Господарський суд    Чернігівської  області
РІШЕННЯ

10.12.07.                                                                                        Справа № 15/136.

За позовом:           Товариства з обмеженою відповідальністю «Корона –Сервіс», м. Чернігів, вул. Г. Полуботка, 22.

До відповідача: Приватного підприємства «Аксіома», м. Чернігів, вул. Щорса, 12, к. 52.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Фонд коммунального майна Чернеігівської міської ради, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 8.

про визнання недійсним звіту про оцінку майна.                                                                                                                         Суддя Ю.В.Федоренко

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

від позивача:  Рощина Т.С., дов. від 09.07.07, 10.12.07 не з»явилась.

Від відповідача Федоров Д.В., дов. від 22.10.07.

Третя особа :  Неговська О.М., дов. від 02.02.07.

С У Т Ь   С П О Р У:

Рішення прийняте після перерви, яку оголошено на підставі ст.77 ГПК України.

Заявлено позов про визнання недійсним Звіту про оцінку майна –будівлі зі складськими приміщеннями колишнього комплексу громадського харчування «Полісся», розташованого за адресою: м. Чернігів, пр-кт Миру, 32, від 01.04.03 ( далі –Звіт ), виконаного ПП «Аксіома».

Позов обґрунтовано неправильним визначенням у Звіті суми компенсації здійснених позивачем невід”ємних поліпшень які на думку позивача становлять щонайменше 1250607,95 грн. ( у Звіті 1030178,00 грн. ). Позивач вважає Звіт недійсним і таким, що порушує його права на отримання належної суми компенсації з таких підстав:  в Звіті допущені арифметичні помилки, зокрема, при підрахунку понесених витрат при здійсненні поліпшень за витратним підходом; в Звіті подвійно застосовано коефіцієнт фізичного зносу невід”ємних поліпшень, що вплинуло на розрахунок їх вартості в сторону зменшення; неправомірним використанням у Звіті методу непрямої капіталізації; неправильним визначенням функціонального призначення приміщень будівлі що призвело до невідповідності дійсності  ( заниження ) сум вартості при розрахунку вартості майна і поліпшень; Звіт не в повній мірі відповідає вимогам нормативно –правових актів з оцінки майна і має суттєві недоліки, що вплинули на результат оцінки. Вказані підстави недійсності Звіту  на думку позивача підтверджуються висновком № 5613/5614 спеціаліста з оцінки нерухомого майна Київського науково –дослідного інституту судових експертиз ( далі –Висновок ).

Додаткові підстави своїх вимог позивачем викладені у письмових поясненнях суду від 14.06.07, 29.11.07, 06.12.07.

14.06.07 позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог в якій додатково ставиться питання про визнання права за позивачем на частку в орендованому майні ( вартість зроблених за згодою орендодавця невід”ємних поліпшень, які підлягають відшкодуванню ) під час продажу цього майна на аукціоні в процесі приватизації станом на 31.03.03 у сумі 1 250 607,95 грн. ( п. 6 заяви ).

06.12.07 позивачем подано заяви про зменшення позовних вимог та про уточнення позовних вимог в яких ставиться питання про зменшення позовних вимог в частині визнання права за позивачем на частку в орендованому майні ( вартість зроблених за згодою орендодавця невід”ємних поліпшень, які підлягають відшкодуванню ) під час продажу цього майна на аукціоні в процесі приватизації станом на 31.03.03 у сумі 1 250 607,95 грн. ( п. 6 заяви  від 14.06.07).

Вказані заяви відповідають вимогам ст.22 ГПК України, не порушують права та охоронювані законом інтереси сторін, третьої особи, а тому прийняті судом до розгляду.

Позивачем також заявлено клопотання про витребування у відповідача та третьої особи оригіналу Звіту, які не підлягають задоволенню оскільки копія Звіту наявна в матеріалах справи, в суді не встановлено, що вказана копія Звіту повністю, або в частині не відповідає оригіналу.

Відповідач позов не визнав посилаючись на рішення господарського суду Чернігівської області по справі № 8/150; позивач не є продавцем комунального майна, не являється уповноваженим органом приватизації такого продавця; Висновок не має вищої юридичної сили за Звіт; не здійсненням затвердження Висновку та його рецензування; пропуск позивачем загального строку позовної давності.

Додаткові підстави заперечення позову викладені відповідачем у поясненнях від 29.11.07.

В судовому засідання представник відповідача просить застосувати при вирішенні спору наслідки спливу позовної давності.

