ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"29" листопада 2007 р.      10 год. 45 хв. м. Чернігів                    Справа № 6/314а

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                           Блохіної
Ж.В.,

за участю секретаря

судового засідання
Кузьміна М.М.,

представників:

позивача                                    ОСОБА_2.,
довіреність №б/н від 24.09.2007 р.,

ОСОБА_3,
довіреність  б/н від 24.09.2007 р.,

відповідача                                Бузини Н.В.,
довіреність № 6 від 07.06.2007 р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

позов                                          Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, м. АДРЕСА_1,

в його інтересах на підставі Закону звертається до суду і діє:

представник:                             Чернігівська
незалежна Профспілка “Трудящих”,

м. Чернігів, вул. Воровського, 5/5,

до  відповідача                          Чернігівського
обласного відділення Фонду соціального

страхування з тимчасової втрати працездатності,

м. Чернігів, вул. Музична, 1А

про
скасування акту перевірки та стягнення 18825,30 грн.,

Встановив:

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1в особі його представника,
діючого на підставі Закону, - Чернігівської незалежної Профспілки
"Трудящих", подано позов до Чернігівського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про:

- визнання незаконними та скасування акту Чернігівської міської
виконавчої дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності від 07.03.2007 р. в повному обсязі;

- стягнення  з відповідача
належне фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1фінансування на виплату допомоги по
вагітності та пологах ОСОБА_4. в розмірі 18 825,30 грн.

Позивачем подано уточнення позовних вимог де він просить суд
скасувати акт Чернігівської міської виконавчої дирекції Чернігівського
обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності від 07.03.2007 р. в частині не зарахування премії, нарахованої в
січні 2007 року до заробітної плати.

Представниками позивача у судовому засіданні 20.11.2007 року  подана заява про зменшення суми позовних
вимог, в якій вони просять стягнути з відповідача належне  позивачу -фізичній особі підприємцю ОСОБА_1фінансування
на виплату допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_4. у розмірі 18585 грн.

Обґрунтовуючи  позовні
вимоги, позивач та його представники посилаються на правильність здійснення
розрахунку допомоги по вагітності та пологах, виплаченої найманому працівнику
ОСОБА_4., невизнання даного факту відповідачем та безпідставне невиконання
останнім свого обов'язку по забезпеченню фінансування матеріального
забезпечення.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те,
що за наслідками перевірки Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. щодо
правильності нарахування, перерахування та використання коштів Фонду,
висновки  були зроблені правомірні і
такі, що відповідають нормам чинного законодавства по соціальному страхуванню.
Звертає увагу на наявність сумнівів щодо наявності трудових відносин взагалі,
враховуючи вид діяльності Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. та посаду
найманого працівника ОСОБА_4її обов'язків, невизначеності трудовим договором
обсягу робіт та умов, розміру преміювання та інших обставин, що вказують на
відсутність трудових відносин між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. та
найманим працівником ОСОБА_4.

Вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи та надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1з 27.12.2007р. є членом Чернігівської незалежної Профспілки
„Трудящих”, що підтверджується  його
заявою про прийняття його в члени профспілки, а також витягом з протоколу
засідання Профспілкового комітету первинної організації „Підприємці Чернігова”
Чернігівської незалежної Профспілки „Трудящих” від 27.12.2006р..

Чернігівська незалежна Профспілка „Трудящих” має Свідоцтво про
легалізацію профспілки, обєднання громадян від 27.09.2006р. №47, видане  Чернігівським міським управлінням юстиції.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності” профспілки, їх об'єднання мають право  представляти
інтереси своїх членів при реалізації ними конституційного права на
звернення за захистом своїх прав до судових органів, Уповноваженого Верховної
Ради України з прав людини, а також міжнародних судових установ.

На підставі ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства
України  Чернігівська незалежна
Профспілка „Трудящих” звернулась з до суду з даним позовом за захистом
прав  та інтересів свого члена
-підприємця ОСОБА_1.

ОСОБА_1зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи за адресою: м. АДРЕСА_1, рішенням виконавчого комітету
Чернігівської міської ради від 19.11.2003р., про що у Єдиний державний реєстр
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців внесені відомості за № НОМЕР_1.

25 грудня 2006 р. між позивачем та гр. ОСОБА_4був укладений
трудовий договір.

Згідно даного договору та відповідно до Наказу № 1 від 25.12.2006
р. гр. ОСОБА_4. була прийнята на роботу з 25.12.2006р. на посаду менеджера із
заробітною платою 400 грн. на місяць + премія за відпрацьований час.

