КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

26.03.07 р.                                                                                                    № 14/433

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                                Жук Г. А.

Судді

Агрикова  О.В.

Фаловська  І.М.

при секретарі судового засідання: Швидаку С.І.

за участю представників сторін:

від позивача:     не з’явились;

від відповідача: Євстігнєєв А.С. - дов. б/н від 22.06.06 р., представник;

розглянувши апеляційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства «Полтавський хлібокомбінат»на рішення господарського суду Полтавської області від 14.12.2006р.

у справі № 14/433 (суддя Іваницький О.Т.)

за позовом          Приватного підприємства «Зірка», м. Кременчук (ідентифікаційний код 32738420);

до                    Відкритого акціонерного товариства «Полтавський хлібокомбінат», м. Полтава (ідентифікаційний код 00376923);

про          стягнення 106 951,50 грн.

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Зірка»звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Полтавський хлібокомбінат»про стягнення 106 951,50 грн. (а.с. 2-5 т.1).

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.12.2006р., позов задоволено повністю, стягнуто з ВАТ «Полтавський хлібокомбінат»на користь ПП «Зірка»100 000,00 грн. основного боргу та 6 951,50 грн. пені, а також 1 069,52 грн. –втирати по сплаті державного мита та 118,00 грн. –послуги за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 79-80 т.2).

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплатив послуги по охороні виробничих об’єктів.

Суд першої інстанції на підставі ст. ст. 509, 510, 526, 527, 610 ЦК України та ст. 193 ГК України дійшов висновку про те, що позивач обґрунтував позовні вимоги та належним чином довів вину відповідача в невиконанні взятих на себе зобов’язань.

Водночас, посилаючись на ст. ст. 230, 233 ГК України та ст. 258 ЦК України,  місцевий господарський суд дійшов до висновку про правомірність нарахування позивачем пені за період 15.06.2005р. по 15.06.2006р.

При цьому, суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення відповідача щодо безпідставності позовних вимог та доводи щодо зарахування однорідних вимог відповідно до заяви відповідача № 02/318 від 12.09.2006р. та договору про відступлення права вимоги, оскільки останнім не виконано вимоги ухвали суду від 16.11.2006р. про витребування ряду документів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач, Відкрите акціонерне товариство «Полтавський хлібокомбінат», подав апеляційну скаргу (вх. № 2-04/2/131/427 від 01.02.2007р.) на рішення суду першої інстанції, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 14.12.2006 року по справі № 14/433 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПП «Зірка»відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що рішення місцевого суду незаконне, необґрунтоване, винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає обставинами справи, винесене за неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що 13.09.06р. ним на адресу позивача було надіслано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог № 02/318. Дана заява обумовлена договором про відступлення права вимоги № 120/06, відповідно до якого ТОВ «Євро хліб»відступило право вимоги до ПП «Зірка»по видатковій накладні № Ев-001462 від 30.04.2004р. та договору оренди господарських споруд № 1/09-1 від 01.09.2004р. на загальну суму 107 258,26 грн.

Враховуючи вищенаведене, скаржник вважає, що в силу положень ст. 601 ЦК України, місцевий суд мав відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вимога про стягнення суми боргу  є зарахованою, а як наслідок зобов’язання відповідача –припинено.

Крім того, скаржник зазначає, що в порушення норм господарського процесуального кодексу, господарським судом Полтавської області було повернуто без розгляду, на підставі ст. 63 ГПК України, його зустрічну позовну заяву. Дану ухвалу про повернення  було оскаржено в апеляційному порядку, однак суд першої інстанції не направив апеляційну скаргу відповідача на ухвалу від 06.12.2006р. про повернення зустрічної позовної заяви без розгляду до суду апеляційної інстанції, а проігнорувавши її, виніс рішення.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 01.02.2007р. (колегія суддів - головуюча суддя Жук Г.А., судді: Поліщук В.Ю., Фаловська І.М.) апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Полтавський хлібокомбінат»на рішення господарського суду Полтавської області від 14.12.2006р.  прийнято до провадження.

