ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.10.2007
Справа №2-17/2520-2007А

За позовом Управління ПФУ в м.Судак

До відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Феодосії

про спонукання до виконання певних дій

Суддя В.І. Гайворонський

При секретарі  Т.Ю. Шенягіной

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача –   Сейтхалілова Л.І. представ. дов. №4216/08-05 від 04.06.07р.

Від відповідача – Курченко І.В. представ., дов. 421 від 11.06.07р.

Сутність спору:  Управління Пенсійного фонду України в м. Судак звернулось до господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Феодосія про зобов’язання Відділення прийняти до відшкодування суму не відшкодованих затрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 4621,91грн. шляхом включення в акт щомісячного звірення витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачена пенсія за інвалідністю внаслідок нещасного випадку та згідно з Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання, затвердженим постановою правління ПФУ, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 04.03.03р. №5-4/4 по пенсіонерам : Емірамзаєва Бакі у сумі 1812,92грн., Кузьменко Н.М. у сумі 2808,99грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно статті 21, 28 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійному захворюванні”, а також статті 7 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійному захворюванні”, відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, що заподіяна працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або у випадку його смерті при настанні страхового випадку, виплачуючи йому або особам, що перебували на його утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійному захворюванні й пенсій у зв'язку із втратою годувальника, що вмер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійному захворюванні. Фонд виплачує страхові виплати й надає соціальні послуги певної категорії осіб при наявності необхідного переліку документів. Якщо потерпілим документи не передані у Фонд, він продовжує одержувати належні йому суми пенсій з Пенсійного фонду України, а між фондами надалі провадяться відповідні розрахунки. Відшкодування виплат по вищезгаданих пенсіях, призначеним раніше відділами соціального захисту населення й відділами пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України й виплаченими Пенсійним фондом України після 01.04.01р. відноситься  до страхових виплат. Відповідачем за період з 01.10.05р. по 01.01.07р. не прийнято до відшкодування (не включення до акту звірення) суму витрат на виплату та доставку пенсій за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві відносно пенсіонерів Емірамзаєва Б. та Кузьменко Н.М. на загальну суму 4621,91грн.

Позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просить зобов’язати Відділення прийняти до відшкодування суму не відшкодованих затрат на виплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання у розмірі 6746,26грн. шляхом включення в акт щомісячного звернення витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачена пенсія за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання згідно з Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання, затвердженим постановою правління ПФУ, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 04.03.03р. №5-4/4 по пенсіонерам : Емірамзаєва Бакі у сумі 2604,34грн., Кузьменко Н.М. у сумі 4141,92грн.

Збільшення вимог на суму 2000грн. відноситься до періоду з 01.01.07р. по 01.08.07р.

Відповідач у відзиві позов не визнав та просить у позові відмовити, у зв’язку з тим, що незаконність цих вимог заключається у тому, що звірка витрат проводиться ні на підставі списку осіб, якім сплачена пенсія, а на підставі звірки списку осіб, яким виплачена пенсія з особливими ділами потерпілих,  що знаходяться у провадженні Відділення ИД ФССНСП у м.Феодосія, що підтверджується як пунктом 5 Порядку, так і додатком №3 Порядку. А по тім справам, які підприємства не передали Фонду, розрахунки по пенсіям призводяться (у поні -манні ст. 7 ЗУ „Про страхові тарифі на общезагальне  державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань, півлекшіх втрату працездатності” №2272-ІІІ від 22.02.2001) у подальшому, тобто після передачі підприємствами справ що поступили Фонду.

Згідно Постанові господарського суду АРК від 26.01.06р. по справі №2-4/105-2006 Управління ПФУ в місті Судак звернулась з позовом до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Феодосія про спонукання до виконання певних дій у зв’язку з тим, що позивач за рахунок своїх коштів сплачує пенсії призначені по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які можуть бути відшкодовані відповідачем на підставі довідок які складаються на підставі актів звірок. Позов задоволений, відповідач зобов’язаний прийняти до відшкодування суму не відшкодованих витрат на сплату та доставку пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 01.04.01р. по 30.09.05р. пенсіонерам Кузьменко Н.М. у сумі 7752,59грн. та Емірамзаєву Б. у сумі 5623,99грн., всього 13376,58грн., шляхом включення цих витрат в акт щомісячної звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України пенсійному фонду України витрат пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку зі втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який затверджено Постановою Правління ПФУ та Правління ФССНВВПЗ від 04.03.03р. №5-4/4, зареєстрованого в МЮУ 16.05.03р. за №376/7697.

