Київський міжобласний ап
еляційний господарський суд
________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.07

Справа № 685/9-3-3/246

Київський міжобласний а
пеляційний господарський су
д у складі колегії суддів:
головуючого судді:
Гаврилюк О.М (доповідач по с
праві),
суддів:
Сибіги О. М. суддів:
Ткаченка Б.О
.

.
Секретар судового засідан
ня Рустамян Е.А.

за участю представників с
торін

від позивача:
Охнарович Н.В. дов. від 14.04.20
06 року № 10224/10

від відповідача 1:
Гаргола Ю.Г. ліквідатор

Трибрат В.М. дов. від 16.01.2006 ро
ку б/н

від відповідача 2:
не зявились

розглянувши апеляційну
скаргу Кременчуцької обєд
наної державної податкової і
нспекції на постанову господ
арського суду Полтавської об
ласті від 11.01.2007 року

по справі № 685/9-3-3/246 (суддя Б
унякіна Г.І.)

за позовом
Кременчуцької обєднано
ї державної податкової інспе
кції, м. Кременчук

до
1. Товариства з обмеже
ною відповідальністю „Нафто
пром”, м. Кременчук
2. Товариства з обмежен
ою відповідальністю „Пафос П
люс”, м. Київ

про
визнання недійсним господ
арського зобовязання згід
но договору 15 від 10.01.2005 року, укла
деного між ТОВ „Нафтопром” т
а ТОВ „Пафос Плюс” щодо купів
лі-продажу паливно-мастильни
х матеріалів на загальну сум
у 825 512 грн. 90 коп.; стягнення з ТОВ
„Нафтопром” на користь Держ
ави грошових коштів в сумі 825 51
2 грн. 90 коп.; зобовязання ТОВ
„Пафос Плюс” повернути ТОВ „
Нафтопром” все одержане згід
но господарського зобовяз
ання по договору 15 від 10.01.2005 року

встановив:
До господарсь
кого суду Полтавської област
і звернулася Кременчуцька об
єднана державна податкова
інспекція з позовом до То
вариства з обмеженою відпові
дальністю “Нафтопром” та Тов
ариства з обмеженою відповід
альністю „Пафос Плюс” про ви
знання недійсним господарсь
кого зобовязання згідно до
говору 15 від 10.01.2005 року, укладено
го між ТОВ „Нафтопром” та ТОВ
„Пафос Плюс” щодо купівлі-пр
одажу паливно-мастильних мат
еріалів на загальну суму 825 512 г
рн. 90 коп.; стягнення з ТОВ „Нафт
опром” на користь Держави гр
ошових коштів в сумі 825 512 грн. 90 к
оп.; зобовязання ТОВ „Пафос
Плюс” повернути ТОВ „Нафтоп
ром” все одержане згідно гос
подарського зобовязання п
о договору 15 від 10.01.2005 року.
Постановою господарського
суду Полтавської області ві
д 11.01.2007 року у справі № 685/9-3-3/246 у задо
воленні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, щ
о вимоги позивача про визнан
ня спірного господарського з
обовязання недійсним як та
кого, що укладено з метою супе
речною інтересам держави, не
підтверджені допустимими до
казами, а тому суд відмовляє в
їх задоволенні.
Не погоджуючись з постанов
ою місцевого господарського
суду, позивач звернувся із ап
еляційною скаргою, в якій про
сить скасувати постанову гос
подарського суду Полтавсько
ї області від 11.01.2007 року по спра
ві № 685/9-3-3/246 та прийняти нову пост
анову, якою задовольнити поз
овні вимоги Кременчуцької ОД
ПІ.
На думку Кременчуцької ОД
ПІ ТОВ „Пафос Плюс” здійснюв
ало свою діяльність з метою, щ
о суперечить інтересам держа
ви і суспільства, яка полягає
в несплаті податків.
Ухвалами Київського міжо
бласного апеляційного госпо
дарського суду від 22.02.2007 року, 26.0
2.2007 року та 02.03.2007 року скарга Крем
енчуцької обєднаної держа
вної податкової інспекції пр
ийнята до розгляду, проведен
і підготовчі дії та порушене
апеляційне провадження у сп
раві.
Розпорядженням Першого за
ступника Голови Київського м
іжобласного апеляційного го
сподарського суду від 27.03.2007 рок
у здійснено заміну в складі к
олегії суддів.
ТОВ „Нафтопром” в порядку с
т. 191 КАС України подав запереч
ення на апеляційну скаргу, в я
кому просив відмовити Кремен
чуцькій ОДПІ в задоволенні а
пеляційної скарги повністю.