Розпорядженням заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.03.2007р. в зв’язку з задіянням судді Поліщука В.Ю. в іншому судовому засіданні, розгляд справи № 14/433 призначено здійснити в наступному складі колегії суддів: головуюча суддя Жук Г.А., судді: Агрикова О.В., Фаловська І.М.

Під час розгляду апеляційної скарги представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 14.12.2006р. у справі № 14/433 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

Представник ПП «Зірка»(позивач у справі) проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, рішення господарського суду Полтавської області від 14.12.2004р. у справі № 14/433 вважає законним та обґрунтованим та просить апеляційний господарський суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення і доводи представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила:

01.02.2005р. між Приватним підприємством «Зірка»(виконавець) та Відкритим акціонерним товариством «Полтавський хлібокомбінат» (замовник) укладено договір № 1 про охорону виробничих об’єктів, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає під охорону об’єкти, перераховані у переліку та плані, що додаються до договору (а.с. 6- 8).

Розділом 5 договору від 1 лютого 2005 року встановлена вартість послуг та порядок розрахунків. Так, відповідно до п. 5.1 даного договору послуги оплачуються замовником щомісячно на підставі виданих виконавцем рахунків. Пунктом 6 додаткової угоди від 01.04.2005р. до договору №1 від 1 лютого 2005 року розділ 5 доповнено п. 5.1.1 наступного змісту: оплата послуг, передбачених додатковою угодою від 01.04.05р. в розмірі 12 000,00 грн. (без ПДВ) здійснюється щомісячно на підставі наданих виконавцем рахунків в строк до 10 числа наступного місяця.

Пунктом  5.2 договору сторони передбачили, що оплата послуг проводиться шляхом 50% передоплати вартості послуг не пізніше 25-го числа попереднього місяця, та остаточний розрахунок - не пізніше 10-го числа наступного місяця  шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Договором сторони передбачили, також, майнову відповідальність замовника (п. 4.3 договору) за порушення визначених даним договором термінів розрахунків за надані виконавцем послуги у вигляді сплати пені в розмірі двох облікових ставок НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Факт надання позивачем послуг з охорони об’єктів підтверджено представленими в матеріалах справи копіями актів прийому-здачі виконаних робіт.

Позивач стверджує, що відповідач не повністю розрахувався за послуги охорони за квітень та не оплатив послуги за травень 2006 року і його заборгованість за даний період становить 100000грн.

20.06.2006р. ПП «Зірка»направило на адресу ВАТ «Полтавський хлібокомбінат»лист - вимогу про оплату заборгованості за договором у розмірі 100 000,00 грн. та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань у розмірі 6 951,50 грн., в якому позивач вимагає сплатити заборгованість у семиденний строк від дня отримання вимоги (а.с.17-18).

В обґрунтування позовних вимог позивачем представлено копії рахунків № 22 від 30.04.2006р. на суму 40 000,00 грн., № 28 від 30.04.2006р. на суму 12 000,00 грн., акту прийому-здачі виконаних робіт  від 30.04.2006р. на суму 40 000,00 грн. та акту прийому-здачі виконаних робіт  від 30.04.2006р. на суму 12 000 грн. (а. с. 9-12), а також, рахунків № № 33, 34 від 31.05.2006р. на суму 40 000,00 грн. та 12 000,00 грн. відповідно та актів прийому-здачі виконаних робіт  від 30.05.2006р. на суму 40 000,00 грн. та 12 000,00 грн. (а.с.13-15). З пояснення позивача суму боргу в розмірі 100 000 грн.  визначено ним на підставі актів виконаних робіт (а.с. 93-150, т.1, а.с. 1-6, т. 2) та виписок з особового рахунку (а.с. 7- 70, т. 2) з 01.01.04 по 12.12.2005 року.

