по справі № 298/9а-06 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, УПФУ у м. Славутичі звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю постанову господарського суду Київської області від 07.12.2006 року у справі № 298/9а-06 і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги УПФУ у м. Славутичі.

В апеляційній скарзі на постанову місцевого господарського суду скаржник обґрунтовує свою вимогу тим, що дане рішення винесено при неповному з’ясуванні обставин справи та при порушенні норм матеріального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.01.2007 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі прийнято до провадження.

Справа розглядається після відкладення відповідно до ухвали від 16.02.2007р. у зв’язку з неявкою сторін по справі № 298/9а-06.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 195 кодексу адміністративного судочинства   (далі-КАС) України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід  задовольнити, а постанову місцевого суду скасувати виходячи з наступного:

У відповідності до п. 4 частини третьої ст. 129 Конституції України, та ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Пенсійне забезпечення громадян України відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення»здійснюється органами Пенсійного Фонду України. Стаття 81 вказаного Закону передбачає, що призначення та виплата пенсій, в тому числі пенсій по інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами Пенсійного Фонду.

З набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають на його утриманні пенсій по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Положення ч.2 п.5  ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове  державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» встановлює, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених  витрат,   виплата  здійснюється   страховиком,  до  якого   звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований має право   звернутись   до   відповідного   страховика  з   інших   видів   соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, нещасний випадок на виробництві, який спричинив каліцтво громадянина Арзуманяна Бориса Сергійовича, підтверджено актом № 3 про нещасний випадок на виробництві від 19.08.1983 року (а.с. 35). Нещасний випадок (каліцтво) із потерпілим стався 18.08.1983 року на території колишнього СРСР, а саме в м. Баку, Азербайджанської ССР. Відповідно до довідки МСЕК від 24.05.05р. (а.с. 32), на черговому огляді, Арзуманяну Борису Сергійовичу станом на 2005р. підтверджено третю групу інвалідності. Інвалідність встановлена безстроково.

Позивачем, управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутичі громадянину Арзуманяну Борису Сергійовичу виплачено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, отриманого за межами України, за період з 01.10.2005 року по 31.08.2006 року в сумі 1 662,98 грн.

Витрати, понесені Пенсійним Фондом України у зв'язку із виплатою пенсій, передбачених ст.26 Закону країни «Про пенсійне забезпечення»підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві. Вказане утверджується ст.7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», відповідно до якої органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, починаючи з 1 квітня 2001 р. відшкодовують органам Пенсійного фонду України пенсії, сплачені  особам, яким призначено пенсії внаслідок нещасного випадку на виробництві та  професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер    внаслідок    нещасного    випадку    на    виробництві    або    професійного захворювання.

Відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого  сумісною постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 5-4/4 від 04.03.2003 року (далі по тексту – Порядок) відшкодування здійснюється на централізованому рівні в тому разі, коли за щомісячними актами звірок ці суми прийняті Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до заліку.

Пунктом 5 Порядку визначено, що органи Пенсійного фонду України щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним на підставі Списку осіб, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою [годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та списку померлих осіб, які отримували пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності ...та до 15 числа місяця наступного за звітним подають його відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі.

Лише на підставі даних особових справ інвалідів, занесених до актів звірки, робочі органи Фонду соціального страхування від нещасних випадків визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню в централізованому порядку.

В даному випадку Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі звертає увагу на те, що Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України сума пенсії в розмірі 1 662,98 грн. до заліку прийнята не була.

Апеляційним господарським судом  на підставі досліджених доказів по страві встановлено,  що нещасний випадок на виробництві, який спричинив  Арзуманяну Б.С. каліцтво підтверджено актом про нещасний випадок від 19.08.1983 року на території Азербайджана тобто отримав каліцтво на території колишнього СРСР. Управлінням Пенсійного фонду України у м. Славутич була нарахована та виплачена Арзуманяну Б.С. пенсія по інвалідності у загальній сумі 1 662, 98 гривен, що підтверджується документально.

Відповідно до п. 5 Порядку УПФ в м. Славутич Київської області  ( починаючи з жовтня 2005 р. по серпень 2006 р.) були складені акти щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, в яких були зазначені загальні суми витрат, що підлягають відшкодуванню. Акти звірок були подані на узгодження та підписання відповідачу. Але останній відмовився підписати акти із мотивів настання нещасного випадку на території колишнього СРСР, що на думку відповідача не є підставою для відшкодування сум виплачених пенсій по інвалідності, оскільки потерпілі не є застрахованими за законодавством України.

З часу прийняття Закону України «Про страховані тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», передбачено обов'язок Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювань України проводити відшкодування ПФУ.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, завданої працівникам внаслідок травмування на виробництві, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку на виробництві.

Відповідно до ст. 3 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних держав в області пенсійного забезпечення від 13.02.1992 р. всі витрати, які зв'язані із здійсненням пенсійного забезпечення по цій Угоді, несе держава, яка надає забезпечення. Взаєморозрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Посилання відповідача на те, що вказана Угода не може бути прийнята до уваги, оскільки не ратифікована Верховною Радою України є безпідставне, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 12.07.2000 р. № 9-рп/2000 встановлена неконституційність положень статті 7 Закону України «Про міжнародні договори», а саме ратифікація міжнародних договорів шляхом ухвалення Верховною Радою України спеціального закону про ратифікацію.

Тому посилання позивача на норми Угоди від 13.03.1992 р. є правомірним.

Обґрунтування  відповідачем  своєї позиції по  відмові  виконати дії по підписанню актів про взаємні розрахунки із УПФ положенням Угоди про взаємне визнання   прав   на   відшкодування   шкоди,   заподіяної   працівнику   каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоров'я, які пов'язані із виконанням трудових обов'язків, від 09.09.1994 р.  є неправомірним,  оскільки вказана Угода передбачає відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншими ушкодженнями здоров'я, які пов'язані із виконанням ними трудових обов'язків і не регулює питання виплати пенсій, що відповідає і вимогам цивільного законодавства, зокрема ст. 1195 ЦК України та ст. 456 ЦК Української РСР.

Тобто відшкодування шкоди фізичній особі і відшкодування витрат на пенсійне забезпечення у зв'язку з трудовим каліцтвом - це різні поняття, які врегулюються різними нормативно-правовими актами.

Суд першої інстанції помилково дійшов висновку про необґрунтованість позову, невірно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правові відносини, а тому відповідно до ст..198 п.3 КАС України  постанова Господарського суду Київської області підлягає скасуванню.

Керуючись: ст.ст. 2, 21, 24, 25 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. 124 Конституції України  п. 1 ст. 198, ст. 202  п.1, п 4, ст. 205, ст. 206 КАС України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області на постанову господарського суду Київської області від 07.12.2006 року по справі № 298/9а-06 задовольнити.

2.          Постанову господарського суду Київської області від 07.12.2006 року по справі № 298/9а-06 скасувати повністю.

3.          Зобов’язати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Відділення виконавчої дирекції у. м. Славутич Київської області  включити не відшкодовані суми до акту звірення відповідно Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України  - Пенсійному фонду України  витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

4.          Видачу наказу доручити господарському суду Київської області.

5.          Матеріали справи № 298/9а-06 повернути до господарського суду

Київської області.

6.  Копію постанови  надіслати учасникам провадження.

Постанова апеляційного господарського суду, відповідно до ст. 254 КАС України, набирає чинності з моменту її проголошення.

Постанова апеляційного господарського суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                          Тарасенко К. В.                                            Судді:                                                                                      Міщенко  П. К.  Судді:                                                                                      Шкурдова  Л. М.