ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.12.07 р.                                                                               Справа № 14/290

Колегія суддів господарського суду Донецької області у складі: Донець О.Є. (головуючий), Ломовцева Н.В., Мєзєнцев Є.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Малого приватного виробничо-комерційного підприємства “Бета”, м.Ясинувата

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія АГД”, м.Донецьк

про стягнення 33691,08 грн.

За участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Іванова Т.Б. – дов.

СУТЬ СПОРУ:

29 червня 2004 р. до господарського суду звернулося Мале приватне виробничо-комерційне підприємство “Бета”, м.Ясинувата, із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія АГД”, м.Донецьк, про стягнення 33691,08 грн. – суми необґрунтовано отриманих коштів.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.12.04 р. позовні вимоги Малого приватного виробничо-комерційного підприємства “Бета”, м.Ясинувата, до Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія АГД”, м.Донецьк, були задоволені у повному обсязі.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.05 р. зазначене рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.05 р. вищевказані рішення та постанова скасовані, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що судові інстанції не встановили вартість проведених робіт шляхом витребування від сторін додаткових доказів, а також тим, що судовими інстанціями не встановлена фактична вартість виконаних робіт, оскільки визначення експертом вартості робіт визначалось без врахування витрат підрядника.

Під час нового розгляду справи позивач в письмовому уточненні позовних вимог від 21.09.05 р. просив суд стягнути з відповідача 25978,04 грн., посилаючись на висновок експерта № 33/с-04.

Зазначене уточнення, подане позивачем із посиланням на ст.22 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає як заяву про зменшення розміру позовних вимог та приймає його.

Відповідач позовних вимог не визнав, посилаючись на їх безпідставність.

Ухвалою суду від 11.11.05 р. провадження у справі було зупинено у зв’язку із призначенням судової автотоварознавчої експертизи, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз, на адресу якого було направлено вищевказану ухвалу та матеріали справи № 14/290.

Зазначений інститут повернув до суду справу № 14/290, повідомивши, що сільськогосподарська та транспортна техніка не є об’єктом автотоварознавчого дослідження у розумінні Методики товарознавчої експертизи і оцінки дорожніх транспортних засобів, що в інституті відсутні спеціалісти, кваліфікація яких дозволяє повною мірою здійснювати дослідження зазначеної техніки.

Ухвалою суду від 18.12.06 р. проведення експертизи було доручено Донецькому обласному бюро судових експертиз.

Ухвалою суду від 16.08.07 р. провадження у справі поновлено, у зв’язку із усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області призначено розгляд справи колегіальним складом суду, який під час вирішення спору змінювався у встановленому порядку.

У судовому засідання були оголошені перерви з 22.09.05 р. до 06.10.05 р., з 24.10.05 р. до 09.11.05 р., з 09.11.05 р. до 11.11.05 р., з 27.11.07 р. до 13.12.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін та експерта, суд встановив:

17 січня 2004 р. позивачем та відповідачем було укладено договір № 17-01/04р про виконання ремонтних робіт сільськогосподарської техніки (далі-Договір).

Згідно із п.1.1 Договору, виконавець (відповідач) зобов’язується виконати капітальний ремонт комбайна ДОН 1500 виробництва ВАТ “Ростсельмаш”, що належить замовнику (позивач), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконані роботи в порядку, що визначені умовами даного договору.

Відповідно до п.2.1 Договору, замовник поставляє комбайн ДОН 1500 в комплектації: молотилка ДОН 1500Б 1995 р. з дрібувачем (1 шт.), жатка 6 метрів (1 шт.), платформа-підбірник (1 шт.).

Згідно із п.4.1 Договору, попередня вартість робіт, що виконуються, вартість деталей та агрегатів визначається сторонами у момент підписання договору і складає 124800,00 грн. Замовник протягом 3-х банківських днів з моменту підписання даного договору перераховує аванс 50000,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця згідно наданого ним рахунку.

На виконання умов Договору, за актом прийому-передачі від 30.01.04 р. позивач передав, а відповідач прийняв сільськогосподарську техніку для проведення капітального ремонту: комбайн ДОН 1500 б/у у кількості 1 шт., жатку ЖУ-6 б/у у кількості 1 шт., підбірник РСМ б/у у кількості 1 шт.

У матеріалах справи наявні заказ-наряди №№ 29, 30, 31 (т.1, а.с.33-40), у яких зазначена дата прийомки 30.01.04 р. та відповідно до яких визначено найменування матеріалів, кількість, ціна та сума виконаних робіт і які підписані виконавцем ТОВ “Компанія АГД”. Але, на вказаних заказ-нарядах не зазначено дати видачі і, крім того, вони не підписані замовником МПВКП “Бета”, м.Ясинувата.

