ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 р.
№ 13/159-07-4056

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого
Волковицької Н.О.
Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача
Зуба О.Ю. дов. від 16.11.2007 року

відповідача
Буркова В.С. дов. від 09.11.2007 року
Білоконєва В.М. дов. від 18.01.2007 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Малого приватного підприємства "Украгент"

на постанову
від 16.08.2007 року Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 13/159-07-4056 господарського суду Одеської області

за позовом
Державного підприємства "Укрспецобладнання"

до
Малого приватного підприємства "Украгент"

про
стягнення 30909,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Укрспецобладнання" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Малого приватного підприємства "Украгент" про стягнення збитків у вигляді витрат, пов'язаних з вивозом та знищенням вантажу  в сумі 30909,97грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на договір зберігання вантажу від 20.02.2003 року №УК-1/2003 на митному ліцензійному складі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.06.2007 року в позові відмовлено повністю.

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд зазначив, що МПП "Украгент" не подавало заявку на знищення вантажу та не надавало (і не мало право надавати) згоди на знищення вантажу, а тому не повинне відшкодовувати пов'язані з цим витрати.

Відповідальність за порушення строку зберігання товару на Митному ліцензійному складі повинен нести не відповідач, а власник товару

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2007 року за апеляційною скаргою Державного підприємства "Укрспецобладнання" рішенням господарського суду Одеської області від 07.06.2007 року скасоване, а позовні вимоги задоволені повністю.

Мале приватне підприємство "Украгент" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована доводами про порушення судом норм матеріального права, а саме: статей 936, 948, 952 та 957 Цивільного кодексу України, статті 218 Господарського кодексу України та статті 214 Митного кодексу України.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи спір стосується стягнення збитків у вигляді витрат, пов'язаних з вивозом та знищенням вантажу  в сумі 30909,97грн.

Судами при розгляді справи встановлено, що за коносаментом MSCUMU 315232 від 24.02.2003 року, згідно інвойсу № sр/01/02-03 в контейнері № ТРHU6286746 до Іллічівського морського торгівельного порту на Т/Х „МSС Вiscay", рейсом 30.03.2003 року із Індії надійшов вантаж зубної пасти "Sparkle" у кількості 14220,00 кг.(790 коробів).

Зазначений вантаж, надійшов на адресу ПП "Мушкан" (65091м. Одеса вул. Розумовська 5 к.7).

Згідно довіреності б/н від 07.02.2003 року адміністрація ПП "Мушкан" довірила експедиторській компанії "Украгент" здійснити всі необхідні дії, що пов'язані із внутрипортовим експедируванням в порту Іллічівськ, отриманням та подальшою доставкою до місця призначення вантажу (а.с. 18).

05.05.2003 року між ПП "Мушкан" та МПП "Украгент" укладений договір №60 на транспортно-експедиторське обслуговування внутрішньо - торгівельних вантажних перевезень (а.с. 16-17).

Згідно умов даного договору сторони здійснюють співробітництво в області транспортно-експедиторського обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України, країн СНГ та в міжнародному сполученні.

20.02.2003 року між МПП "Украгент" та ДП "Укрспецобладнання" укладений договір № УК-1/2003 зберігання вантажу на митно-ліцензійному складі (а.с.11-15).

Згідно умов даного договору ДП "Укрспецобладнання" зобов'язалось на підставі заявки МПП "Украгент" та при наявності вільних площ прийняти на зберігання вантаж на митно-ліцензійний склад за адресою: м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 17 склад №1 та забезпечити його зберігання.

Строк дії договору зберігання встановлений з 20.02.2003 року по 19.02.2004 року включно та додатками за №№2;3;4 продовжувався щорічно до 29.12.2006 року (а.с. 14-15).

06.05.2003 року за вх.№744 до Державного підприємства надійшов лист від МПП "Украгент" з проханням про розміщення на таможенно - ліцензійному складі 20-ти тонних контейнерів зубної пасти та крему для гоління із оформленням вантажу в таможенному режимі УМ-74 (а.с.22).

Згідно наряду №24/995 від 06.05.2003 року контейнер за №ТРНІІ6286746 опломбований пломбою №496021/319234, автотранспортом МПП "Украгент" доставлений для зберігання на таможенно - ліцензійному складі ДП "Укрспецобладнання"(а.с.21).

20.08.2004 року Центральною санітарно-епідеміологічного станцією на водному транспорті в результаті проведення експертизи зубної пасти "Sparkle" у кількості 1422,00 кг. (790 коробів), було виявлено перевищення вмісту МАФАМ, фактично 30000 КОЕ/гр, при допустимому рівні не більше -1000 КОЕ/гр.

На підставі даної перевірки 20.08.2004 року винесена постанова № 58 про застосування адміністративно-запобіжних заходів за порушенням санітарного законодавства, а саме: статті 16 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" та ГОСТ 7983-82 (а.с.24) 30.08.2004 року прокуратурою м. Іллічівська на ім'я начальника Чорноморської регіональної митниці направлений припис про усунення порушень санітарного законодавства та прийняття негайних заходів щодо усунення порушень закону (а.с.25).