Водночас, позивачем представлено в матеріалах справи акт звірки взаєморозрахунків, підписаний у двосторонньому порядку та скріплений печатками юридичних осіб, станом на 30.05.2006р., згідно якого заборгованість відповідача перед позивачем (на час укладення акту) становила  76 000,00 грн. (а.с.16).

Відповідачем до матеріалів справи долучено копії платіжних доручень № 2589 від 01.08.06 р., № 2785 від 15.08.06 р., № 2828 від 16.08.06р., № 2859 від 17.08.06р.,  № 2864 від 18.08.06 р. (а.с. 70-74) про сплату на рахунок позивача 500 грн. за послуги охорони, а відтак, його заборгованість перед позивачем на час звернення до суду становить 75 500 грн.

Дослідивши представлені позивачем в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що акти виконаних робіт за 2004-2005 роки (а.с. 93-150, т.1, а.с. 1-6, т. 2) та  виписки з особового рахунку ПП «Зірка»за період  01.01.2004 по 12.12.2005 року (а.с. 7- 70, т. 2)  не можуть бути належним доказом заборгованості відповідача по оплаті послуг за квітень –травень 2006 року.

Крім того, з Пояснення  позивача від 14.12.2006 року (а.с. 93-94, т.1) вбачається, що заборгованість відповідача в сумі 100 000 грн.  розраховане позивачем з врахуванням оплати послуг охорони лише за період з 02.03.04р.  по 16.05.06р., в той час як Акт звіряння розрахунків проведено станом на 30.05.2006 року.

В  судовому засіданні представник позивача не заперечив, що акт звіряння розрахунків станом на 30.05.2006 року було проведено на підставі первинних бухгалтерських документів та підписано сторонами без будь яких застережень, тому колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про недоведеність позивачем заборгованості відповідача в сумі 100 000 грн., як визначено в розрахунку до позовної заяви, і що заборгованість відповідача за послуги охорони за період по травень включно, за наявними у справі документами, становить 75500,00грн.

01.09.2006р. ТОВ «Євро-хліб»(первісний кредитор) та ВАТ «Полтавський хлібокомбінат»(новий кредитор) уклали договір № 120/06 про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору по зобов’язанням ПП «Зірка»перед первісним кредитором (а.с.63-64), обумовленими у  пункті 1.2 договору.

Пункт 1.2 договору № 120/06 про відступлення права вимоги встановлює, що новий кредитор одержує право, замість первісного кредитора, вимагати від боржника сплати грошових коштів в розмірі 96 258,26 грн., що становить грошові зобов’язання позивача за договором оренди господарських споруд № 1/09-1 від 01.09.2004р., укладеного між первісним кредитором та боржником та 11 000,00 грн. –грошові зобов’язання по оплаті вартості товарно-матеріальних цінностей, які отримано боржником від первісного кредитора по видатковій накладній № Ев-001462 від 30.04.2004р.

12.09.2006р.  ВАТ «Полтавський хлібокомбінат»(відповідач у справі) направив ПП «Зірка»(позивачу у справі) заяву за № 02/318 про зарахування зустрічних однорідних вимог   ВАТ «Полтавський хлібокомбінат»до ПП «Зірка»в розмірі 82 251,50 грн. у зв’язку з чим вважає припиненими зобов’язання ВАТ «Полтавський хлібокомбінат»перед ПП «Зірка»щодо оплати заборгованості за договором №1 від 01.02.2005р. на загальну суму 82 251,50 грн. та зобов’язання ПП «Зірка»перед ВАТ «Полтавський хлібокомбінат»щодо оплати заборгованості за договором оренди, у відповідності до п.1 договору № 120/06,  на загальну суму 82 251,50 грн. (а.с. 63-65).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права, при винесені оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов’язання, з договору про надання послуг, згідно якого, в силу ст. 901 ЦК України,  виконавець зобов’язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

У відповідності до вимог ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України в силу зобов'язання одна  сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання, або одностороння зміна його  умов не допускається.

Матеріалами справи доведено та не заперечене повноважними представниками відповідача та не спростовано належними та допустимими доказами представником позивача в судових засіданнях, що сума боргу відповідача по оплаті вартості послуг охорони за договором № 1 (що є підставою позову) за період  по травень включно становить 75500 грн.

У відповідності до договору № 021/ 06 від 01.09.2006р. про відступлення права вимоги ТОВ «Євро-хліб»(первісний кредитор) відступило ВАТ «Полтавський хлібокомбінат»(новому кредитору) право вимоги від ПП «Зірка»боргу в сумі 107 258,26 грн.

У відповідності до вимог ст. 601 ЦК України зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог строк виконання яких настав, або визначений моментом пред’явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

В підтвердження наявності заборгованості позивача перед первісним кредитором, відповідачем на вимогу суду представлено копію договору № 1/09-1 від 01.09.2004р. оренди господарських споруд, укладеного між ПП «Зірка»(орендар за договором) та ТОВ «Євро хліб»(орендодавець за договором), акт приймання-передачі господарських споруд в оренду від 01.09.2004р. та рахунки орендодавця на оплату по вищезазначеному договору оренди № Ев-204/1 від 28.04.2006р., № Ев-366 від 31.07.2006р., № Ев-384 від 03.08.2006р., № Ев-317 від 08.07.2006р., № Ев-205/1 від 30.04.2006р.

Позивачем, на виконання вимоги суду (ухвала від 05.03.2007р.), доказів оплати заборгованості за договором оренди не надано.

Місцевий суд відхилив заяву відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі договору про відступлення боргу у зв’язку з ненаданням останнім акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.12.2006р, (який було витребувано судом ухвалою від 16.11.2006 року) та доказів наявності заборгованості позивача перед відповідачем за договором про відступлення права вимоги.

Однак, враховуючи, що предметом спору є заборгованість відповідача станом на 31.05.2006р., акт взаємозвірки, (який вимагав суд) станом на 01.12.2006р. не може бути належним та допустимим доказом існування боргу у вирішенні даного спору.

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що згідно позовних вимог позивача (а.с. 2-5), вимоги про оплату № 71 від 20.06.2006 року (а.с. 17) предметом позову у даній справі є  заборгованість  відповідача по оплаті послуг за період –частково квітень та травень 2006 року, що не заперечене повноважним представником позивача в судових засіданнях, тому представлений в матеріалах справи акт звірки взаєморозрахунків, складений сторонами станом на 30.05.2006 року, згідно якого заборгованість  відповідача становить 76000 грн., що не заперечене позивачем ні під час підписання даного акту, ні в судових засіданнях, колегія суддів приймає, як належний доказ при визначені заборгованості відповідача за квітень –травень 2006 року.

Таким чином, матеріалами справи доведено, не заперечене та не спростоване повноважними представниками сторін в судових засіданнях, що сума боргу відповідача по оплаті вартості послуг охорони за договором № 1 (що є підставою позову) за визначений в позові період, з врахуванням оплати в серпні 2006 року 500 грн. становить 75500,00 грн.

У відповідності до договору № 120/ 06  від 01.09.2006р. про відступлення права вимоги, яким ТОВ «Євро-хліб»(первісний кредитор) відступило ВАТ«Полтавський хлібокомбінат»(новому кредитору) право вимоги від ПП «Зірка»боргу в сумі 107258,00 грн., та враховуючи заяву про зарахування № 02/318 від 12.09.2006 року, якою відповідач просить провести зарахування боргу в сумі 82250 грн., приймаючи до уваги вимоги   ст. ст. 512-519, 601 ЦК України, ст. 195 ГК України, згідно яких зобов’язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог (оплата коштів) строк виконання яких настав, або визначений моментом вимоги за заявою однією із сторін, колегія суддів вважає за правомірне прийняти зарахування та припинити провадження у справі в частині стягнення 75500 грн. боргу по п. 1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення пені позивач посилається на ст. ст. 230-232, ст. 223 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, стверджує, що відповідно до умов п. 5.2 договору № 1 від 01.02.2005р. про охорону виробничих об’єктів замовник зобов’язався проводити оплату послуг до 10-го числа наступного місяця шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця, тому отримуючи рахунки та підписуючи акти виконаних робіт на певну суму відповідач мав здійснювати оплату вартості робіт у передбачені договором строки. Таким чином, позивач визначив день коли зобов’язання мало бути виконано та день виникнення права нарахування пені - 10-го числа кожного наступного за виконанням робіт місяця.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що акт виконаних робіт є підтвердженням фактичного виконання робіт Виконавцем, оплата же виконаних робіт проводиться, як визначено сторонами в договорах, до 10-го числа наступного місяця (п.5.2 договору), але на підставі наданих Виконавцем рахунків (п.5.1 договору) згідно яких виконавець вправі корегувати вартість послуг залежно від об’єму наданих послуг та інших чинників.

