ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2007 р.
Справа 16/481

За позовом
Закритого акціонерного товариства “Аптечні склади Фарма Київ”

до
Закритого акціонерного товариства “Борисфен”

про
стягнення  17 371,59 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача
Краковний І.В. представник за довіреністю від 13.02.2007 р. б/н

від відповідача
не прибув

У судовому засіданні, яке відбулося 29.05.2007 р., за згодою присутнього представника судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 17 371,59 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2006 р. порушено провадження у справі № 16/481 (суддя Ярмак О.М.).

Розпорядження Заступника голови Господарського суду міста Києва Іванової Л.Б. від 12.01.2007 р. справу № 16/481 доручено прийняти до свого провадження судді Шабуніну С.В. у зв’язку із закінчення строку повноважень у судді Ярмак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2006 р. справу № 16/481 прийнято до свого провадження суддею Шабуніним С.В. та призначено до розгляду на 14.02.2007 р. Крім того, 26.01.2007 р. на підставі положень ст. 63 Господарського процесуального кодексу України закритому акціонерному товариству “Борисфен” повернуто без розгляду зустрічний позов № 14-01/07 від 17.01.207 р. про стягнення 20 947,98 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2007 р. продовжено термін вирішення справи № 16/481 відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

19.03.2007 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 30.04.2007 р.

У зв’язку з оголошенням 30.04.2007 р. вихідним днем, судове засідання було перенесено на 27.04.2007 р., про що сторін сповіщено, шляхом направлення письмових повідомлень.

27.03.2007 р. розгляд справи було відкладено на 29.05.2007 р. у зв’язку з нез’явленням в засідання представників сторін.

Представник  позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, стягнувши з відповідача 17 086,82 грн. основного боргу, 284,77 грн. пені, а також просив покласти на відповідача судові витрати. Обґрунтовуючи позов, представник позивача посилався на невиконання відповідачем своїх договірних зобов’язань та порушення положень діючого цивільного та господарського законодавства.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого закрите акціонерне товариство “Борисфен” з позовними вимогами не згоден і борг не визнає, оскільки відповідно до іншого договору купівлі-продажу  № 48 від 30.01.2001 р. позивач заборгував відповідачу 20 947,98 грн.

14.02.2007 р., 27.04.2007 р. та 29.05.2007 р. відповідач у судове засідання не з’являвся, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. За таких обставин, розгляд справи відбувається на підставі наявних матеріалів за відсутності представника сторони, який сформував свою позицію у спорі письмовим відзивом.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

02.03.2005 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки № 6-33 (далі —договір № 6-33). Відповідно до п. 1.1 цього договору продавець (позивач) взяв на себе зобов’язання передати у встановлені в п. 2.1.6 даного договору строки лікарські препарати, засоби гігієни, предмети догляду за хворими та іншу медичну продукція, товари медичного призначення, косметичні засоби, тобто товар, у власність покупця (відповідача) для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов’язався прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму, як це передбачено умовами даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору № 6-33 поставка товару здійснюється частинами. Асортимент, кількість, найменування та ціна товару на кожну поставку зазначаються в конкретній накладній, що є невід’ємною частиною даного договору.

Виходячи з п. 4.2 договору № 6-33 оплата по кожній накладній здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, якщо товар поставлено покупцю без попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання укладеного договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар згідно з накладною № 6-2662 від 23.05.2006 р. на суму 3 221,01 грн., № 6-2666 від 23.05.2006 р. на суму 2 838,30 грн., № 6-2669 від 24.05.2006 р. на суму 5 805,86 грн., № 6-2703 від 30.05.2006 р. на суму 5 050,47 грн., № 6-2707 від 31.05.2007 р. на суму 1 602,15 грн., а всього —на суму 18 517,79 грн. (копії накладних та довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей в матеріалах справи).

05.06.2006 р. відповідач здійснив оплату поставленого товару в сумі 1 4630,97 грн.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що позивач виконав взяті на себе договором від 02.03.2005 р. зобов’язання, а відповідач неповністю розрахувався за поставлений йому товар, чим порушив умови укладеного правочину. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за основним платежем складає 17 086,82 грн. (18 517,79 грн. –1 430,97 грн.)

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати  господарські  зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання —відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України вказується, що порушення зобов’язань  є  підставою  для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб’єкта, який порушив зобов’язання, не  звільняє цього суб’єкта від обов'язку виконати зобов’язання  в  натурі, крім випадків, коли   інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов’язання (ч. 3 ст. 193).

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка,  штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним  правил  здійснення  господарської  діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

У ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.2 вищевказаного договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної оплати товару покупцем, останній сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми прострочення за кожен день прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Крім того, покупець сплачує продавцю суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь чапс прострочення.

Відповідно до позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача 284,77 грн. пені, розрахунок якої додано до позовної заяви, перевірений та приймається судом.

Зважаючи на викладене, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Виходячи з положень ст. 33 Господарського України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, які навів позивач, суду не надав. Посилання відповідача на наявність у позивача заборгованості на договором купівлі-продажу № 48 від 30.01.2001 р. не стосуються предмету спору у справі № 16/481 та не звільняють останнього від зобов’язань за договором № 6-33 від 02.03.2005 р., отже, не приймаються судом. Крім того, слід зауважити, що відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про стягнення з позивача заборгованості на іншими господарськими угодами.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, решта доданих до матеріалів справи доказів  до уваги судом не приймаються як такі, що не мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального  України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони, і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита. У ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального України передбачено, що витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з закритого акціонерного товариства “Борисфен” (м. Київ, пр-т, 50-річчя Жовтня, 2, , п/р 3401 у АКБ “ТАС-Комерцбанк” м. Києва, МФО 300164 або з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь закритого акціонерного товариства “Аптечні склади Фарма Київ” (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 18-а, фактична адреса: м. Київ, пров. Бондарський, 3, , п/р в ВАТ “СЕБ Банк”, МФО 300175) 17 086,82 (сімнадцять тисяч вісімдесят шість грн. 82 коп.) боргу, 284,77 грн. (двісті вісімдесят чотири три грн. 77 коп.) пені, 174,00 грн. (сто сімдесят чотири грн. 00 коп.) державного мита та 118,00 (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня   підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                         С.В. Шабунін

Дата підписання: 22.06.2007 р.

№ 16/481
29.05.07 р.

За позовом          Закрите акціонерне товариство "Аптечні склади Фарма Київ"

до                      Закрите акціонерне товариство "Борисфен"

про

Суддя Шабунін С.В.