Під час апеляційного прова
дження представник позивача
вимоги апеляційної скарги п
ідтримала. Представники ТОВ
„Нафтопром” проти апеляційн
ої скарги заперечували та вв
ажали, що оскаржувана постан
ова місцевого господарськог
о суду має бути залишена без з
мін.
В судове засідання 28.03.2007 року
представники ТОВ „Пафос-Плю
с” не зявилися, хоча про час
та місце засідання були пові
домлені належним чином. Про п
ричини неявки не повідомили.
Неявка представників ТОВ „П
афос Плюс” не перешкоджає ро
згляду апеляційної скарги по
суті.
Вивчивши матеріали справи
, заслухавши пояснення предс
тавників учасників провадже
ння, судова колегія апеляцій
ного суду виходить із наступ
ного.
Як встановлено місцевим го
сподарським судом та зафіксо
вано в Акті про результати пр
оведення планової виїзної до
кументальної перевірки з пит
ань дотримання вимог податко
вого, валютного та іншого зак
онодавства Товариством з обм
еженою відповідальністю „На
фтопром” від 21.02.2006 року № 69/23-120/32738394 (а
.с.41), між Товариством з обмежен
ою відповідальністю „Нафтоп
ром” та Товариством з обмеже
ною відповідальністю „Пафос
-Плюс” був укладений Договір
від 10.01.2005 року № 15 купівлі-продаж
у паливно-мастильних матеріа
лів на загальну суму 825 512 грн. 90 к
оп. (а.с.83).
Внаслідок цього між відпов
ідачами виникли господарськ
о-правові зобовязання, від
повідно до яких ТОВ „Пафос-Пл
юс” (продавець) зобовязало
ся передати у власність ТОВ „
Нафтопром” (покупцю) паливно
-мастильні матеріали в асорт
именті, а ТОВ „Нафтопром” зоб
овязалося прийняти та своє
часно оплатити вищезазначен
у продукцію.
ТОВ „Пафос Плюс” були видан
і ТОВ „Нафтопром” податкові
накладні на загальну суму 813 304
грн. 02 коп.: № 707 від 30.09.2005 року на за
гальну суму 584 266 грн. 32 коп., в т.ч. П
ДВ 97 377 грн. 72 коп. (а.с.87); № 605 від 25.08.
2005 року на загальну суму 229 037 грн
. 70 коп., в т.ч. ПДВ 38 172 грн. 95 коп. (а
.с.88).
Також ТОВ „Пафос Плюс” випи
сало ТОВ „Нафтопром” накладн
і на суму 813 304 грн. 02 коп.: № 30/09-11 від 30
.09.2005 року (а.с.84), № 25/08-9 від 25.08.2005 року (а
.с.85).
Колегія суддів зазначає, що
ТОВ „Пафос Плюс” видало ТОВ „
Нафтопром” податкову наклад
ну № 137 від 31.10.2004 року на загальну
суму 12 208 грн. 88 коп., в т.ч. ПДВ 2 03
4 грн. 81 коп. (а.с.89). При цьому ця по
даткова була видана без зазн
ачення правочину, на підстав
і якого вона видавалася, та до
дати складання господарсько
-правового зобовязання, як
е є предметом розгляду даної
справи. Передачу товару по да
ній податковій накладній зас
відчено накладною № 31/10-15 від 31.10.2
004 року (а.с.86). З огляду на вищеви
кладене колегія суддів дійшл
а висновку, що позивачем поми
лково віднесено операцію куп
івлі-продажу по накладній № 31/
10-15 від 31.10.2004 року та по податкові
й накладній № 137 від 31.10.2004 року, до
таких, що проведені на підста
ві спірного Договору від 10.01.2005 р
оку № 15.
ТОВ „Нафтопром” розрахунк
и з ТОВ „Пафос-Плюс” проводил
о взаємозаліком, тобто в раху
нок отриманих ПММ на суму 825 513 г
рн. відвантаженням ПММ на від
повідну суму.
Із матеріалів справи також
вбачається, що рішенням Дарн
ицького районного суду м. Киє