Позивач, на виконання умов Договору, а саме п.4.1, перерахував на поточний рахунок відповідача платіжними дорученнями: № 47 від 03.02.04 р. суму 10000,00 грн., № 80 від 04.02.04 р. – 10000,00 грн., № 90 від 05.02.04 о. – 10000,00 грн., № 95 від 06.02.04 р. – 10000,00 грн., № 9 від 09.02.04 р. – 10000,00 грн., № 65 від 18.05.04 р. – 20000,00 грн., № 76 від 19.05.04 р. – 30000,00 грн., загальною сумою 100000,00 грн.

Відповідно до п.4.2 Договору, фактична вартість робіт визначається після закінчення ремонту.

Пункт 4.3 Договору передбачає, що остаточний розрахунок здійснюється замовником не пізніше 3-х банківських днів з моменту підписання обома сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт, а також оплати різниці між договірною ціною і фактичною вартістю ремонту.

Зазначений вище акт здачі-приймання виконаних робіт у матеріалах справи відсутній. З пояснень сторін вбачається, що вони такий акт не складали й не підписували.

Згідно з пунктом 10.3 Договору, всі зміни та доповнення до даного договору мають силу тільки в тому випадку, якщо вони складені в письмовому вигляді і підписані обома сторонами.

Після закінчення ремонтних робіт сторони склали акт приймання-передачі від 27.02.04 р. (т.1, а.с.25), відповідно до якого відповідач ТОВ “Компанія АГД”, м.Донецьк, здав, а позивач МПВКП “Бета”, м.Ясинувата, прийняв відновлену жатку ЖЕУ-6 (1 шт.), відновлену платформу-підбірник (1 шт.), а також акт прийому-передачі від 27.05.04 р. (а.с.26), відповідно до якого відповідач здав, а позивач прийняв відновлений комбайн ДОН-15000Б.

Зазначені акти не містять відомостей про фактичну вартість виконаних робіт.

Платіжним дорученням № 31 від 01.06.04 р. позивач перерахував на рахунок відповідача 58491,08 грн. відповідно до виставленого останнім рахунку № 50 від 26.05.04 р. Таким чином, загальна сума, перерахована позивачем відповідачу, склала 158491,08 грн., що на 33691,08 грн. більше, ніж сума, встановлена умовами договору.

Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми як безпідставно отриману ним переплату.

Свої вимоги позивач обґрунтовує, зокрема, тим, що у встановленому порядку визначений у Договорі розмір ремонтних робіт сторонами не змінювався, що підстави для отримання відповідачем стягуваної суми відсутні, посилаючись на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи та на приписи ст.ст.526, 844 Цивільного кодексу України.

У “Додатковому обґрунтуванні до позовної заяви” (а.с.55, т.1) позивач також посилається на ст.ст.180, 632 Господарського кодексу України як на правові підстави позовних вимог.

В “Уточненнях позовних вимог” (а.с.66, т.2) позивач просив суд стягнути з відповідача необґрунтовано отримані кошти в сумі 25978,04 грн., посилаючись на висновок проведеної під час первісного розгляду справи експертизи.

Проти висновку судової автотоварознавчої експертизи, призначеної та проведеної під час нового розгляду справи, позивач заперечив, посилаючись на те, що висновки експерта не ґрунтуються на об’єктивному дослідженні наданих документів, що при складанні висновку не застосовувалися будь-які спеціальні знання, що експертний висновок викликає у позивача серйозні сумніви в його правильності та обґрунтованості.

Відповідач заперечень проти експертного висновку не надав, позовних вимог не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Предметом договору № 17-01/04р від 17.01.04 р. є виконання відповідачем капітального ремонту належної позивачеві техніки, приймання позивачем виконаних робіт та їх сплата у встановленому Договором порядку (п.1.1 Договору).

Отже, за своєю правовою природою вищезазначений договір є договором підряду.

Згідно із ст.844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

За змістом п.4.1 Договору № 17-01/04р від 17.01.04 р. сторонами узгоджено приблизний кошторис на виконання робіт в сумі 124800,00 грн.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Пунктами 4.2, 4.3 Договору сторони погодили, що фактична вартість робіт за договором визначається після закінчення ремонту, а остаточний розрахунок здійснюється позивачем не пізніше 3-х банківських днів з моменту підписання сторонами акту сдачі-приймання виконаних робіт, а також сплати різниці між договірною ціною та фактичною вартістю ремонту.

Отже, умови зазначених пунктів договору узгоджуються із приписами ст.ст.6, 844 Цивільного кодексу України.

Статтею 844 Цивільного кодексу України не визначено конкретно, яке попередження підрядника про перевищення приблизного кошторису є своєчасним. Тобто, законодавцем не встановлено чіткого строку, протягом якого підрядник має попередити замовника про перевищення приблизного кошторису і таке попередження буде вважатися своєчасним.

