ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2007 р.                                                            Справа № 47/488-07

вх. № 10861/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Олійник І.В. за довіреністю від 04.07.2007р.  відповідача -  Ващенко Т.Д. за довіреністю від 18.01.2006р.

розглянувши справу за позовом Дочірнього підприємства "Газ-тепло" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до  Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

про зобов'язання надання інформації по договору комісії

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд зобов’язати відповідача надати документи , щопідтверджують  чи  спростовують  надходження  коштів у  період  з 02.10.2003р. по 25.09.2007р. за спожиту  теплову  енергію, реалізовану  згідно договору  комісії від 02.10.2003р. за № 12/03 -28, а саме:

- платіжні  доручення,

- виписки  з банків та особових рахунків,

- абонентську  інформаційну базу  зафіксовану  на магнітних носіях.

Документи, щодо заборгованості  споживачів у розрізі  періодів виникнення  та кожного споживача зокрема:

- угоди зі споживачами,

- виписки  з  особових рахунків,

- платіжні  доручення,

- акти виконання робіт,

- платіжні квитанції, посилаючись на  не виконання  відповідачем  п.4.12.  договору комісії від 02.10.2003р. за № 12/03 -28, що укладений між  позивачем та відповідачем, зокрема  зобов’язання  щодо надання  інформації.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вх. № 24409 від 12.11.2007р. заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на виконання своїх обов’язків  по договору, а саме ведення абонентської бази по всім споживачам, здійснення обліко-розрахункових операцій, аналітичного обрахування з наданням позивачу щомісячних звітів за кожний розрахунковий період (календарний місяць) по затвердженій позивачем формі на паперових носіях та в електронному вигляді, зазначає, що звіти комісіонера підписуються та скріпляються печатками сторін.

Посилається, що крім звітів щомісячно сторони підписували акти прийоми-передачі теплової енергії з розподіленням обсягів по категоріям споживачів, акти звірок по оплаті та додатково надавалась інформація відповідачем на запити позивача щодо здійснення розрахунків по договору окремими споживачами, що фінансуються за рахунок бюджетних коштів, зазначає, що додатковий перелік документів бухгалтерського та податкового обліку сторонами не узгоджувався.

Позивач 03.12.2007р. надав через канцелярію суду письмові пояснення, які були прийняті судом та залучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 12.11.2007р. до  03.12.2007р.

Розглянувши матеріли справи та вислухавши пояснення представників сторін, судом було встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір комісії від 02.10.2003р. за № 12/03 -28, згідно з вимогами договору позивач (комітент по договору) доручає, а відповідач (комісіонер по договору) зобов’язаний здійснювати за оплату (комісійну винагороду) діяльність по продажу обумовленої теплової енергії від свого імені, але за  рахунок комітента та  відповідно до умов договору.

Умовами договору визначена вартість одиниці теплової енергії, що передається комітентом комісіонеру по різним категоріям споживачів. Згідно з п. 4.1., п.4.2 договору, кількість та вартість теплової енергії фактично переданої комітентом комісіонеру в звітному місяці зазначається сторонами в акті прийому-передачі теплової енергії за формою, наведеною в додатку № 1 до договору та  підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Сторони визначили в п.,п. 4.3, 4.4 договору , що в  інтересах  комітента комісіонер  зобов*язаний  від свого імені  укласти  угоди  із споживачами  теплової енергії , які  містять  умови  оплати  за реалізовану  теплову  енергію. Обов”язковою  умовою  угод  є зазначення  рахунку комітента по п.5.1. договору, на який  здійснюються споживачами розрахунки  за  спожиту  теплову  енергію. В  п.5.1. договору від 02.10.2003р. за № 12/03 -28 позивач (комітент по  договору ) зазначив  рахунок  відкритий  в АКБ "Базис" на який  споживачами здійснюється  оплата за теплову  енергію.

Відповідач  наголосив та  долучив  до матеріалів справи  договір №735/001258 від 21.12.2003р. на виконання  робіт  по  веденню  единої системи  розрахунків за  енергоносії  та  житлово - комунальні послуги , що  укладений між  позивачем , відповідачем по справі та ВАТ "Мегабанк", який  визначив порядок  розрахунків  споживачів за  споживчі  ресурси  та  порядок  перерахування  ВАТ "Мегабанк" платежів  споживачів  через  транзитні рахунки в   ВАТ "Мегабанк" на рахунок  власника ресурсів  ДП "Газ - тепло" .Згідно з вимогами  п.4.2.5., п.4.2.6  договору ВАТ "Мегабанк" надає  власнику  ресурсів   ДП "Газ - тепло" інформацію  про комунальні  платежі , звітність та  акти  виконаних робіт .Таким чином  позивач  згідно з вимогами  договору №735/001258 від 21.10.2003р. мав  належну  інформацію  щодо  отриманих платежів  від споживачів.

Договір від 02.10.2003р. за № 12/03 -28  в п.4.12 визначив перелік інформації , яка  передається  комісіонером  на  магнітних носіях  та паперових  носіях  у вигляді  звітів.   Суду  надані  докази  надання комісіонером  звітів  протягом 2004, 2005років. Суду  не надано  доказів  щодо  внесення  сторонами  змін в умови  договору  комісії від 02.10.2003р. за № 12/03 -28 щодо переліку  документів , які  зобов*язаний  комісіонер  надати комітенту .

Сторони в умовах договору  комісії від 02.10.2003р. за № 12/03 -28 визначили  обсяг інформації , яка надається комісіонером, згідно з вимогами  ст. 629 Цивільного кодекса  України, договір  є обов*язковим  для виконання  сторонами.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом

Оскільки позовні вимоги, викладені у позовній заяві позивачем, суперечать умовам  договору комісії від 02.10.2003р. за № 12/03 -28, суд вважає позов таким, що  не підлягає  задоволенню,.

Державне мито в сумі 85,0грн., сплачене позивачем, згідно Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411 слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Керуючись ст. 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33-35, 43, 44, 47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю .

Повний текст рішення підписаний 10.12.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.