Позивачем представлено в матеріалах справи рахунки: № 22 від 30.04.2006р. на суму 40 000,00 грн., № 28 від 30.04.2006р. на суму 12 000,00 грн.,   № № 33, 34 від 31.05.2006р. на суму 40 000,00 грн. та 12 000,00 грн. відповідно (а.с.13-15), які виписано Головач О.Л. (без зазначення посадового становища особи), і які не містять відомостей про направлення відповідачу чи отримання даних рахунків відповідачем (замовником за договором).

Враховуючи, що відповідач в судовому засіданні заперечив отримання ним рахунків на оплату, суд ухвалою від 05.03.2007р. зобов’язав позивача надати належні та допустимі докази направлення відповідачу рахунків на оплату вартості послуг, які позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що оскільки підставою оплати послуг відповідачем є рахунки виконавця (п.5.1 договору), доказів направлення яких позивачем замовнику суду не представлено, у позивача відсутнє право нарахування пені, адже порушення відповідачем умов п. 5.2 договору виникло з вини самого позивача у зв’язку з не направленням відповідачу рахунків на оплату, а відтак і відсутністю підстави платежу.

Як вбачається з позовних вимог позивачем заявлено до стягнення сума пені, що нарахована за неналежне виконання відповідачем зобов’язань з оплати послуг у строки встановлені п.5.2 договору № 1 , проте, дослідивши умови договору № 1 від 01.02.2005р. колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність відповідальності відповідача за неналежне виконання умов п. 5.2 даних договорів, а тому вважає позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 6951,50 грн. необґрунтованими та неправомірними.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, також, що в матеріалах справи відсутня апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду від 06.12.2006 року, тому в даному апеляційному проваджені  переглядалося лише рішення господарського суду Полтавської області від 14.12.2006 року за апеляційною скаргою № 2-04/2/131/427 від 01.02.2007р.

За даних обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення господарського суду Полтавської області від 14.12.2006р. прийняте місцевим господарським судом за неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, за невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, тому дане рішення суду підлягає скасуванню частково на підставі ст. 104 ГПК.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Полтавський хлібокомбінат»на рішення господарського суду Полтавської області від 14.12.2006р. у справі № 14/433 задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області по справі №14/433 від 14.12.2006р. –скасувати та прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі в частині стягнення боргу у сумі 75 500,00 грн. по п.1.1 ст. 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

3.          В решті позову відмовити за недоведеністю позовних вимог.

4.          Стягнути з позивача, Приватного підприємства «Зірка»(39600  Полтавська область, м.Кременчук, вул. Г.Бресту,44а, р/р 4856 у АКБ «ПриватБанк»у м.Кременчук, МФО 331401 ) на користь відповідача, Відкритого акціонерного товариства «Полтавський хлібокомбінат»(36008 м.Полтава, вул. Комарова,10а, р/р 260061689 у АБ «Полтава-Банк»МФО 331304, ) 534,76 грн. в повернення державного мита за розгляд справи в апеляційній інстанції.

5.          Справу №14/433 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий                                                                                Жук Г. А.

Судді

Агрикова  О.В.

Фаловська  І.М.