ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007 р.
№ 13/460

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги
ПП “Акцент”

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року

у справі господарського суду
м. Києва

за позовом
Унітарного приватного підприємства “Технологія плюс 1”

до
ПП “Акцент”

про
стягнення 11 435,07 грн.,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
не з’явився,

- відповідача:
Степанчук П.І.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року Унітарне приватне підприємство “Технологія плюс 1” звернулось до господарського суду з позовом до ПП “Акцент” 10000,00 грн. боргу за договором підряду, пені в сумі 635,07 грн. за період з 12.09.2005 року по 01.03.2006 року, пені в сумі 600,00 грн., що становить 0,05% від вартості робіт, яка передбачена п.6.2 договору та 200,00 грн. –3% річних.

У вересні 2006 року позивач подав до господарського суду уточнення позовних вимог та просив стягнути з відповідача 10000,00 грн. боргу, 1913,14 грн. пені за період з 12.09.2005 року по 26.09.2006 року, 311,50 грн. –3% річних та 519,80 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського сулу м. Києва від 05.10.2006 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь позивача 10000,00 грн. основного боргу, 635,07 грн. пені, 3% річних та 220,16 судових витрат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року рішення місцевого господарського суду від 05.10.2006 року скасовано частково та прийнято нове рішення, яким стягнуто на користь позивача 10000,00 грн. основного боргу, 100,00 грн. штрафу, 200,00 грн. –3 % річних та 209,35 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятою постановою ПП “Акцент” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року скасувати, рішення господарського суду м. Києва від 05.10.2006 року з даної справи залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом              неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 03.03.2005 року між ПП “Акцент” (замовник) та УПП “Технологія плюс 1” (підрядник) було укладено договір підряду № 03/03/05, відповідно до якого підрядник зобов’язується виконати з матеріалів замовника роботи щодо виготовлення, фарбування, монтажу кованих балконів тильної сторони згідно креслення 52,1 м.п, сходів згідно креслення 65,05 м.п., паркету на даху 56 м.п., а замовник зобов’язується прийняти та оплати роботи.

Згідно п.2 та п.3 договору, загальна вартість робіт становить 60000,00 грн., з яких 40000,00 грн. перераховується замовником як передоплата, а  20000,00 грн. після прийомки виробів на об’єкті  та підписання акта виконаних робіт.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач належним чином виконав роботи по договору, які були прийняті відповідачем по акту приймання без будь-яких зауважень та застережень, проте відповідач в порушення умов договору лише частково оплатив вартість робіт, в результаті чого утворилась заборгованість в сумі 10000,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов’язання за договором підряду щодо своєчасної оплати вартості робіт позивачу, а також те, що позивач не сплатив державне мито за збільшення позовних вимог, судова колегія погоджується з висновками попередніх інстанцій про стягнення з відповідача 10000,00 грн. боргу та 200,00  грн. –3 % річних.

Судова колегія також погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на підставі п.6.2 договору з урахуванням ч.3 ст. 549 ЦК України 635,07 грн. пені за неналежне виконання грошового зобов’язання за договором за період з 12.09.2005 року по 01.03.2006 року в межах подвійної ставки НБУ.

Висновок суду апеляційної інстанції, що відповідальність замовника, яку передбачили сторони у п.6.2 договору по суті є штрафом, судова колегія вважає помилковим, оскільки згідно ст. 627 ЦК України передбачена свобода договору, а сторони у п.6.2 договору чітко встановили, що замовник сплачує пеню в розмірі 0,05% від вартості робіт за несвоєчасну оплату терміном до 10 діб, 0,1% від вартості робіт за несвоєчасну оплату більше 10 діб.

Враховуючи вищевикладене, постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року підлягає скасуванню, рішення місцевого господарського суду від 05.10.2006 року залишенню без змін, з підстав відповідності його всім обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року у справі № 13/460 скасувати.

Рішення господарського суду м. Києва від 05.10.2006 року з даної справи залишити без змін.

Доручити господарському суду м. Києва відати відповідні накази згідно ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                        Н. Кочерова

Судді:                                                                                 В. Рибак

М. Черкащенко