ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 р.
№ 2-2/2180-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П.–головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Рогач Л.І.

розглянувши матеріали
касаційного подання
Першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим

на рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.07.2005р.

у справі
господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора, м. Сімферополь, в інтересах держави в особі Лівадійської селищної ради, м. Ялта, смт. Лівадія

до
МЧП "Зоокуток" "Казка", м. Ялта

про
повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

за участю представників:

позивача: не з’явився,

прокурора ГПУ: Баклан Н.Ю. (посв. від 05.01.05р. №7),

відповідача: Зубков О.О., дир.

ВСТАНОВИВ:

Сімферопольський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Лівадійської селищної ради, м. Ялта, смт. Лівадія звернувся з позовом до господарського суду про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, мотивуючи позовні вимоги тим, що МЧП "Зоокуток" "Казка" у порушення вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, використає земельну ділянку загальною площею 2,43 га під розміщення зоокутка, без прийняття Радою рішення про надання землі, одержання документа, що засвідчує право власності або право користування земельною ділянкою.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.07.2005р. з даної справи в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано недоведеністю наявності порушення прав    позивача із застосуванням ст.152 Земельного кодексу України, ст.129 Конституції України та посиланням на докази наявні у справі.

Не погоджуючись з рішенням у даній справі, перший заступник прокурора Автономної Республіки Крим звернувся з касаційним поданням до Вищого господарського суду України, в якому просить рішення скасувати та постановити нове про задоволення позову, мотивуючи подання неправильним застосуванням та порушенням судом норм матеріального і процесуального права.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні господарського суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового  акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційного подання відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов’язані з позбавленням  права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 20.09.2003р. №25/109 директор МЧП "Зоокуток" "Казка" притягнутий до адміністративної відповідальності за самовільне захоплення самовільно зайнятої земельної ділянки загальною площею 2,43 га в м. Ялта, смт. Виноградне, а також винесено вказівку про усунення правопорушень в області використання й охорони земель. Держземінспекціею Центрально-Кримського регіону 22.10.2003р. складений протокол про адміністративне правопорушення в області використання й охорони земель, а 19.11.2003р. винесена постанова про накладення штрафу на директора МЧП "Зоокуток" "Казка" за невиконання вказівок державного інспектора по охороні використанню земель.

Згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші  юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, мають право звертатись до господарського суду за  захистом своїх порушених прав або охоронюваний законом інтересів.

Відповідно до приписів ст. 2 ГПК України господарський суд порушує  справи за позовами прокурорів та їх заступників, які звертаються до  господарського суду в інтересах держави.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Попереднім судом в ході розгляду справи встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в постійному користуванні радгосп-заводу "Лівадійській", що підтверджується довідкою Ялтинського міського управління земельних ресурсів від 24.11.2003р. №2500-2/10-25, листом виконкому Лівадійської селищної Ради від 15.01.2001р. № 02/13-12, рішенням 21 сесії 23 скликання Лівадійської селищної Ради від 26.12.2000р. №6 та актом інвентаризаційного обстеження земельної ділянки площею 2,43 га.

Доказів про те, що спірна земельна ділянка вилучена у радгосп-заводу "Лівадія" і повернута Лівадійській селищній Раді матеріали справи не містять і сторонами суду не надані.

За таких  обставин  колегія  вважає,  що  місцевий господарський  суд  дійшов  правильного  висновку  щодо  відмови  в  позові,  оскільки  відповідачем самовільно зайнята земельна ділянка, яка знаходиться у постійному  користуванні радгосп-заводу "Лівадійській", чим порушені права останнього, а не права Лівадійської селищної Ради.

Наведене спростовує доводи касаційного подання щодо порушення та  неправильного застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України і обставинам справи, підстав для скасування якого колегія не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111  Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційного подання відмовити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.07.2005р. у справі № 2-2/2180-2005 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                               Г.П. Коробенко

Судді:                                                                             Т.Ф. Костенко

Л.І. Рогач