ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"09" жовтня 2007 р.                                                  Справа № 10/4

м. Чернігів, 11 годин, 00 хвилин

За позовом Прокурора Семенівського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі

15400, м. Семенівка, вул. Червона Площа, 49

До Приватного сільськогосподарського підприємства „Хотіївка”

15440, Чернігівська область, Семенівський район, с. Хотіївка, вул.. Озерна, 89

про   стягнення 1496 грн. 16 коп.

Суддя   І.Г.Мурашко

Секретар судового засідання О.В.Пилипенко

Представники сторін:

Від позивача: Висоцька Т. П. довіреність № 85/06 від 15.06.2007 головний спеціаліст- юрисконсульт

Від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні взяв участь прокурор відділу прокуратури в Чернігівській області: Єреп В. В.    посвідчення № 134  від 05.09.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Семенівського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі (надалі –позивач), заявлено адміністративний позов до Приватного сільськогосподарського підприємства „Хотіївка”  (надалі –відповідач), про стягнення 1496,16 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в тому числі борг по внескам 1326,16 грн., по фінансових санкціях 170,00 грн.

Відповідач письмових пояснень не надав, повноважного представника в судове засідання не направив, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином двічі, про що свідчать документи в матеріалах справи.

В судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про залучення до матеріалів справи  письмових пояснень за № 1249/06 від 24.09.07р. та додаткового документа (довідка ДВС про те, що станом на 08.10.2007р. виконавчих документів про стягення боргів з відповідача на користь позивача на виконанні не перебуває).

Судом  клопотання представника позивача задоволено.

Зважаючи на те, що розгляд справи  відкладався у зв"язку з неявкою представника відповідача без поважних причин, а позовні вимоги є обгрунтованими та підтверджуються належними і допустимими доказами, суд вирішує справу на основі наявних доказів на підставі ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача та прокурора, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  суд  -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі Закон ) страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 15 Закону, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, а саме підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду.

Відповідач зареєстрований в якості платника страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  за № 0981.

Пункт 6   ч. 2 ст. 17 Закону визначає, що страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно  ч. 6 ст. 20 Закону, нараховані  за відповідний базовий період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування  безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення  цього періоду, незалежно  від виплати заробітної плати (доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим  звітнім періодом є  календарний місяць.

Так, згідно вимог  п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону, відповідач подав до Управління Пенсійного фонду розрахунки сум страхових внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування за період травень - червень 2007 року, в яких самостійно зазначив суми страхових внесків в розмірі 1326,16 грн., але у встановлені Законом строки  заборгованість не погасив.

Частиною 2 ст. 106 Закону передбачено, що суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Крім того, у відповідності до підпункту 5 ч. 9 ст. 106 Закону, виконавчими органами Пенсійного фонду України в Семенівському районі, винесено рішення № 192 від 24.07.07р. про застосування фінансових санкцій за неподання Розрахунку сум страхових внесків на обов”язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством.

Частинами 13 –15 ст. 106 Закону  визначено, що про нарахування пені та накладення штрафів,  передбачених частинами  дев'ятою  і  десятою  цієї   статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку,  встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом трьох робочих  днів  із  дня  їх  винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.

Суми пені  та  штрафів,  передбачених  частинами  дев'ятою  і десятою цієї статті,  підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу, передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, є виконавчим документом.

У разі якщо страхувальник отримав рішення про нарахування пені та  накладення  штрафу,  передбачених частинами дев'ятою і десятою цієї статті, і не сплатив зазначені в них суми фінансових санкцій протягом десяти робочих днів,  а також не оскаржив це рішення чи не повідомив у цей строк відповідний виконавчий орган  Пенсійного фонду про його оскарження, воно передається для  виконання державній виконавчій службі та страхувальнику.

Дане рішення було отримано відповідачем 26.07.2007, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 7518. Відповідач добровільно у визначені законом строки суму штрафних санкцій не сплатив, рішення не оскаржив, отже воно є чинним.

Суми пені та фінансових санкцій,  застосованих  за  порушення порядку  та  строків  обчислення,  нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж  порядку,  що  й  недоїмка  із  сплати страхових внесків.

Згідно абз. 1-3 ч. 3 ст. 106 Закону, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі викладеного, 01.08.2007 відповідачу була направлена вимога № Ю-79 від 01.08.2007р. про сплату боргу, яка була ним отримана 04.08.2007р., що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 11833.

Абзацем 8 ч. 3 ст. 106 Закону передбачено, що у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.    У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Відповідач добровільно визначену вимогою суму не сплатив, саму вимогу не оскаржив.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись  ст. ст. 1, 15, 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” ст. ст. 1, 14, 15, 17, 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст. ст. 94, 158 –163, п. 6 Прикінчецих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства „Хотіївка”, вул.. Озерна, 89, с. Хотіївка, Семенівського району Чернігівської області (код 32288954, р/р 260097177 в ЧОД АППБ „Аваль”, МФО 353348) на користь управління Пенсійного фонду України в Семенівському районі (м. Семенівка, вул. Червона Площа, 49 (код 21398171, р/р 185 в Семенівському відділенні Ощадбанку МФО 343176), заборгованість по сплаті страхових внесків в сумі 1496 грн. 16 коп.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                              І.Г.Мурашко