ва від 07.02.2006 року (а.с.92-93), яке вступ
ило в законну силу, було визна
но статут ТОВ „Пафос Плюс”, за
тверджений загальними збора
ми учасників ТОВ „Пафос Плюс
” (протокол № 1 від 06.05.2004 року) та з
ареєстрований Печерською ра
йонною у м. Києві державною ад
міністрацією за № 40206 від 20.05.2004 ро
ку, свідоцтво про реєстрацію
платника ПДВ ТОВ „Пафос Плюс
” з моменту його видачі з 07.06.
2004 року недійсними. Також визн
ано недійсними протокол № 1 за
гальних зборів учасників ТОВ
„Пафос Плюс” від 06.05.2004 року та п
ротокол № 2 загальних зборів у
часників ТОВ „Пафос Плюс” ві
д 04.06.2004 року.
Дослідивши докази, що є у сп
раві, заслухавши пояснення п
редставників сторін, перевір
ивши застосування норм матер
іального та процесуального п
рава судом першої інстанції,
обговоривши доводи апеляцій
ної скарги судова колегія ап
еляційного господарського с
уду дійшла висновку, що апеля
ційна скарга має бути залише
на без задоволення, а постано
ва без змін, виходячи із нас
тупного.
Статтею 10 Закону України „
Про державну податкову служб
у в Україні” від 04.12.1990 року № 509-
XII передбачено, що податкові
органи здійснюють контроль
за своєчасністю, достовірніс
тю, повнотою нарахування та с
плати податків та зборів (обо
вязкових платежів) і за нас
лідками проведених перевіро
к мають право звертатися до с
уду з відповідними позовами.
Таким чином, при зверненні з п
озовом про визнання договору
недійсним податковий орган
виступає як субєкт владних
повноважень та реалізує пер
едбачені законодавством пра
ва.
Переглядаючи в апеляційно
му провадженні вимогу Кремен
чуцької ОДПІ про визнання не
дійсним господарського зобо
вязання згідно договору 15 в
ід 10.01.2005 року, укладеного між ТО
В „Нафтопром” та ТОВ „Пафос П
люс” щодо купівлі-продажу па
ливно-мастильних матеріалів
на загальну суму 825 512 грн. 90 коп.
судова колегія виходить із н
аступного.
Відповідно до статті 655 ГК Ук
раїни за договором купівлі-п
родажу одна сторона (продаве
ць) передає або зобовязуєт
ься передати майно (товар) у вл
асність другій стороні (поку
пцеві), а покупець приймає або
зобовязується прийняти ма
йно (товар) і сплатити за нього
певну грошову суму.
За змістом ч. 1 ст. 207 ГК Україн
и, зазначеної позивачем як пі
дстава позову господарське з
обовязання, що не відповід
ає вимогам закону, або вчинен
о з метою, яка завідомо супере
чить інтересам держави і сус
пільства, або укладено учасн
иками господарських відноси
н з порушенням хоча б одним з н
их господарської компетенці
ї (спеціальної правосубєкт
ності), може бути на вимогу одн
ієї із сторін, або відповідно
го органу державної влади ви
знано судом недійсним повніс
тю або в частині.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС Укр
аїни суд розглядає адміністр
ативні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою від
повідно до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовн
их вимог. Суд може вийти за меж
і позовних вимог тільки в раз
і, якщо це необхідно для повно
го захисту прав, свобод та інт
ересів сторін чи третіх осіб
, про захист яких вони просять
.
Тобто при розгляді позовно
ї заяви про визнання господа
рського зобовязання недій
