ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.09.07р.

Справа № А38/347-07

За позовом  Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Итака-ІІ", м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним установчих документів

Суддя  Бишевська Н.А.

Секретар судового засідання Бикова А.О.

Представники сторін:

Від позивача:  Томніковська К.С., дов. № 16618/6/10-012 від 14.05.07 р.,

Від відповідача:  представник не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська (надалі - позивач) звернулася до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсними з моменту реєстрації установчі документи Товариства з обмеженою відповідальністю “Итака-ІІ” (надалі - відповідач), свідоцтво платника податку на додану вартість, припинити юридичну особу відповідача, а також визнати недійсними всі первинні бухгалтерські документи, підписані від імені підприємства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем  порушені вимоги законодавства  під час державної реєстрації  ТОВ „Итака-ІІ", а саме: реєстрація установчих документів товариства здійснена на підставну особу, яка не мала та не має бажання здійснювати підприємницьку діяльність. Положення установчих документів підприємства  містять неправдиву інформацію щодо його засновника.  Згідно із даними позивача підприємство за юридичною адресою не знаходиться.

Сукупність вищезазначених факторів, як зазначено позивачем, призводить до незаконної підприємницької діяльності, спрямованої на ухилення від оподаткування.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав та не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, тому що позовна заява з доданими до неї документами і ухвала суду направлялися за юридичною адресою, яка значаться у Свідоцтві про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Ухвалою від 12.07.2007р. провадження у справі за клопотанням позивача було зупинене до 25.09.2007р. для надання позивачем витребуваних судом документів та забезпечення явки свідка в судове засідання.

Ухвалою від 25.09.2007р. провадження у справі було поновлено.

Справа розглядається за наявними в ній   матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Итака-ІІ” зареєстроване  виконавчим  комітетом  Дніпропетровської міської ради, про що 14.06.2006р. у журналі обліку реєстраційних  справ  зроблено запис № 2027345.

ТОВ „Итака-ІІ" внесено до Єдиного державного реєстру  підприємств   та  організацій  України, присвоєний ідентифікаційний код №  34410553.

Як зазначає  позивач, згідно  установчих  документів,   відповідачем,  засновником товариства є громадянин України: Юдін Микола Миколайович, керівником –Щербина Сергій Миколайович.

19.06.06 р. відповідача взято на облік платника податків (довідка № 11124 від 30.06.2006р.)

Згідно  позовної заяви, остання  податкова звітність надана позивачу у травні 2007 року, а саме декларація по податку на додану вартість за квітень 2007р.

Як зазначає у позові позивач, під час проведення заходів, спрямованих на перевірку законності реєстрації відповідача, співробітниками податкової міліції встановлено, що засновник ТОВ „Итака-ІІ” гр-нин Юдін Микола Миколайович та керівник Щербина Сергій Миколайович ніякого відношення до  створення та  діяльності зазначеного підприємства не мають. Договори та будь-які фінансові документи відносно діяльності підприємства не підписували. Дане підприємство за юридичною адресою не знаходиться, про що свідчить акт, складений позивачем  та наявний в матеріалах справи.

В якості підтвердження обставин реєстрації  ТОВ „Итака-ІІ” гр-нином Щербина С.М. позивач  посилається на пояснення  останнього,  надане податковій міліції. Копія пояснень долучена до матеріалів справи.

В силу ст. 62 Конституції України та ст. 71 Кодексу адміністративного  судочинства  України суд не приймає зазначені пояснення, як належні докази підтвердження обставин незаконної реєстрації  відповідача, приймаючи до уваги також ту обставину, що підпис гр-на Щербини.М. не підтверджено.

Матеріали справи не містять , та   в подальшому ці документи не залучені позивачем, а саме :   статут  ТОВ „ Итака –11”  та  свідоцтво  платника на додану вартість.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, виходячи з  наступного:

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на   власний   ризик   господарська  діяльність,  що  здійснюється суб'єктами  господарювання  (підприємцями)  з   метою   досягнення  економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, виходячи з зазначеного,    суд вважає, що факт порушення порядку державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності, визначеного Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", а саме - державної реєстрації юридичної особи  товариства з обмеженою відповідальністю „Итака-ІІ” за ініціативою особи, яка не мала наміру займатися підприємницькою діяльністю, позивачем не доведений.

Свідоцтво про державну реєстрацію згідно ст.1 цього Закону  - документ встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи –підприємця.

Порядок та підстави видачі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи визначені ст.25 зазначеного Закону, відповідно до якої державний реєстратор вносить до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації юридичної особи на підставі відомостей реєстраційної картки. Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації юридичної особи є датою державної реєстрації юридичної особи.

Не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації юридичної особи державним реєстратором повинно бути оформлено і видано (надіслано рекомендованим листом за описом вкладення) засновнику або уповноваженій ним особі свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних  осіб та фізичних осіб-підприємців", юридична  особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або  за  рішенням органу   державної   влади,  прийнятим  у  випадках,  передбачених законом.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно з п.2 ст.38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" підставами для постановлення судового  рішення  щодо припинення  юридичної  особи,  що  не  пов'язано  з   банкрутством юридичної особи, зокрема є: визнання недійсним запису про проведення державної реєстрації через порушення закону, допущені при створенні  юридичної  особи, які не можна усунути; провадження нею діяльності, що суперечить установчим документам, або такої, що заборонена законом; невідповідність мінімального розміру статутного фонду юридичної особи вимогам закону;  неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій,  документів фінансової звітності відповідно до закону; наявність в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

На час розгляду справи визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи чинним законодавством України не передбачено.

Статут суб’єкта господарювання за своєю правовою суттю це є індивідуальний акт ненормативного характеру. Однією з підстав для визнання його недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства.

Факт порушення закону при створенні  юридичної  особи –відповідача матеріалами справи не підтверджений.

На момент здійснення державної реєстрації  ТОВ „Итака-ІІ” вимоги щодо установчих документів (Статуту) юридичної особи визначені ст.8  Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", ст.57 Господарського кодексу України, виходячи з аналізу яких під установчими документами розуміються рішення суб’єкту господарювання по його утворенню, тобто волевиявлення особи стати учасником господарських відносин.

Установчі   документи  повинні  містити  положення, зокрема, щодо мети та предмету діяльності, викладаються письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками (учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Підписи засновників (учасників) або уповноважених осіб на установчих документах повинні бути нотаріально посвідчені. У випадках, які передбачені законом, установчі документи повинні бути погоджені з відповідними органами державної влади.

Приймаючи до уваги, що Статут  ТОВ „Итака-ІІ”,  та свідоцтво   платника ПДВ в справі відсутні,  суд відмовляє   в задоволенні   вимог стосовно   визнання  недійсними  документів, яких немає в справі.

Також, позивачем  не надано доказів наявності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням, що саме і є підставою для припинення юридичної особи, згідно з вимогами ч.2 ст.38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Враховуючи усе вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивачем не надано безспірних доказів, що  підтверджують фіктивність  ТОВ „Итака-ІІ", оскільки пояснення гр. Щербини С.М. не є належним доказом, а також, що вищезазначені матеріали підтверджують фіктивність підприємства, незаконність його діяльності, суд не знаходить достатніх правових підстав для визнання  недійсним   в цілому   установчих документів  товариства.

З цих же підстав не підлягають задоволенню і вимоги позивача про визнання недійсними з моменту включення до реєстру свідоцтва платника податку на додану вартість та з моменту реєстрації відповідача всіх первинних бухгалтерських документів, крім того, зазначені вимоги носять загальний характер без визначення конкретних документів та вимог, що суперечить положенням ст.ст. 17, 104 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись  ст. 71 , ч.4 ст. 94, ст.ст. 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,  господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                Бишевська Н.А.

Дата підписання 29.10.07 р.