ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2007 р.                                                           Справа № 19/6105

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                             ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Лісовик М.В. - представника за довіреністю №505 від 16.07.2007р.;

від відповідача: Котовича І.Б. - представника за довіреністю №0890 від 28.09.2006р.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Городоцький цукровий

завод", м.Городок Хмельницької області

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "22" лютого 2007 р. у справі № 19/6105 (суддя Розізнана І.В.)

за позовом Приватного підприємства "Городоцький цукровий завод",

м.Городок Хмельницької області

до  Відкритого акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів

про визнання недійсним договору купівлі-продажу №97 від 04.07.2005р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 22 лютого 2007р. у справі №19/6105 в позові Приватного підприємства "Городоцький цукровий завод" до Відкритого акціонерного товариства "Кредобанк" про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 97 від 4 липня 2005 року, укладеного між АТ „Кредит Банк (Україна)” та Приватним підприємством "Городоцький цукровий завод", відмовлено (а.с.74-76).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПП "Городоцький цукровий завод" звернулось до Житомирського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (а.с.83-86), в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на його незаконність та необгрунтованість.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- під час укладення договору купівлі-продажу від 04.07.2005р. не було дотримано вимог чинного законодавства, зокрема, ч.1 ст.182, ст.657 ЦК України, якими передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, що є підставою для визнання його недійсним на підставі ст.ст.203,215 ЦК України;

- в оскаржуваному договорі не було обумовлено всіх істотних умов, зокрема, строк договору та ціна кожної одиниці рухомого майна. Зазначена в договорі загальна сума договору не може вважатися ціною договору, оскільки предметом його являється не один, а 26 об'єктів, різнорідних, не ідентичних, різного цільового призначення і тому визначити ціну кожного з них, виходячи з самого договору і документів, що його супроводжують, не є можливим;

- оскільки сторонами в договорі не узгоджена, а тому, відповідно, не зазначена ціна кожного об'єкта, то це неуможливлює постановку їх на баланс підприємства, і, як наслідок, виключає подання достовірної і правильної податкової і фінансової звітності, передбаченої чинним законодавством, а також не дає можливості розмежувати належність чи неналежність майна, зазначеного в договорі, до основних фондів;

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги. Вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області прийняте з неповним з’ясуванням обставин справи та порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти доводів, які зазначені в апеляційній скарзі. Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Городоцький цукровий завод" - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу за №914 від 08.06.2007р. (а.с.107-110) відповідач зазначив, що господарським судом Хмельницької області встановлено, що дороги між вагами (Дунаєвці) та дороги (Дунаєвці) не відносяться до об'єктів нерухомого майна і відповідно договір купівлі-продажу щодо їхнього придбання не потребував нотаріального посвідчення. Окрім того, безпідставними є посилання позивача на ст.251 ЦК України в контексті ст.180 ГК України щодо невизначення сторонами терміну договору, оскільки п.8.1. договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, а також посилання позивача стосовно того, що при укладенні договору купівлі-продажу від 04.07.2005р. між сторонами не досягнуто такої істотної умови, як ціна договору, оскільки п.2.1. договору встановлено, що вартість майна, яке продається за цим договором, становить 364623,54грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач звернувся з позовом до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу №97 від 04.07.2005р., укладеного між АТ "Кредит Банк (Україна)" та позивачем (а.с.2-3).

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що договір купівлі-продажу від 04.07.2005р. №97 укладений всупереч вимог чинного законодавства. Зокрема, позивач вважає, що даний договір потребував нотаріального посвідчення та державної реєстрації, оскільки об’єктами купівлі-продажу, зокрема, були нерухомі об'єкти -  дорога між вагами (Дунаївці), дорога (Дунаївці), що є підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним на підставі ст.ст.182,203,215,657 ЦК України. Стверджує, що сторонами не обумовлено всіх істотних умов договору, а саме: не обумовлено строку договору та ціни договору, а тому даний договір є неукладеним. Крім того, зазначає, що договір зі сторони ПП "Городоцький цукровий завод" було підписано неуповноваженою особою.

Заявою від 31.01.2007р. №59 (а.с.58-61) позивач уточнив підстави позову, вказавши, що обставина щодо підписання договору неуповноваженою особою була наведена в позові помилково.

Так, 04.07.2005р. між АТ „Кредит Банк (Україна)" (продавець) та позивачем (покупець) був укладений договір купівлі-продажу № 97 з додатком №1 (а.с.12-14).

Відповідно до п. 1.1. нової редакції Статутуту ВАТ „Кредобанк", зареєстрованого НБУ 23.12.2005р. (витяг, а.с.131), акціонерне товариство "Кредит Банк (Україна)" змінило назву на Відкрите акціонерне товариство "Кредобанк", яке є правонаступником всіх прав і зобов'язань АТ "Кредит Банк (Україна)".