сним як такого, що вчинено з ме
тою, яка завідомо суперечить
інтересам держави і суспіль
ства суд не може виходити за м
ежі підстав, вказаних у позов
ній заяві.
Статтею 208 Господарського к
одексу України передбачено,
що якщо господарське зобов
язання визнано недійсним як
таке, що вчинено з метою, яка з
авідомо суперечить інтереса
м держави і суспільства, то за
наявності наміру в обох стор
ін у разі виконання зобов
язання обома сторонами в д
оход держави за рішенням суд
у стягується все одержане ни
ми за зобовязанням, а у разі
виконання зобовязання одн
ією стороною з другої сторон
и стягується в доход держави
все одержане нею, а також все
належне з неї першій стороні
на відшкодування одержаного
. У разі наявності наміру лише
у однієї із сторін усе одержа
не нею повинно бути повернен
о другій стороні, а одержане о
станньою або належне їй на ві
дшкодування виконаного стяг
ується за рішенням суду в дох
од держави.
Тобто правові наслідки ви
знання недійсним такого зобо
вязання залежать від наявн
ості умислу у обох сторін ч
и однієї, від виконання зобов
язання обома сторонами
чи однією.
Наявність умислу та обстав
ин, що підтверджують факт вик
онання чи не виконання угоди
, стосовно дійсності якої вин
ик спір, входять до предмету д
оказування в судовому процес
і.
Хоча у своїй позовній заяв
і Кременчуцька ОДПІ і наполя
гає на тому, що відбулося вико
нання господарського зобов
язання за Договором від 10.01.2005 ро
ку № 15 на суму 825 512 грн. 90 коп., коле
гія суддів апеляційного госп
одарського суду дійшла висно
вку, що не може встановити фак
т виконання господарського з
обовязання в повному обсяз
і чи частково, оскільки Догов
ором не було визначено ні пре
дмету, ні ціни господарськог
о зобовязання. Крім того в А
кті перевірки від 21.02.2006 року № 69/2
3-120/32738394 (а.с.71-72) ДПІ зазначається, щ
о в порушення вимог ст. 9 Закон
у України „Про бухгалтерськи
й облік та фінансову звітніс
ть в Україні” від 16.07.1999 року № 996-XIV
відсутні первинні документи
, які б підтверджували фактич
не отримання від ТОВ „Пафос-П
люс” паливно-мастильних мате
ріалів, а саме товарно-трансп
ортна накладна із зазначення
м ПММ.
ТОВ „Нафтопром” не спросту
вало відсутності вищезазнач
ених документів та не змогло
надати їх суду ані під час про
вадження в суді першої інста
нції, ані під час апеляційног
о провадження.
Таким чином матеріалами с
прави не підтверджується вик
онання Договору від 10.01.2005 року №
15, укладеного між ТОВ „Нафтоп
ром” та ТОВ „Пафос Плюс” щодо
купівлі-продажу паливно-мас
тильних матеріалів на загаль
ну суму 825 512 грн. 90 коп.
Проте відповідно до вимог
чинного законодавства та за
конодавства, що діяло на моме
нт укладання господарського
зобовязання, невиконання
господарського зобовязан
ня в частині або в повному обс
язі не тягнуть за собою визна
ння його недійсним.
Відповідно до ст. 610 ЦК Україн
и порушенням зобовязання є
його невиконання або викона
ння з порушенням умов, визнач
ених змістом зобовязання (
неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визнач
ається, що у разі порушення зо
бовязання настають правов
і наслідки, встановлені дого
вором або законом, зокрема:

1) припинення зобовязання
внаслідок односторонньої ві
дмови від зобовязання, якщ
о це встановлено договором а
бо законом, або розірвання до
говору;
2) зміна умов зобовязання;

3) сплата неустойки;
4) відшкодування збитків та
моральної шкоди.
Із матеріалів справи вбача
ється, що контрагент ТОВ „Наф
топром” ТОВ „Пафос-Плюс” з
а господарським зобовязан
ням, що є предметом даного спо
ру, до відповідних органів де
ржавної податкової служби за
своїм місцезнаходженням не
звітував, а також за місцем ре
єстрації не знаходився (а.с.88).

Із матеріалів справи тако
ж вбачається, що рішенням Дар
ницького районного суду м. Ки
єва від 07.02.2006 року (а.с.92-93), яке всту
пило в законну силу, було визн
ано статут ТОВ „Пафос Плюс”, з
атверджений загальними збор
ами учасників ТОВ „Пафос Плю
с” (протокол № 1 від 06.05.2004 року) та
зареєстрований Печерською р
айонною у м. Києві державною а
дміністрацією за № 40206 від 20.05.2004 р
оку, свідоцтво про реєстраці
ю платника ПДВ ТОВ „Пафос Плю
с” з моменту його видачі з 07
.06.2004 року недійсними. Також виз
нано недійсними протокол № 1 з
агальних зборів учасників ТО
В „Пафос Плюс” від 06.05.2004 року та
протокол № 2 загальних зборів
учасників ТОВ „Пафос Плюс” в
ід 04.06.2004 року.
Одного лише факту визнання
недійсними установчих докум
ентів ТОВ „Пафос Плюс” недос
татньо для визнання господар
ського зобовязання недійс
ним.
Згідно чинного законодавс
тва та законодавства, що діял
о на момент укладання господ
арського зобовязання, пору
шення стороною такого зобов
язання податкового законода
вства не є підставою для визн
ання зобовязання недійсни
м. Також законодавством не пе
редбачалося обовязку одні
єї сторони перевіряти наміри
іншої сторони щодо сплати не
ю податків.
Із позовної заяви та апеляц
ійної скарги вбачається, що п
озивач наполягає на наявност
і під час вчинення цивільно-п
равової угоди мети, яка супер
ечить інтересам держави та с
успільства. Проте позивачем
не надано суду доказів того, щ
о посадові особи ТОВ „Нафтоп
ром” та ТОВ „Пафос Плюс” при п
ідписанні оспорюваного госп
одарського зобовязання ма
ли умисел та мету здійснити н
езаконну фінансово-господар
ську діяльність завідомо для
них суперечну інтересам дер
жави та суспільства.
Таким чином колегія суддів
апеляційного господарськог
о суду дійшла висновку, що Кре
менчуцька ОДПІ не довела обс
тавин на які посилалася в апе
ляційній скарзі, а вимога про
визнання недійсним господар
ського зобовязання між ТОВ
„Нафтопром” та ТОВ „Пафос Пл
юс” задоволенню не підлягає
з огляду на недоведеність по
даними доказами наявності ме
ти яка суперечить інтересам
держави і суспільства.
Відповідно до ст.ст. 195, 200 КАС У
країни, суд апеляційної інст
анції переглядає судові ріше
ння суду першої інстанції в м
ежах апеляційної скарги і за
лишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або
ухвалу суду без змін, якщо в
изнає, що суд першої інстанці
ї правильно встановив обстав
ини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм м
атеріального і процесуально
го права.
Оскільки апеляційний госп
одарський суд дійшов висновк
у, що оскаржувана постанова м
ісцевого суду прийнята з дод
ержанням норм матеріального
і процесуального права, вона
підлягає залишенню без змін
, а апеляційна скарга залиш
енню без задоволення.
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1
ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС України, Київс
ький міжобласний апеляційни
й господарський суд,
у х в а л и в:
1. Апеляційну скаргу Кре
менчуцької обєднаної держ
авної податкової інспекції н
а постанову господарського с
уду Полтавської області від
11.01.2007 року по справі № 685/9-3-3/246 залиш
ити без задоволення.
2. Постанову господарського
суду Полтавської області ві
д 11.01.2007 року по справі № 685/9-3-3/246 зал
ишити без змін.
3. Справу № 685/9-3-3/246 повернути до г
осподарського суду Полтавсь
кої області.
Ухвала апеляційного госпо
дарського суду, відповідно д
о ст. 254 КАС України, набирає чин
ності з моменту її проголоше
ння.
Ухвала апеляційного гос
подарського суду може бути о
скаржена до Вищого адміністр
ативного суду України в поря
дку, передбаченому ст. 212 КАС Ук
раїни.
Головуючий суддя:

Гаврилюк О.М
Судді:

Сибіга О. М. Суд
ді:
Ткаче
нко Б.О.