ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  22/271

04.09.07

За позовом     ВАТ " Діпрозаводтранс"

до                     Д.П." Дарницький ВРЗ"

про                    про стягнення - 6177,38грн.

Суддя  Шкурат А.М.

Представники

від позивача          Петрищев Ю.Ф. (дов. № 10-475/Д від 30.08.2007р.)

від відповідача          Донченко О.Г. (дов. № 877 від 19.04.2007р.)

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство “Діпрозаводтранс” звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Державного підприємства “Дарницький вагоноремонтний завод” 4 972,20 грн. основного боргу з урахуванням інфляції, 1 027,00 грн. пені та 178,18 грн. суми трьох процентів річних, а загалом 6 177,38 грн.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує укладеним з відповідачем 14 липня 2005 року договором № 58-05/08/05/30/01-17, на підставі якого позивач виконав роботи з попереднього обстеження технічного стану та обміри проліту ГК-5 вагоноремонтного заводу на суму 8 995,20 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття проектної документації № 107, тоді як відповідач свої зобов’язання по оплаті виконав частково, і станом на дату пред’явлення позову розмір заборгованості з урахуванням інфляції становив 4 972,20 грн., яка на думку позивача і підлягає стягненню з відповідача. Також, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 1 027,00 грн. пені, нарахованої станом на 16 травня 2007 року, 178,18 грн. суми трьох процентів річних, нарахованої станом на 16 травня 2007 року.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує в частині нарахування штрафних санкцій. Свої заперечення відповідач обґрунтовує положеннями частини шостої статті 232 ГК України, відповідно до якої нарахування пені мало припинитися 19 липня 2006 року. Також, відповідач зазначає, що у період з 16 грудня 2004 року по 18 грудня 2006 року у суді перебувала справа про банкрутство відповідача і тому на сплату неустойки, інфляційних та трьох процентів річних було введено мораторій. Отже, за контр розрахунком відповідача  стягненню підлягає 180,85 грн. інфляційних та 50,28 грн. трьох процентів річних, які відповідач просить не стягувати внаслідок виходу із стану банкрутства та скрутного стану державного підприємства.

Розглянувши подані сторонами матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позовних вимог, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2005 року між позивачем і відповідачем був укладений договір № № 58-05/08/05/30/01-17 (надалі –договір), відповідно до якого відповідач доручив, а позивач зобов’язався виконати роботи з попереднього обстеження технічного стану та обміри проліту ГК-5 вагоноремонтного заводу (пункт 1.1. договору).

Позивач, на виконання умов договору виконав роботи з попереднього обстеження технічного стану та обміри проліту ГК-5 вагоноремонтного заводу, про що свідчить акт № 107 здачі-приймання проектної документації від 30 грудня 2005 року.

Договірна ціна робіт у відповідності до пункту 4.1. договору складає 8 995,20 грн.

Відповідно до положень пункту 4.3. договору, відповідач сплачує позивачу аванс у розмірі 50 % від загальної вартості договору після підписання сторонами цього договору на розрахунковий рахунок позивача протягом 15 банківських днів з моменту одержання рахунку. Остаточний розрахунок відповідач здійснює після підписання сторонами акту здачі-приймання робіт згідно з рахунком позивача протягом 15 банківських днів з моменту одержання рахунку.

Відповідач був зобов’язаний провести остаточні розрахунки за виконані роботи в строк до 19 січня 2006 року включно.

Відповідач доказів своєчасного остаточного розрахунку на суму 4 497,60 грн. за виконані роботи не надав, твердження позивача щодо існуючої заборгованості не спростував.

Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмові від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 193 Господарського кодексу України також наголошує, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення основного боргу у сумі 4 497,60 грн., у зв’язку з чим задовольняє позовні вимоги в цій частині.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 1 027,00 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Позивачем заявлена до стягнення пеня в сумі 1 027,00 грн., нарахована за період з 19 січня 2006 року по 16 травня 2007 року, тоді як у відповідності до положень частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Отже, нарахування пені мало припинитися 19 липня 2006 року.

Крім того, протягом періоду, за який була нарахована пеня, діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідача в силу положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»внаслідок порушення судом справи про банкрутство. Оголошення про банкрутство було надруковано 16 грудня 2004 року, а провадження у справі про банкрутство було припинено 18 грудня 2006 року ухвалою Господарського суду міста Києва по справі № 24/342-б.

Також, позивачем заявлена вимога про стягнення 178,18 грн. трьох процентів річних, нарахованих станом на 16 травня 2007 року, та 474,60 грн. інфляційних, нарахованих за січень 2006 року –травень 2007 року включно.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням мораторію на задоволення вимог кредиторів щодо відповідача, підлягають частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних, нарахованих з 1 січня 2007 року по 16 травня 2007 року в сумі 50,28 грн., та вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних, нарахованих за січень –травень 2007 року в сумі 180,85 грн.

Державне мито у сумі 78,08 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 90,33 грн. підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

В зв’язку із внесенням позивачем державного мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, останньому державне мито у сумі

10,00 грн. підлягає поверненню на підставі пункту першого частини першої статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року № 7-93 “Про державне мито”.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 625 (ч.2) ЦК України, ст.ст. 193 (ч. 1), 232 (ч.6) ГК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства “Дарницький вагоноремонтний завод” (02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 74, п/р 03 в АБ «Експрес-банк», МФО 322959, код 01056362) на користь Відкритого акціонерного товариства “Діпрозаводтранс” (61052, м. Харків, вул. Енгельса, буд. 29-А, код 01095927, п/р 1231 у філії ХЦВ «Промінвестбанк», МФО 351458) 4 497 (чотири тисячі чотириста дев’яносто сім) грн. 60 коп. основного боргу, 50 (п’ятдесят) грн. 28 коп. трьох процентів річних, 180 (сто вісімдесят) грн. 85 коп. збитків від інфляції, 78 (сімдесят вісім) грн. 08 коп. витрат по сплаті державного мита та 90 (дев’яносто) грн. 33 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Повернути з Державного бюджету України Відкритому акціонерному товариству “Діпрозаводтранс” (61052, м. Харків, вул. Енгельса, буд. 29-А, код 01095927, п/р 1231 у філії ХЦВ «Промінвестбанк», МФО 351458) зайве сплачене державне мито в розмірі 10 (десять) грн. 00 коп., перераховане платіжним дорученням № 465 від 6 червня 2007 року, яке знаходиться у справі № 22/271.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його прийняття.

Суддя                                                                            А.М.Шкурат

20 вересня 2007 року