Згідно п.п. 1.1.-1.4. договору продавець зобов'язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти рухоме майно - обладнання та інженерні мережі, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, смт.Дунаївці, вул.Червоноармійська, 5 і сплатити за нього кошти в сумі та на умовах, встановлених цим договором та додатків до нього; повний перелік майна, що продається за цим договором, визначається в додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору; право власності на майно у покупця виникає з моменту підписання цього договору; право власності на майно належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу від 23.03.2004 року, укладеного між ЗАТ "Цукор-Поділля" та продавцем.

Відповідно до п.п. 2.1 -2.2. договору загальна вартість майна складає 364623,54грн., в тому числі ПДВ - 60770,60грн.; розрахунок за продане майно сплачується покупцем до 04.11.2005 року.

Згідно п.п. 3.1-3.3. договору продавець зобов'язується передати визначене у додатку №1 до цього договору майно покупцю протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього договору; місце передачі майна: Хмельницька область, Дунаєвецький район, смт.Дунаєвці, вул.Червоноармійська, 5; передача майна оформлюється шляхом підписання акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 8.1. договору договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Як вбачається з акту прийому-передачі майна №1 від 08.07.2005р. до договору купівлі-продажу від 04.07.2005р., продавець передав, а покупець прийняв майно згідно додатку №1 до договору купівлі-продажу від 04.07.2005р.

Колегія суддів не погоджується з позицією позивача про недійсність договору з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його  недійсність  встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до п.1 ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно п.1 ст.657 ЦК України, договір купівлі -продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно  до положень  ст.2  Закону  України  "Про  державну  реєстрацію  речових  прав  на    нерухоме  майно  та  їх  обмежень", об'єкти нерухомого майна - це  земельні  ділянки,  а також  об'єкти, розташовані  на  земельній  ділянці (будівля,  споруда  тощо), переміщення  яких  є  неможливим  без  їх  знецінення  та  зміни  їх  призначення.

Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України встановлено, що до нерухомих  речей  (нерухоме  майно,  нерухомість)  належать  земельні  ділянки,  а також  об'єкти,  розташовані  на  земельній  ділянці, пересування яких є неможливим без їх знецінення  та зміни їх призначення.

Проаналізував наведені норми, колегія суддів вважає, що придбане                     ВАТ "Кредобанк" майно, зокрема, дорога між вагами (Дунаївці) та дорога (Дунаївці)  належать до об'єктів нерухомості.

Однак, ці споруди не підлягають державній  реєстрації, виходячи з положень        п.1.6 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. N7/5 і зареєстрованого Міністерством юстиції України 18.02.2002р. N157/6445 з наступними змінами, оскільки не є спорудами, пов'язаними з фундаментом.

Крім того, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. N20/5, передбачає, що нотаріальному посвідченню підлягають, зокрема, договори про відчуження майна, право власності на яке підлягає державній реєстрації за умови надання документів з відміткою про реєстрацію відповідних прав та витягу з  Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Отже, договір між АТ "Кредит Банк (Україна)" та ПП "Городоцький цукровий завод" №97 від 04.07.2005р. не міг бути не посвідчений нотаріально, не зареєстрований. А тому посилання скаржника на недотримання позивачем вимог ч.1 ст.182 та ст.657 ЦК України не приймаються судом до уваги, адже, за наведеного вище, позивач взагалі позбавлений можливості вчинити дії, передбачені цими статтями, тобто нотаріально посвідчити та зареєструвати договір №97 від 04.07.2005р.

Колегія суддів не погоджується і з твердженнями скаржника щодо того, що між сторонами спірного договору не досягнуто згоди щодо строку та ціни договору.

Відповідно до п.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту ст.203 ЦК України, недосягнення сторонами згоди по істотним умовам договору не є підставою для визнання договору недійсним.

Частиною 8 ст.181 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до частин 1,2,3 ст.180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто  згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного  виду,  а  також  умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При  укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ч.5 ст.180 ГК України ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати  до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Пунктом 2.1. договору купівлі-продажу від 04.07.2005р. сторонами визначена вартість майна, яке продається за цим договором в розмірі 364623,54 грн.

Згідно ч.7 ст.180 ГК України строком дії господарського договору є час,  впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського  договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони    від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Як вбачається з п.8.1. договору, договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене,  рішення господарського суду Хмельницької області від 22.02.2007року у справі №19/6105 має бути залишено без змін, а апеляційна скарга ПП "Городоцький цукровий завод" - без задоволення.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 22 лютого 2007 року             у справі №19/6105 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "Городоцький цукровий завод", м.Городок Хмельницької області - без задоволення.

2. Матеріали справи №19/6105 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд