ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" вересня 2007 р.                                                            Справа № 47/362-07

вх. № 8975/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Федько В.С. за довіреністю від 20.06.2007р.;  відповідача - Гарагуля В.А. за довіреністю від 28.08.2007р.

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Міталл Стіл Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

до  Відкритого акціонерного товариства "Турбоатом", м. Харків

про стягнення 6033,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача  збитків у розмірі 5025,51грн., неустойки у розмірі 1008,00грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору №09-2141/1417 від 06.04.2006р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 102,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Відповідач надав через канцелярію господарського суду 07.09.2007р. відзив на позовну заяву в якому з позовними вимогами позивача не згоден з підстав зазначених у відзиві на підставі чого просить відмовити позивачу у позові.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін  господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір №09-2141/1417 від 06.04.2006р., строком дії до 31.03.2007р. Відповідно до умов даного договору та специфікації №1 до нього, відповідач зобов"язався виготовити ротори 6500-11-1 у кількості 3шт. загальною вартістю 756000,00грн.

У відповідності до специфікації №1 до договору, поставка здійснюється протягом 180 днів з моменту отримання авансового платежу.

Згідно умов договору 03.10.2006р. та 01.12.2006р. позивачем були отримані два ротори 6500-11-1.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що 08.09.2006р. позивачем згідно платіжного доручення № 1/15940 було перераховано на розрахунковий рахунок відповідача 63 000,00 грн. в якості 25% передплати вартості товару згідно з виставленим рахунком № 934 від 22.08.2006р. Таким чином, відповідно до п. 2.1 договору третій ротор мав бути готовим до відвантаження 07.03.2007р., про що також свідчить факс відповідача № 1-40/42-195 від 05.03.2007р. з проханням направити транспорт прибуттям 07.03.2007р.

В процесі виконання взятих на себе зобов'язань згідно укладеного договору ВАТ „Турбоатом” своєчасно виготовило та поставило на адресу Позивача два ротори 6500-11-1.

Третій ротор, як і передбачено умовами договору, був виготовлений протягом 180 днів з моменту отримання від ВАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг” 08 вересня 2007 року авансового платежу у сумі 63 000 грн. 00 коп. в якості 25 % передплати вартості обладнання згідно з виставленим рахунком № 934 від 22 серпня 2006 року.

Так, Факсом № 1-40/12-195 від 05 березня 2007 року ВАТ „Турбоатом” повідомило Позивача про готовність ротора до відвантаження 07 березня 2007 року.

Після направлення ВАТ „Турбоатом” вказаного факсу Позивач з метою отримання третього ротору направив на ВАТ "Турбоатом" автомашину КАМАЗ з водієм та експедитором, які повинні були отримати виготовлений ротор та доставити його Позивачу.

Водій разом з експедитором вантажної автомашини, яка належить ВАТ „АрселорМіттал Кривий Ріг”, прибули на адресу відповідача вранці 07 березня 2007 року, а вже об 11.00 годині, не дочекавшись закінчення виготовлення ротору, поїхали за отриманням продукції на інші підприємства.

Не дивлячись на те, що документи на відвантаження ротору були вже підготовлені, і представникам Позивача, а саме водію та експедитору, було доведено до відома, що ротор буде виготовлений та відвантажений у зазначений строк - 07 березня 2007 року, вони за ним 07 березня 2007 року більше так і не приїхали.

Вищевказаний ротор, як і передбачено умовами договору, був готовий до відвантаження 07 березня 2007 року о 22.00 годинні.

Укладеним між нами договором не встановлено будь-яких зазначень та посилань стосовно часу ( години ) отримання обладнання.

Статтею 255 „Порядок вчинення дій в останній день строку” Цивільного кодексу України встановлено, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Правилами внутрішнього трудового розпорядку, затверджених наказом генерального директора ВАТ „Турбоатом” 14 березня 2007 року, в розділі «Робочий час та його використання» передбачено, що на ВАТ „Турбоатом” діє трьох змінний режим роботи, а саме, І зміна - з 7.00 до 15.30, II зміна - з 15. 30 до 23.00, III зміна - з 23.00 до 7.00.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський   суд   у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Тобто, як вбачається з наведеного, відповідач мав всі можливості виготовити та відвантажити обладнання на адресу позивача у будь - яку годину доби.

Отже, посилання позивача на неготовність ротору 07 березня 2007 року є безпідставними, що надає суду підстави для відмову у позові.

Відповідно до статей 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлені строки відповідно до умов договору та закону.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 102,00грн., та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22,  33, 43, 47-49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 19.09.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.