В грудні 2005 року позивач листом повідомив МПП "Украгент" про те, що 28.05.2006 року закінчується термін зберігання вантажу (зубної пасти) розміщеної на митно-ліцензійному складі по митній декларації № 50004/3/012888 від 28.05.2003 року та просив прийняти заходи стосовно розпорядження зазначеним вантажем у відповідності з вимогами діючого законодавства та знайти можливість вивезення вантажу зі складу до закінчення трирічного строку зберігання.(а.с.26)

06.03.2006 року Державного митною службою України Одеської області проведений огляд територій і приміщень складів тимчасового зберігання митних ліцензійних складів, спеціальних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де перебувають або можуть перебувати товари й транспортні засоби, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено законом на митні органи.

За результатами перевірки складського приміщення митного ліцензійного складу ДП "Укрспецобладнання", складений акт від 06.03.2006 року, згідно якого на складі продовжує зберігатись товар (зубна паста "Sparkle"), розміщений у режимі митного складу за ВМД 50004/3/011127 від 08.05.2003 року, термін придатності якої закінчився в січні 2006 року (а.с.27-28).

29.03.2006 року за вих. №21/28-05/2559 Державна митна служба України звернулась до Державного підприємства з вимогою в термін до 29.04.2006 року повідомити митницю про здійснення заходів щодо випуску зі складу зазначеного вище товару (вивезення за межі митної території України, знищення під контролем митного органу тощо).

Державна митна служба попередила позивача про те, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений термін, дія ліцензії на право відкриття та експлуатації митного ліцензійного ДП "Укрспецобладнання" буде тимчасово призупинена на термін до трьох місяців (а.с.29).

05.04.2006 року позивач вдруге звернувся до МПП "Украгент" з проханням про вжиття термінових заходів по вивезенню вантажу зі складу (а.с.30).

23.05.2006 року МПП "Украгент" листом №054 повідомило позивача, що з січня 2004 року не має можливості знайти представників ПП "Мушкан" на адресу якого надійшов в Україну вантаж та завірило про прийняття необхідних заходів по вивезенню та утилізації вантажу з дотриманням вимог Митного Кодексу України (а.с.35).

Однак, в подальшому зі сторони МПП "Украгент" не було прийнято належних заходів щодо подальшого розпорядження вантажем.

Наказом №530 від 23.08.2006 року Одеської Митниці, була призупинена дія ліцензії на право відкриття та експлуатації митного ліцензійного складу ДП "Укрспецобладнання" строком на три місяці з 28.08.2006 року по 28.11.2006 року із вимогою негайного проведення утилізації вантажу під контролем митних органів(а.с.43).

На виконання даного наказу Одеської митниці, Підприємство уклало договір № 0609/ТЛС від 04.09.2006 року з ТОВ "Грін-Порт" на видалення неякісної продукції партії зубної пасти "Sparkle" загальною вагою 12320 кг (а.с.47-48).

Вартість зазначених робіт становить 30942,40 грн. передбачена додатком №1 до договору та сплачена Підприємством згідно наявних банківських та податкових документів (а.с.56-57).

Розглядаючи даний спір та приймаючи по ньому рішення, господарський суд першої інстанції керувався положеннями статті 214 Митного Кодексу України згідно якої товари, ввезені із-за меж митної території України, що зберігаються у режимі митного складу, до закінчення строків зберігання, установлених частинами першою та другою цієї статті, повинні бути задекларовані власником або уповноваженою ним особою до іншого митного режиму та дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки МПП "Украгент" не є власником товару і не було уповноважено власником на розпорядження товаром.

Апеляційний суд не погодився з таким висновком, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами відносяться та регулюються договором зберігання (в даному випадку вантаж зберігався на вантажно-митному складі), згідно договору №УК-1/2003 від 20.02.2003 року.

За договором зберігання, одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем) і повернути її : поклажодавцю у схоронності.

Поклажодавець зобов'язався забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання.

Відповідно до статті 952 Цивільного кодексу України поклажодавець зобов'язаний відшкодувати зберігачеві збитки, завдані властивостями речі, переданої на зберігання, якщо зберігач, приймаючи її на зберігання не знав і не міг знати про її властивості, в зв'язку з чим апеляційний суд дійшов висновку про скасування рішення місцевого господарського суду та задоволення позовних вимог.

Касаційна інстанція не може погодитись з таким висновком, оскільки застосовуючи статтю 952 Цивільного кодексу України апеляційний суд не звернув уваги на її зміст.

Зазначена норма регулює порядок відшкодування збитків, завданих такими властивостями речі, які визначаються шкідливими, або іншими негативними наслідками.

Основою для визначення збитків у таких випадках є загальне правило цивільного права, передбачене статтею 22 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, визначає загальну норму щодо відшкодування збитків внаслідок наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків та причинний зв’язок між порушенням права та збитками, а також вина особи, яка завдала збитків.

Тобто, у разі застосування статті 952 Цивільного кодексу України причинний зв'язок повинен мати місце між властивостями речі та наслідками, що настали.

Апеляційним судом ці обставини не досліджувались.

Одночасно апеляційним судом не досліджувались і інші обставини, які є необхідними для застосування цивільної відповідальності у вигляді відшкодування збитків. Оскільки ці обставини є суттєвими для вирішення даного спору по суті і не досліджувались також місцевим господарським судом  та враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і  вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Одеської області від 07.06.2007 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2007 року у справі № 13/159-07-4056 господарського суду Одеської  області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Касаційну скаргу Малого приватного підприємства "Украгент" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач