ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007 р.
№ 11/247-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Гоголь Т.Г.

суддів
Мачульського Г.М., Уліцького А.М.

за участю представників сторін
позивача
відповідача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

не з'явились, повідомлені належним чином
не з'явились, повідомлені належним чином

Державної податкової інспекції України в місті Херсоні

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду

від
04.10.2005 року

у справі
№ 11/247-05

господарського суду
Херсонської області

за позовом
Державної податкової інспекції України в місті Херсоні

до
Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Неро"

про
стягнення 17169,74 грн.

В липні 2005 року Державна податкова інспекція України в місті Херсоні звернулася до господарського суду Херсонської області   з позовом  про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми  "Неро" коштів, одержаних без встановлених законом підстав. Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач з 16.17.2001 року по 19.08.2002 року здійснював збирання, зберігання та перевезення на утилізацію відпрацьованих люмінесцентних ламп та відпрацьованих авто- шин при відсутності ліцензії на заготівлю, обробку окремих видів ресурсоцінних відходів, збирання, заготівлю окремих видів відходів як вторинної   сировини.   Отже,  17169,74 грн.  доходів  відповідача  від  цієї

діяльності , вчиненої без відповідної ліцензії , є доходами, одержаними без встановлених законом підстав.

Господарський суд  Херсонської області рішенням від 04.08.2005 року (суддя Чернявський В.В.) в позові відмовив, з тих підстав, що  статтею 240 Господарського кодексу України, статтею 23 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" не передбачено стягнення на користь держави грошових коштів, отриманих в результаті діяльності, що підлягає ліцензуванню, без отримання відповідної ліцензії.

За апеляційною скаргою Державної податкової інспекції України в місті Херсоні, судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 04.10.2005 року ( судді: Антонік С.Г., Юхименко О.В., Яценко О.М.) залишене без змін з тих же підстав.  Ухвалюючи постанову  суд посилався на статтю  10 Закону України "Про державну податкову службу", статті  1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Державна податкова інспекція України в місті Херсоні звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме  статті 240 Господарського кодексу України, пункту 11 статті  10 Закону України "Про державну податкову службу", щодо права позивача  на звернення до суду з позовом про стягнення доходу отриманого без встановлених законом підстав. Скаржник просить ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма "Неро" не скористалася своїм правом на подання відзиву на касаційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, касаційна інстанція вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” завданнями органів державної податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі –податки, інші платежі).

Відповідно до пункту 11 статті 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції, зокрема, виконують такі функції: подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

Отже, як випливає з приписів наведеної норми, на державні податкові інспекції  покладено функцію щодо звернення з позовами до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення в доход держави коштів одержаних без установлених законом підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що виконуючи визначену вказаним Законом функцію,  Державна податкова інспекція в місті Херсоні здійснила перевірку  дотримання підприємством відповідача вимог податкового та валютного законодавства, в результаті якої виявлено ряд порушень податкового законодавства, про що складений акт від 15.09.2004 року №3993/23-5/23-404/22758878. На підставі названого акта, з посиланням на норми статті 9 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", статті 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” звернулася до господарського суду Херсонської  області з позовом  про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми  "Неро" коштів, одержаних  без встановлених законом підстав.

Таким чином,   Державна податкова інспекція України в місті Херсоні в даному спорі виступає в якості  державного органу, на який покладено здійснювати відповідні контролюючі функції, зокрема,  визначені Законом  України “Про державну податкову службу в Україні” .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції -  це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 зазначеного Кодексу компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням  юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження  його дій чи бездіяльності.

Виходячи з наведених норм матеріального та процесуального   права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки стороною (позивачем) у ній є орган виконавчої влади - Державна податкова інспекція України в місті Херсоні, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства про оподаткування.

Частина перша пункту 6 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що дана справа мала вирішуватись  апеляційним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. На порушення цих вимог суд апеляційної інстанції розглянув справу та переглянув рішення суду у даній справі, керуючись положеннями Господарського процесуального кодексу України. Розгляд справи у невірно обраній процесуальній судовій процедурі може істотно вплинути на обсяг прав і обов’язків учасників процесу на будь-яких його стадіях.

Відповідно до частини першої статті 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, тому прийняті у справі рішення  підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 04.10.2006 року у справі № 11/247-05 скасувати, справу скерувати до Запорізького апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції України в місті Херсоні задовольнити частково.

Головуючий        суддя                                                    Т.Гоголь

Судді                                                                                   Г. Мачульський

А.Уліцький