Третя особа також висловила свої заперечення відносно позову і просить припинити провадження у справі  відповідно до п.2 ч. 1 ст.80 ГПК України посилаючись на рішення господарського суду Чернігівської області по справі № 8/150.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

ЗАТ  „Виробничо –торгове підприємство „Корона –Сервіс” орендувало будівлі зі складськими приміщеннями колишнього комплексу громадського харчуваня „Полісся”, що підтверджується договором оренди комунального майна № 110 від 30.09.98, додатковою угодою № 5 до договору від 05.07.01, актом приймання передачі від 01.10.98. Вказане майно було продано ТОВ „Агропромислова група” відповідно до договору купівлі –продажу від 02.09.03.

Позивач є правонаступником Закритого акціонерного товариства „Торгово –виробниче підприємство „Корона –Сервіс”, що підтверджується ухвалою господарського суду Чернігівської області від 27.10.06 по справі № 8/259 ( 8/150-03 ).

Клопотання позивача про заміну сторони її правонаступником суперечить ст. 25 ГПК України і задоволенню не підлягає, оскільки позивач став правонаступником до порушення провадження у справі.

У відповідності з ст. 33 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” спори, пов”язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються у судовому порядку.

Звітом, який виконано відповідачем та затверджено головою Фонду комунального майна Чернігівської міської ради 01.04.03, визначено початкову вартість будівлі зі складськими приміщеннями колишнього комплексу громадського харчування „Полісся” в 4 554 526 грн., та початкову вартість здійснених орендарем ЗАТ ВТП „Корона –Сервіс” невід”ємних поліпшень в 1 030 178,00 грн.

Звіт підписано оцінювачами, скріплено печаткою та підписом керівника суб”єкта оціночної діяльності.

Рецензування звіту, підставою для якого є наказ фонду комунального майна від 21.03.03 № 01-3/32, проведено начальником відділу приватизації фонду комунального майна. За висновком рецензії Звіт та висновок експерта про початкову вартість об”єкта оцінки, в тому числі початкову вартість невід”ємних поліпшень, здійснених орендарем ЗАТ ТВП „Корона-Сервіс”, з певною долею достовірності забезпечує достатність підстав для визнання їх такими, що відповідають вимогам, які висуваються до незалежної оцінки.

Отже, вказаний Звіт є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконання процедури з оцінки майна суб”єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства.

Оскільки Звіт породжує права позивача на відшкодування вартості невід”ємних поліпшень орендованого нерухомого майна вказаний спір підлягає вирішенню у судового порядку.

Висновком, який складено 14.07.06, ринкова вартість цього ж нерухомого майна станом і в цінах на дату оцінки ( 31.03.03 ) визначено у 5 363 251,44 грн.; вартість невід”ємних поліпшень, що підлягають компенсації, виконаних за кошти орендаря ТОВ „Корона Сервіс” станом і в цінах на дату оцінки визначено у 1 250 607,95 грн. Висновок зроблено за заявою засновника ТОВ „Корона Сервіс” від 12.06.06.

Оскільки Звітом встановлена початкова вартість об”єкта нерухомості а Висновком ринкова вартість цього ж об”єкта суд вважає що було б необ”єктивно спростовувати висновки Звіту посиланням на Висновок враховуючи також і те, що оцінювач, який склав Висновок, не має за законом ніяких переваг перед оцінювачами, яким складено Звіт.

Крім того, дослідження, за наслідками якого складено Висновок, проводилось у відповідності і з використанням ( в тому числі ) нормативних документів: Національного стандарту № 1 „ Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.03 № 1440; Національного стандарту № 2 „Оцінка нерухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.04 № 1442; Методики оцінки вартості майна під час приватизації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.03 № 1891; Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід”ємні поліпшення, здійснені під час його оренди, під час приватизації, затвердженої наказом Фонду державного майна України від 27.02.04 № 377, тобто нормативних актів, які не існували на дату оцінки –31.03.03, що встановлено і постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.10.07 по справі № 8/296 ( 8/150-03)/19. А тому застосування вказаних нормативних актів при складенні Висновку на думку суду є безпідставним.

Також Висновок не затверджено керівником органу приватизації відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств ( малу приватизацію ), не проведено його рецензування відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”.

Завідуючим сектором лабораторії судових будівельно –технічних досліджень Київського науково –дослідного інституту судових експертиз, за заявою засновника ТОВ „Корона Сервіс” від 01.06.06, проведено рецензування Звіту з строком рецензування 27-28.07.06. За висновком рецензента Звіт станом на 31.03.03 не повною мірою відповідаю вимогам нормативно –правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки.

Вказана рецензія також не приймається як доказ спростування висновків Звіту, оскільки при проведенні рецензування не враховано рецензію на звіт від 01.04.03, в рецензії від 27-28.07.06 вказано, що Звіт не в повній мірі відповідає вимогам нормативно-правових актів і не зазначено яких.

Клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості спеціаліста для надання пояснень, які потребують спеціальних знань,  завідуючого сектором лабораторії судових будівельно –технічних експертиз Київського науково –дослідного інституту судових експертиз Буратевича О.І. судом відхиляється, оскільки думка вказаного спеціаліста викладена у складеному Висновку та рецензії на Звіт.

У відповідності з рішенням господарського суду Чернігівської області від 27.06.03 по справі № 8/150, яке набрало законної сили,  позивачем –ЗАТ торгівельно –виробничим підприємством „Корона-Сервіс”, було подано позов до відповідачів –Фонду комунального майна Чернігівської міської ради, Приватного підприємства „Аксіома” про визнання недійсною експертної оцінки майна, яка затверджена 01.04.03 головою Фонду комунального майна Чернігівської міської ради.

Оскільки Фонд комунального майна Чернігівської міської ради не є стороною у справі № 15/136 відповідно до ст. 21 ГПК України, а лише є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, підставою позовних вимог по справі № 8/150 не було складення Звіту з арифметичними помилками, клопотання третьої особи про припинення провадження у справі  на підставі п. 2 ч. 1 ст.80 ГПК України задоволенню не підлягає.

Мотивувальною частиною вказаного рішення встановлено: аналіз звіту про оцінку майна, на підставі якого зроблений висновок про початкову вартість будівлі та здійснених орендарем невід”ємних поліпшень, що є предметом спору, свідчить, що оцінка майна відповідачем 2 –ПП „Аксіома”, проведена з дотриманням процедури, встановленої нормативно правовими актами з оцінки майна; твердження позивача, що при проведенні оцінки не враховано всіх проектно –кошторисних документів на проведення поліпшень, акти приймання передачі виконаних робіт та інших документів, що стосуються невід”ємних поліпшень, спростовуються матеріалами справи, оскільки позивач не зазначив жодного документу, що підтверджує понесені ним витрати на поліпшення орендованого майна, який не був врахований в ході оцінки, позивачем не надано доказів надання таких документів Фонду комунального майна Чернігівської міської ради у встановлені строки.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 27.10.06 по справі № 8/259 ( 8/150-03 ), яка набрала законної сили відмовлено у задоволенні подання заступника прокурора Чернігівської області про перегляд за ново виявленими обставинами рішення господарського суду Чернігівської області від 27.06.03 по справі № 8/150.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 04.07.07 по справі № 8/296 ( 8/150-03 )/19, яка набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ „Корона Сервіс” про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Чернігівської області від 27.06.03 по справі № 8/150.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлена загальна позовна давність тривалістю у три роки.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого право або про особу, яка його порушила ( ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 267 цього ж Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до змісту рішення господарського суду Чернігівської області від 27.06.03 по справі № 8/150 позивач на момент розгляду справи у суді був обізнаний зі змістом Звіту, оскаржував його у суді, і, відповідно до ст. 13 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”, та ст.22 ГПК України міг заявляти клопотання як про рецензування Звіту так і про призначення судової експертизи, однак цього не зробив.

Крім того ч. 1 ст. 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, вже при розгляді справи № 8/150 позивач зобов”язаний був довести свої вимоги щодо недійсності Звіту і міг це зробити в тому числі і шляхом подання клопотань про проведення  рецензії Звіту або призначення експертизи.

Рішення по справі № 8/150 винесено 27.06.03 і на день подання позову по справі № 15/136 –03.05.07 загальний строк позовної давності в три роки закінчився.

Посилання позивача та те, що про порушення свого права він дізнався лише після складення Висновку від 14.07.06 спростовуються рішенням по справі № 8/150.

За таких обставин, коли позивачем без поважних причин пропущено загальний строк позовної давності, заяву про застосування якого зроблено відповідачем до винесення рішення, у позові слід відмовити повністю.

При вирішення клопотання про призначення судової експертизи з її проведенням у  Київському науково –дослідному інституті судових експертиз з включенням до складу експертів завідувача сектором лабораторії судових будівельно –технічних експертиз Буратевича О.І суд враховує, що останній свою думку як спеціаліст з оцінки нерухомого майна щодо вартості спірного об”єкта нерухомості виклав у Висновку та в Рецензії № 5532 на Звіт, а тому на думку суду його недоцільно включати до складу експертів. Також суд враховує і пропуск позивачем загального строку позовної давності.

Отже, клопотання позивача про призначення по справі експертизи, які заявлені 22.05.07, 14.07.07, 29.11.07 та 06.12.07, не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 49,82-85 Господарського  процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення підписане 12.12.07.

Суддя                                                                               Ю.В.Федоренко