ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"18" грудня 2007 р.
Справа № 3/332/37

« 18 »   грудня
2007 року
справа №  3/332/37

10 год.  00 хв.

За позовом  Державної податкової інспекції у місті
Чернігові м.Чернігів, вул.Кирпоноса, 28

до Суб”єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про стягнення 44152,48 грн. за
рахунок активів

Суддя               В. М. Репех

За участю секретаря судового
засідання  Карнабеда Т. О.

Представники
сторін :

від позивача:
Усенко Л. М. -головний держподатінспектор юридичного відділу ДПІ у місті
Чернігові, довіреність № 4425/9/10-010 від 04.07.2007р.

від відповідача:   ОСОБА_1

СУТЬ СПОРУ:

Позивач заявив позов про стягнення
податкового боргу  в сумі 44152,48 грн.
за рахунок активів платника податків,
який виник  станом на 12.10.2006р.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що
сума податкового зобов”язання є узгодженою, але не сплачена відповідачем.

Відповідач позов визнає частково в
сумі 1759,38 грн.

Суд,  з”ясувавши обставини та докази по справі,
встановив наступне:

ОСОБА_1 зареєстрований Деснянською
районною радою м.Чернігова  як суб”єкт
підприємницької діяльності - фізична особа 09.04.2003р. за № НОМЕР_1. Перебуває
на податковому обліку в Державній податковій інспекції у місті Чернігові з
09.04.2003р., а тому згідно ст.4, п.3 ст.9 Закону України “Про систему
оподаткування” зобов”язаний сплачувати належні суми податків і зборів
(обов”язкових платежів) у встановлені законом терміни.

Згідно ст.11 Закону України “Про
систему оподаткування” платник податку несе відповідальність за правильність
обчислення, своєчасність сплати податку та дотримання вимог податкового
законодавства.

Так, за даними позивача, станом на
12.10.2006р. відповідач має  податкову
заборгованість в сумі 44152,48 грн., а
саме: 42393,10 грн. податкового боргу по податку на додану вартість та
1759,38 грн. податкового боргу зі збору за забруднення навколишнього природного
середовища.

Податковий борг з податку на додану
вартість підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями від 16.02.2006р.
№ /0, яким відповідачу визначено суму податкового зобов”язання в сумі
37782 грн. та № /0, яким відповідачу зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану вартість
у розмірі 4612 грн.

Податковий борг зі збору за
забруднення навколишнього природного середовища підтверджується податковим
повідомленням-рішенням від 16.02.2006р. № /0, яким відповідачу
визначено суму податкового зобов”язання в сумі 1759,38 грн.

Нараховану суму податкового
зобов”язання згідно податкових повідомлень-рішень від 16.02.2006р. №
/0 у розмірі  37782 грн.  та № /0  та у розмірі 4612 грн. відповідач  оскаржив в установленому законом порядку.

Суб”єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 звертався до господарського суду Чернігівської області з
позовом до Державної податкової інспекції у м.Чернігові про визнання недійсними
цих податкових повідомлень-рішень.  Постановою
суду від 23.01.2007р. у справі № 16/344/13 позов задоволено, податкові
повідомлення-рішення від 16.02.2006р. № /0 та № /0 визнано
недійсними повністю.

За результатами апеляційного
оскарження апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м.Чернігові
залишена без задоволення, а постанова господарського суду Чернігівської області
у справі № 16/344/13 -без змін.

Відповідно до ст. 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до ввідної частини  Закону
України  "Про  порядок погашення   зобов'язань
платників  податків  перед
бюджетами  та державними цільовими
фондами" від 21.12.2000 р.  N
2181-III цей Закон є  спеціальним законом
з питань оподаткування,  який установлює
порядок погашення зобов'язань
юридичних  або  фізичних
осіб  перед  бюджетами
та державними  цільовими  фондами
з податків і зборів ( обов'язкових платежів), нарахування і  сплати
пені  та  штрафних
санкцій,  що застосовуються  до
платників  податків контролюючими
органами,  у тому числі за порушення у
сфері  зовнішньоекономічної  діяльності. Саме  цім Законом і запроваджене поняття
податкового зобов'язання, податкового
боргу,  як   податкового
зобов'язання   узгодженого
платником  податків  або встановленого судом,  але не сплаченого у встановлений строк,  а також
пені,  нарахованої  на
суму  такого податкового
зобов'язання.

Активами платника податків згідно з
п. 1.7 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є кошти, матеріальні
та нематеріальні цінності, що належать юридичній особі за правом власності або
повного господарського відання.

Податкова інспекція направила відповідачеві
першу № 1/1549 від 27.03.2006р. ( отримана 28.04.2006р. ) та другу № 2/4984 від
06.10.2006р. ( отримана 07.10.2006р. ) податкові вимоги.

Відповідно до п.11 ст.10 Закону
України “Про державну податкову службу” державні податкові інспекції подають до
судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення
заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх
майна.

У зв'язку з несплатою податкового
боргу позивач 20.10.2006р. звернувся  з   позовом
до  суду  та
просить  у  рахунок його погашення звернути стягнення на
активи відповідача.

Статтею 3 вказаного Закону визначено,
що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Оскільки податкові зобов”язання не
були погашені платником податку самостійно вони підлягають стягненню примусово
за рахунок його активів у відповідності з п.п.3.1.1 п.3.1 ст.3   Закону України “Про порядок погашення зобов”язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Під час розгляду справи позивачем
подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки ухвала Київського
апеляційного господарського суду від 17.04.2007р., якою визнано недійсними
податкові повідомлення-рішення від 16.02.2006р. № /0, яким
відповідачу визначено суму податкового зобов”язання в сумі 37782 грн. та №
/0, яким відповідачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку
на додану вартість  у розмірі 4612 грн.,
набрала законної сили. Державна податкова інспекція просить стягнути з
відповідача 1759,38 грн. податкового боргу зі збору за забруднення
навколишнього природного середовища.

При таких обставинах, враховуючи
вищезазначене, позов підлягає задоволенню з урахуванням клопотання про
зменшення розміру позовних вимог.

Керуючись п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3
Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”,
ст.ст.69, 70, 71, 72, 86, 157, 158, 160-163, 167, 186, 254, 255, пунктом
6 розділу VII  Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі в
частині стягнення 42393,10 грн. податкового боргу по податку на додану
вартість.

Стягнути за рахунок активів Суб”єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, р/р НОМЕР_2 в
Чернігів. Обласн. філії „Укрсоцбанк” ) до
місцевого бюджету 1759,38 грн. податкового боргу зі збору за забруднення
навколишнього природного середовища ( р/р 0002  ГУДК України в Чернігівській області ).

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява  про  апеляційне
оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення,  а в
разі   складення   постанови
у  повному  обсязі
відповідно  до статті 160 цього
Кодексу -  з  дня
складення  в  повному
обсязі. Апеляційна  скарга  на
постанову  суду першої інстанції
подається протягом  двадцяти  днів
після  подання  заяви
про   апеляційне оскарження.

Згідно статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано  заяву
про  апеляційне  оскарження,
але апеляційна  скарга  не
була  подана  у
строк,  встановлений  цим Кодексом,
постанова  суду  першої
інстанції  набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У
разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його
не  скасовано,  набирає
законної  сили   після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду,  яка набрала законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть
участь  у  справі,
для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій,
посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій
території України.

Обставини,  які
були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,
в  одній  адміністративній   справі
не   можуть оспорюватися в іншій
судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя
В. М. Репех

Повний текст постанови
підписаний