ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.11.2007
Справа №2-23/12111-2007А

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Кримхліб», (95013, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Севастопольська, 51а),

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим, (95053, АР Крим, м. Сімферополь, вул. М. Залки, 1/9),

про встановлення відсутності компетенції,

Суддя Г.М.Іщенко

при секретарі судового засідання Лауман Ю.С.

представники:

Від позивача – Потапенко Б.П.- начальник юридичного відділу, дов. від 27.12.2006р. №01-09/07,

Від відповідача - Рибалко Ю.Л. - старший державний податковий інспектор юридичного відділу, дов. від 05.04.2006р. №6515/9/10

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство «Кримхліб» звернулось до господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим про встановлення відсутності компетенції.

В обґрунтування позовних вимог товариство посилається на відсутність у податкового органу компетенції на звернення до господарського суду в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою про визнання недійсними угод.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що приписами Кодексу адміністративного судочинства встановлено категорії спорів на які поширюється компетенція адміністративних судів, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Отже, у позивача відсутні правові підстави для звернення з відповідним позовом до суду. Більш того, відповідач зауважує, що звернення до суду з позовом про визнання недійсними угод передбачене приписами закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Згідно пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянув матеріали справи, заслухав представників сторін, дослідив надані сторонами докази, суд

встановив:

Предметом розгляду в даній справі є встановлення відсутності компетенції Державної податкової служби у м. Сімферополі АР Крим щодо звернення податкового органу із адміністративною позовною заявою про визнання недійсними угод у порядку статті 207 Господарського кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2007р. Державна податкова інспекція у м. Сімферополі звернулась до господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до Відкритого акціонерного товариства «Кримхліб», Приватного підприємства «Столетов» та Приватного підприємства «Спартак» про визнання недійсними угод між відповідачами у формі договору поруки б/н від 20.06.2005р. та 22.06.205р., як таких, що завідомо суперечать інтересам Держави та суспільства, (аркуш справи 8-12).

Ухвалою господарського суду АР Крим від 26.07.2007р. відкрито провадження в адміністративній справі №2-14/10586-2007А.

В обґрунтування вказаної позовної заяви податковий орган посилається на порушення сторонами вимог закону, зокрема укладення зазначених договорів не було спрямовано на реальне настання юридичних наслідків.

Дії Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим щодо звернення до суду з позовом про визнання угод недійсними ґрунтуються на приписах пункту 11 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» і є правомірними, позаяк вказаним пунктом передбачені функції державної податкової служби щодо подачі до судів позовів до підприємств,  установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами.

Зазначену позицію, також, висловлено у пункті 1 Інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 25.07.2007р. №09.1-22/688 «Про деякі питання практики застосування адміністративними судами норм Кодексу адміністративного судочинства України та інших нормативно-правових актів».

Більш того, при одержанні позовної заяви, суддею з’ясовується, зокрема, чи подана така позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Статтею 107 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній  справі  на підставі  позовної  заяви,  якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі.

Отже, слід зробити висновок, що при відкритті провадження в адміністративній справі       №2-14/10586-2007А суддею перевірено наявність усіх передбачених законом підстав для прийняття такої позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі за вказаною позовною заявою.

Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 17, пункту 1 частини 3 статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень.

Адміністративний позов може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача – суб’єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача -  суб'єкта  владних  повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання  відповідача  -  суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій, тощо.

Право юридичної особи, яка не є суб’єктом владних повноважень на звернення до суду з позовними вимогами щодо встановлення відсутності компетенції у суб’єкта владних повноважень законодавчо не передбачено, а отже Відкритим акціонерним товариством «Кримхліб» невірно обраний спосіб захисту свого права.

Суд приходить до висновку, що Державна податкова інспекція у м. Сімферополі звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними угод, діяла строго у відповідності вимогам Закону України «Про державну податкову службу в Україні», відтак, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Кримхліб» відносно встановлення відсутності компетенції податкового органу для звернення з позовною заявою про визнання недійсними угод.

Згідно зі статтею 19, статтею  67 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено  законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов’язаний сплачувати податки та збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України (частина 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Кримхліб» не  підлягають задоволенню.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 12 листопада 2007р.

У повному обсязі постанову складено 19 листопада 2007року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7,8,9,11,12,70,79, 86, 94, 98, 122, 158–163, 167, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.