Крім того, за змістом зазначеної статті, якщо замовник не відмовився від договору підряду у зв’язку із необхідністю проведення додаткових робіт та, як наслідок, перевищення приблизного кошторису, він (замовник) є таким, що погодився на перевищення кошторису.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Таким чином, в силу вищенаведених норм цивільного законодавства та вимог п.п.4.2, 4.3 Договору, позивач зобов’язаний сплатити відповідачеві фактичну вартість виконаних останнім робіт з ремонту техніки позивача, оскільки з його дій вбачається, що він фактично погодився з перевищенням договірної ціни договору.

Відповідно до висновку експертизи № 315 від 12.06.07 р., проведеної на виконання ухвали суду під час нового розгляду справи, вартість ремонтних робіт, виконаних відповідачем за договором № 17-01/04р від 17.01.04 р., без врахування витрат відповідача склала 30463,28 грн., розмір витрат відповідача у зв’язку із виконанням робіт за зазначеним договором склала 128012,52 грн., загальна вартість відновлювального ремонту склала 158475,80 грн.

Експертне дослідження здійснювалося експертом Попенком В.О., який має вищу автотехнічну освіту за фахом “інженер-автомехінак автотранспорту”, кваліфікацію експерта-автотоварознавця, стаж експертної роботи з 1975 р., про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 Кримінального кодексу України попереджений.

До експертної установи судом були надіслані матеріали справи № 14/290 у повному обсязі.

Клопотань від сторін про направлення до експертної установи будь-яких додаткових доказів до суду не надходило.

Згідно із ст.41 Господарського процесуального кодексу України, проведення судової експертизи має бути доручено компетентним організаціям чи безпосередньо спеціалістам, які володіють необхідними для цього знаннями.

Відповідно до ст.42 зазначеного кодексу, висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обґрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання.

Експерт, що безпосередньо здійснював експертне дослідження, на вимогу суду з’явився до судового засідання, надав усні та письмові пояснення з питань, пов’язаних з експертним висновком, наполягав на обґрунтованості та об’єктивності свого висновку.

У зв’язку із тим, що експертний висновок за своїм змістом відповідає вимогам ст.ст.41, 42 Господарського процесуального кодексу України та матеріали справи, суд приймає його у якості доказу по справі.

Згідно із ст.1212 Цивільного кодексу України, глава 83 “Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави”, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

повернення виконаного за недійсним правочином;

витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Матеріали справи свідчать про те, що загальна сума, сплачена позивачем відповідачеві за роботи, виконані за договором № 17-01/04р від 17.01.04 р., складає 158491,08 грн.

Згідно із висновком експертизи № 315 від 12.06.07 р., загальна вартість відновлювального ремонту за договором склала 158475,80 грн., тобто на 15,28 грн. менше, ніж сплачено позивачем.

Таким чином, зазначена сума – 15,28 грн. сплачена позивачем відповідачеві та утримана останнім без достатніх правових підстав, у зв’язку з чим підлягає стягненню з відповідача.

У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки вони не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

Судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 41-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов – задовольнити частково.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія АГД” (83023, м.Донецьк, пр.Павших Комунарів, 104, поточний рахунок 1957 у Пролетарському відділенні Промінвестбанку, МФО 334301, ) на користь  Малого приватного виробничо-комерційного підприємства “Бета” (86000, Донецька область, м.Ясинувата, вул.Некрасова, 17-а, поточний рахунок 0211 в філії “Відділення Промінвестбанку у м.Ясинувата”, МФО 334420, ) 15,28 грн. – безпідставно отриману суму, 0,15 грн. держмита, 0,05 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.

Стягнути з Малого приватного виробничо-комерційного підприємства “Бета” (86000, Донецька область, м.Ясинувата, вул.Некрасова, 17-а, поточний рахунок 0211 в філії “Відділення Промінвестбанку у м.Ясинувата”, МФО 334420, ) на користь Донецького обласного бюро експертиз (83014, м.Донецьк, пр.Павших Комунарів, б.76) 619,72 грн. – вартість судової експертизи.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія АГД” (83023, м.Донецьк, пр.Павших Комунарів, 104, поточний рахунок 1957 у Пролетарському відділенні Промінвестбанку, МФО 334301, ) на користь Донецького обласного бюро експертиз (83014, м.Донецьк, пр.Павших Комунарів, б.76) 0,28 грн. – вартість судової експертизи.

Видати накази у встановленому порядку.

Повний текст рішення оголошено 13.12.07 р.

Головуючий суддя                                                                         Донець О.Є.

Суддя                              Ломовцева Н.В.

Суддя                                                                                               Мєзєнцев Є.І.

Надруковано 3 примірники: 1-позивачеві; 1 – відповідачу; 1 – у справу