Згідно Постанові Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.03.06р. по справі №2-4/105-2006 апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Феодосія задоволено, Постанову ГС АРК від 26.01.06р. у справі №2-4/105-2006 скасовано, в позові відмовлено.

По справі оголошену вступну та резолютивну частину.

Розглянув матеріали справи суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у даній справі є спонукання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України прийняти до відшкодування суму невідшкодованих витрат на виплату та доставку пенсій з інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання у розмірі 6746,26грн. шляхом включення в акт щомісячного звернення витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачена пенсія за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання згідно з Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій за інвалідністю внаслідок нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання, затвердженим постановою правління ПФУ, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві від 04.03.03р. №5-4/4 по пенсіонерам : Емірамзаєва Бакі у сумі 2604,34грн., Кузьменко Н.М. у сумі 4141,92грн. за період з 01.10.05р. по 01.08.07р.

Однако, обставини, пов’язані із взаємовідносинами сторін  по предмету спору встановлені Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.03.06р. по справі 2-4/105-2006, згідно якому підстав для зобов’язання відповідача не має.

У розглядаємій справі  тіж самі обставини, тільки за подальший період.

Згідно ст. 72 КАСУ обставини встановлені судовим рішенням у адміністративній або господарський справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином не приймати до уваги обставини, встановлені постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.03.06р. по справі №2-4/105-2006 у суду не має підстав.

Крім того згідно ст. 124 Конституції України судові рішення загальнообов’язкові до виконання.

Відповідно ст. 8 Конституції України вона має вищу юридичну силу її норми є нормами прямої дії.

Таким чином суд не може не приймати до уваги вказану постанову Севастопольського апеляційного господарського суду, згідно якої у даному випадку не має підстав для зобов’язання відповідача.

Крім цього коли по одному рішенню суду у зобов’язанні відповідача відмовляється, а по другому рішенню суду при тих же самих обставинах, тільки за другій період, відповідач зобов’язується, то це буде суперечити одному з основних принципів цивільного права – принципу розумності, закріпленого у ст.3ЦК України.

Позивач та відповідач згідно ст. 81 ЦК України є юридичними особами публічного права. Відповідно, відношення, які виникають при реалізації ними своїх повноважень є публічно-правовими відношеннями і підлягають розгляду за нормами КАС України згідно п. 3 ч. 1 ст. 17  Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього,  згідно Постанови Верховного Суду України № 06/035 від 24.01.2006 року та Постанови Верховного Суду України від 06.07.2006 року № 06/246 (справа № 14/3 об пн), а також згідно Постанов Верховного Суду України від 24.01.2006 року у справах №№ 11/268, 6/140, 23/178, 11/261, 13/212, 11/206, 11/266, 27/231 спори за участю юридичної особи публічного права є публічно-правовими спорами та розглядаються за нормами КАСУ.

Підстав для стягнення судових розходів згідно ст. 94 КАСУ у даному випадку не має.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись статтями ст. ст. 94, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В позові відмовити повністю.

Ст. 254 КАС України передбачено, що  постанова першої інстанції, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна

скарга не була подана у строк, встановлений КАСУ, постанова суду першої інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної  скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк  апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена  у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАСУ країни у Севастопольський апеляційний господарський суд, якою встановлено, що:   про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку   подається  заява.     Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а  в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 КАСУ -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається  протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне  оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява  про  апеляційне  оскарження  чи  апеляційна скарга, подані  після  закінчення  строків,  встановлених  цією   статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про  що постановляється ухвала.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гайворонський В.І.