ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.07                                                                                        Справа №  22/229/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За позовом відкритого акціонерного товариства “Український графіт” (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20)
до Державного заводу вуглець-вуглеродних композиційних матеріалів “Вуглекомпозит” (69600, м. Запоріжжя, Північне шосе, 31-А, ГСП-982)

Суддя

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача:
Гуцуляка А.О. представник на підставі довіреності № 015/35 від 01.01.2007р.

від відповідача:

не зявився

Заявлені вимоги про стягнення з Державного заводу вуглець-вуглеродних композиційних матеріалів “Вуглекомпозит” на користь відкритого акціонерного товариства “Український графіт” 11604,00 грн. основного боргу на підставі Договору підряду № 804/58454/05-е від 03.06.2005 р., 1891,46 грн. інфляційних витрат та 741,24 грн. 3% річних.

Ухвалою від 30.05.2007 р. позовна заява прийнята судом до розгляду, порушено провадження у справі, судове засідання призначено на 21.06.2007 р.

Враховуючи клопотання представника позивача розгляд справи здійснюється без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені в позовній заяві.

Відповідач заперечень по суті спору не надав, свого представника у судове засідання не направив. Оскільки нез'явлення сторони у справі не є перешкодою для розгляду справи по суті, відповідно до ст.75 господарського процесуального кодексу України спір розглядається за наявними у справі матеріалами. 21.06.2007 р. в судовому засіданні в порядку ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При розгляді даного спору судом встановлено, що 03.06.2005 р. між сторонами у справі укладено договір підряду №804/58454/05-е (в подальшому –Договір), за умовами якого Замовник (відповідач) поручає, а Підрядник (позивач) зобов’язується на власний ризик виконати відповідно до умов договору роботи, а Замовник зобов’язується прийняти дану роботу та оплатити її.

За умовами п. 4.1 Договору роботи виконуються із матеріалів Підрядника. Пунктом 4.2 Договору визначено, що перелік матеріалів Підрядника, які використовуються при виконанні робіт, визначений у Відомості ресурсів. Список матеріалів здійснюється за кошторисними нормами. Замовник надає Підряднику необхідну проектно-кошторисну документацію (п. 4.3 Договору).

Порядок розрахунків визначений розділом 5 Договору. Так, за умовами п. 5.1 Договору оплата здійснюється за фактом виконаних робіт на протязі 15 днів після підписання Акту здачі-приймання виконаних робіт.

Строк виконання робіт узгоджений сторонами у розділі 6 договору. Так, відповідно до п. 6.1 Договору строк виконання робіт до 31.07.2005 р.

В матеріалах справи міститься акт № 5144 приймання виконаних підрядних робіт за липень 2005 р., підписаний сторонами 29.07.2005 р.

Також, 29.07.2007 р. сторонами була підписана довідка про вартість виконаних підрядних робіт та витрат на суму 11604,00 грн. (копія в матеріалах справи).

Встановлено, що 29.07.2005р. ВАТ “Український графіт” виставив відповідачу рахунок № 43553 на суму 11604,00 грн.

У зв’язку з тим, що відповідач заборгованість перед позивачем не погасив останній направив тому претензію (вих. № 16-1136 від 04.04.2007 р.) з вимогою погасити заборгованість. Факт направлення претензії підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення № 2240106 від 04.04.2007 р. (копія в матеріалах справи).

За своєю правовою природою правовідносини сторін є господарськими.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Документальних доказів погашення заборгованості у сумі 11604,00 грн. відповідач суду не надав. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 11604,00 грн. основного боргу слід визнати документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 1891,46 грн. інфляційних витрат за період з часу з вересня 2005р. по квітень 2007 р. та 3% річних у розмірі 741,24 грн. за період часу з 16.08.2005 р. по 16.05.2007 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановлено що позивачем під час розрахунку суми 3% річних припущено арифметичну помилку, фактично сума 3% річних за період з 16.08.2005 р. по 16.05.2007 р. складає 609,44 грн.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 741,24 грн. 3% річних підлягає задоволенню частково в сумі 609,44 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь позивача стягується 11604,00 грн. основного боргу, 1891,46 грн. інфляційних збитків та 3% річних 609,44 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 85, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного заводу вуглець-вуглеродних композиційних матеріалів “Вуглекомпозит” (69600, м. Запоріжжя, Північне шосе, 31-А, ГСП-982, р/р 2507 в ЗФ ПУМБ м. Запоріжжя, МФО 313623, ) на користь відкритого акціонерного товариства “Український графіт” (69600, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 20, р/р 1 в АБ “Металург”, МФО 313582, ) 11604 грн. 00 коп. основного боргу, 1891 грн. 46 коп. інфляційних витрат, 609 грн. 44 коп. 3% річних, 141 грн. 04 коп. державного мита та 116 грн. 90 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 25 червня 2007 року.

Суддя                                                                                                    Ю.О. Скиданова