25.12.2006р. вказаний договір був зареєстрований в Чернігівському
міському центрі зайнятості за № 19199.

Як вбачається з табелю обліку використання робочого часу, фактично
гр. ОСОБА_4. пропрацювала у позивача 4 дні (з 25.12.2006 по 28.12.2006
включно). Нарахована заробітна плата за фактично відпрацьований час становила
76,19 грн. (платіжна відомість б/н за грудень 2006 р.).

07.05.2004 р. позивач зареєстрований в Чернігівській міській
виконавчій дирекції Чернігівського обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати працездатності, як платник страхових внесків за
№ НОМЕР_2.

Позивач 02.01.2007р. видав наказ № 3 про призначення себе
уповноваженим комісії по соціальному страхуванню з тимчасової втрати
працездатності.

Протоколом засідання комісії № 1 від 02.01.2007р. гр. ОСОБА_4.
була призначена допомога по вагітності та пологах на період з 29.12.2006р. по
03.05.2007р. (всього 85 днів). Підставою призначення даної допомоги був листок
непрацездатності серії ААБ № 036983 від 29.12.2006р.,виданий Чернігівською
жіночою консультацією № 1.

Загальна сума призначеної і виплаченої допомоги становила 20
425,50 грн. Факт виплати та отримання даної допомоги підтверджується видатковим
касовим ордером від 29.12.2006 р. та особистими підписами на ньому роботодавця
та найманого працівника.

Згідно плану перевірок на 2007 рік та на підставі посвідчення від
12.10.2006р. № 16 провідним
спеціалістом   фінансового  відділу
Чернігівської  міської  виконавчої дирекції   Чернігівського    обласного відділення Фонду соціального
страхування з тимчасово втрати працездатності Бовою І.В. 07.03.2007р. була
проведена перевірка правильності нарахування, перерахування та використання
коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за
період з 01.01.2005 року по 01.01.2007 року.

Актом перевірки встановлено наступне:

Витрати за рахунок коштів Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності за грудень 2006р. склали 20425,50 грн. - це
витрати пов'язані з допомогою по вагітності та пологах ОСОБА_4. Трудовий
договір з найманим працівником ОСОБА_4. укладено 25.12.2006 року та
зареєстровано в Чернігівському міському центрі зайнятості 25.12.2006р. за №
19199. Згідно умов договору заробітна плата найманого працівника становить
"400,00 грн. + премія". У грудні 2006 року ОСОБА_4. нараховано 76,19
грн. заробітної плати за 4 відпрацьовані дні відповідно до табелю обліку
робочого часу за грудень. В січні 2007р. нарахована премія в розмірі 885,00
грн. за фактично відпрацьований час.

Згідно листка непрацездатності серії ААБ № 036983, виданого
ОСОБА_4. Чернігівською жіночою консультацією №1, їй надана відпустка по
вагітності та пологах на період з 29.12.2006р. по 03.05.2007 р.

Розрахунок допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_4. згідно
бухгалтерського обліку у СПД ОСОБА_1.:

-          заробітна плата за фактично відпрацьований
час у грудні 2006 р. -76 грн. 19 коп.

-          сума премії нарахованої в січні 2007 року
-885,00 грн.

-          кількість відпрацьованих робочих днів у
грудні 2006 р. -4.

-          середньоденна заробітна плата 961,19 грн. : 4
дні = 240,30 грн.

-          сума допомоги -240,30 грн. х 85 дні х 100 % =
20425,50 грн.

Згідно акту перевірки встановлені наступні порушення:

- п. 1 ст.38 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та похованням" №2240-111 від 18.01.2001
року (не вірно визначена кількість робочих днів, які підлягають оплаті згідно
норми тривалості робочого часу на 2006-2007 роки, зайво нарахована допомога за
1 робочий день);

- п. 3 "Порядку обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним
страхуванням", затвердженого постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001р. зі
змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 193
від 22.02.2006р. (не вірно врахована сума фактичної заробітної плати для
розрахунку розміру допомоги по вагітності та пологах, включена премія, яка була
нарахована не в розрахунковому періоді).

Розрахунок допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_4. згідно
„Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат
за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням", затвердженого
постановою КМУ № 1266 від 26.09.2001р. зі змінами та доповненнями, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України № 193 від 22.02.2006р.:

-          заробітна плата за фактично відпрацьований
час у грудні 2006 р. -76 грн. 19 коп.

-          кількість відпрацьованих робочих днів у
грудні 2006 р. -4.

-          середньоденна заробітна плата 76,19 грн. : 4
дн. = 19,05 грн.

-          сума допомоги -19,05 грн. х 84 дні х 100 % =
1600,20 грн.

Отже, за висновками акту перевірки суб'єктом підприємницької
діяльності -  фізичною особою ОСОБА_1.
порушено п.1 ст. 38 Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне
страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими
народженням та похованням” та п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної
плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 2001 р. N1266.

Таким чином, допомога по вагітності та пологах згідно листка
непрацездатності № 036983 серії ААБ ОСОБА_4підлягає оплаті в сумі 1600 грн. 20
коп., яка була фактично відшкодована відповідачем позивачу.

Представники позивача погодились з тим, що позивачем було невірно
визначена кількість робочих днів, які підлягають оплаті  ОСОБА_4. згідно норми тривалості робочого
часу на 2006-2007 роки, зайво нарахована допомога за 1 робочий день в розмірі
240 грн., а тому позовні вимоги  в
частині стягнення з відповідача на користь позивача фінансування на виплату
допомоги по вагітності та пологах ОСОБА_4. становлять 18585 грн. ( 20425,50
-  240,30 -1600,20).

Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх
посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах,
передбачених Конституцією та Законами України.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства
України “Завданням адміністративного
судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних
осіб,  прав  та
інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових  відносин від порушень  з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з  використанням
повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо
(неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням
принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема
з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це
рішення (дія);

9) з  урахуванням
права  особи на участь у процесі
прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.”

Згідно ст. 1 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втрати працездатності та
витратами, зумовленими народженням та похованням" від 18 січня 2001 року
№2240 ІI (далі Закон №2240):

“Загальнообов'язкове державне соціальне страхування у  зв'язку з
тимчасовою  втратою  працездатності  та витратами,
зумовленими народженням та
похованням,  передбачає  матеріальне
забезпечення громадян  у  зв'язку з втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової  втрати  працездатності  (включаючи
догляд  за  хворою дитиною,  дитиною-інвалідом,  хворим членом сім'ї),  вагітності та пологів,  догляду за
малолітньою  дитиною,  часткову
компенсацію витрат,
пов'язаних  із  народженням дитини,  смертю застрахованої особи або членів її
сім'ї,  а також надання соціальних  послуг
за рахунок  бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,  що формується
шляхом  сплати  страхових
внесків власником або уповноваженим ним органом,  громадянами,
а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.”

Відповідно до п.1
ч.1 ст.20 Закону №2240 кошти загальнообов'язкового державного соціального
страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням, спрямовуються на виплату  застрахованим
особам  допомоги по тимчасовій
непрацездатності,  вагітності та пологах,
при народженні дитини та по догляду за
дитиною  до  досягнення
нею  трирічного  віку,
на поховання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.34 Закону №2240 за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою  працездатності  та
витратами, зумовленими народженням та похованням, надаються такі види
матеріального забезпечення та соціальних послуг - допомога по вагітності та
пологах  (статті 38, 39 цього Закону).

У відповідності до
ч.1 ст.38 Закону №2240 допомога по вагітності та пологах надається
застрахованій особі у формі
матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної  плати
(доходу)  за  період відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами.

Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується
за весь період відпустки у зв'язку
з  вагітністю  та пологами, тривалість якої становить 70
календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або  народження
двох  чи  більше дітей - 70) календарних днів після
пологів. Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається
застрахованій  особі  в
повному  обсязі  незалежно
від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Згідно ст.39 Закону №2240 допомога по  вагітності
та  пологах  надається застрахованій особі у розмірі 100
відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої відповідно до статті
53 цього Закону, і не залежить від страхового стажу.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону №2240 підставою для призначення
допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у
встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом
-копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за
основним місцем роботи.

Згідно ст.53 Закону №2240 при обчисленні середньої заробітної
плати (доходу) для забезпечення допомогою по тимчасовій непрацездатності, по
вагітності та  пологах  враховуються
всі  види  заробітної
плати (доходу) в межах граничної суми місячної заробітної плати
(доходу), на яку нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та похованням, відповідно до статті 21 цього
Закону. Порядок обчислення середньої заробітної плати для надання допомоги по
тимчасовій непрацездатності,  по
вагітності та пологах визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу)
для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним
страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26
вересня 2001 р. N1266 (далі Порядок), розрахунковим  періодом, за який обчислюється середня
заробітна плата (дохід) для розрахунку страхових виплат та оплати перших п'яти
днів тимчасової непрацездатності  за  рахунок
коштів роботодавця, є період роботи за останнім основним місцем роботи
(зайняття  підприємницькою  діяльністю) перед настанням страхового
випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові
внески або за неї сплачувалися страхові внески.

Як вбачається з вищенаведеного п.3 Порядку, розрахунковим періодом
є період роботи за останнім основним місцем роботи перед настанням страхового
випадку, протягом якого застрахована особа працювала та сплачувала страхові
внески або за неї сплачувалися страхові внески.

Крім того, згідно п.6 Порядку у разі, коли застрахована  особа
працювала  та  сплачувала страхові  внески або за неї сплачувались страхові
внески менше ніж календарний місяць, середня заробітна плата (дохід)
обчислюється за фактично відпрацьований час перед настанням страхового випадку.

Таким чином, вищенаведений Порядок визначає розрахунковим
періодом, за який обчислюється середня заробітна плата (дохід) для розрахунку
страхових виплат час фактичної роботи застрахованої особи, протягом якого
застрахована особа працювала та сплачувала страхові внески або за неї сплачувалися
страхові внески. Проте, даний Порядок не пов`язує визначення розрахункового
періоду з терміном, в який ця фактична робота була оплачена.

Згідно ст.2 Закону України “Про оплату  праці” від 24 березня 1995 року N108/95-ВР
визначено, що основна заробітна плата -це винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок  (окладів) і відрядних розцінок для робітників
та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та  винахідливість  і  за
особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать
виплати  у формі винагород за підсумками
роботи за рік, премії за спеціальними системами і  положеннями,
компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені
актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені  зазначеними актами норми.

З вищевказаного трудового договору, укладеного 25.12.06 р. між
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1. та гр. ОСОБА_4., вбачається, що ОСОБА_4.
зобов`язувалася виконувати пошук клієнтів для транспортних послуг, а фізична
особа - підприємець ОСОБА_1. зобов`язується оплачувати її роботу в розмірі
400,00 грн. + премія. Тобто, даною угодою премію було включено в структуру заробітної
плати ОСОБА_4.

З наказу Позивача №2 від 02.01.07р. про преміювання ОСОБА_4.
вбачається, що премія видана за розширення бази клієнтів та якісне виконання
своїх обов`язків за фактично відпрацьований час з 25.12.06 р. по 28.12.06 р.

Таким чином, видана ОСОБА_4. премія носить не одноразовий характер
з певних підстав, а визначена в трудовій угоді як складова частина заробітної
плати і видана за фактично відпрацьований час та за виконання виробничих
завдань і функцій.

Відповідачем не наведено суду норм трудового законодавства, які б
забороняли роботодавцю оплачувати працівнику роботу, виконану в певний період,
після закінчення цього періоду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновок Відповідача,
викладений в акті перевірки від 07.03.07р., про порушення Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1. п. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним
страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня
2001 р. N1266, є необґрунтованим, а відмову Позивачу у фінансуванні виплати
допомоги по вагітності і пологах ОСОБА_4-безпідставною.

Сума, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача
становить: 20425,50 грн. виплаченої ОСОБА_4. допомоги -240,30 грн. (зайво
нарахований день) -1600,20 грн., профінансованих Відповідачем, = 18585 грн.

Заперечення відповідача не приймаються до уваги з наступних
підстав.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства
України:

“1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

2. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.”

Відповідачем не надано належних і допустимих доказів щодо  відсутності між позивачем і найманим
працівником ОСОБА_4. фактичних трудових відносин та виплати останній допомоги
по вагітності та пологах.

Заперечення відповідача на позов ґрунтуються на його припущеннях і
сумнівах, які не можуть бути прийняті судом до уваги  без підтвердження належними доказами.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню  повністю.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати Акт Чернігівської міської Виконавчої дирекції
Чернігівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 07.03.07р. в частині
не зарахування премії в сумі 885 грн., нарахованої в січні 2007
року,  до заробітної плати ОСОБА_4. для
розрахунку допомоги по вагітності та пологах.

3. Стягнути з Виконавчої дирекції Чернігівського обласного
відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
(14000, м. Чернігів, вул. Музична, 1-а) на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(14000, м. АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_3, п/р НОМЕР_4у ЧФ „Приватбанк”,
МФО НОМЕР_5) 18585,00 грн. фінансування на виплату допомоги по вагітності і
пологах ОСОБА_4.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного
судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Про апеляційне
оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд  першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне
оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня
її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України  - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків,
залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка
їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється
ухвала.

Суддя
Ж.В.Блохіна