ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.07 р.
Справа № 16/261пн

Суддя господарського суду Донецької
області В.В. Манжур

Присекретарі         Муравйовій  М.В.
,  розглянувши  матеріали
справи

за позовом Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Краматорськ

до відповідача  Управління житлового та комунального
господарства Краматорської міської ради м.Краматорськ

про визнання відсутності прав щодо
передачі права власності на окрему частину будівлі

За участю:

Представників сторін :

від позивача:          ОСОБА_2   по
дор.

від
відповідача:   н з`явився

В С Т А Н О В И В: в  судовому
засіданні  було   оголошено
перерву  згідно ст. 77  ГПК України
15.10.2007р.

Ухвалою
господарського суду Донецької
області 25.07.2007р. порушено
провадження  по  справі за
позовом Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Краматорськ, до
відповідача  Управління житлового та
комунального господарства Краматорської міської ради м.Краматорськ, про
визнання відсутності прав щодо передачі права власності на окрему частину
будівлі, рощзтішованої     за  адресою
:  АДРЕСА_1    , шляхом
оформлення      акту     технічного   стану
окремих   приміщень     цієї
будівлі    та   без
виділення  (  до
виділення )  цієї     частини
в  натурі.

У судовому засіданні  не  було
надано клопотання про   фіксацію  судового процесу  технічними засобами , на  підставі
чого  фіксація  процесу
не  була  проведена . Крім цього, роз'яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального
кодексу України, тому складено протокол, який
долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4
частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського
процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського
процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється
на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального
кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на порушення
зі  сторони    відповідача     норм
ст. 20 , 23    Закону  України
“  Про    приватизацію     невеликих    державних
підприємств   (  малу
приватизацію) “ , ст.ст.22, 25
Закону  України   “
Про  державну     реєстрацію   речових
прав  на  нерухоме
майно   та  їх
обмежень” , норм   п.1.ст.355 ,
п.1ст.356   , ст. 364  , 367
ЦК  України   щодо
здійснення       незаконних   (
протиправних )  дій      про
оформленню спірного  акту      технічного    стану
окремих   приміщень    будівлі
, з  приводу  чого
відповідач  не  мав
права     в  будь- який
спосіб    передавати   права
власності     на  спірне майно    .

Відповідач  проти
позовних  вимог  заперечує
, стверджує     що  вимоги
позивача    є не
обґрунтованими      та      такими
, що  не  підлягають
задоволенню   , оскільки         процедура приватизації частини окремо
розташованої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 к проводилася у відповідності до
вимог чинного законодавства, спірний договір є дійсним, доводи позивача є
безпідставними.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників  сторін , суд
встановив наступне:

Відповідно  до  наданих
суду  матеріалів  суд
встановив,  що  приміщення,
яке  є   предметом
спору  складає  884/1000
частини  окремо  розташованої  будівлі
що  розташована  за
адресою АДРЕСА_1 (в іншій редакції АДРЕСА_2)

Спірне
приміщення  належало до
комунальної  власності  територіальної  громади м.
Краматорська.

На
підставі  Закону  України
„Про  місцеве  самоврядування  в  Україні”
та  ст.7  Закону
України  „Про  приватизацію
невеликих  державних  підприємств (малу  приватизацію)”  Краматорська
міська  рада  прийняла
рішення  № 18/1У-29  від
28.04.2004 р.  про  затвердження
переліку об'єктів
комунальної  власності,  які
підлягають  приватизації  через
аукціон,  у  тому
числі  85/100  частини
окремо  розташованої будівлі  по
АДРЕСА_2.

В  подальшому, 07.07.2004 р.
міською  радою було  прийнято рішення № 19/У-30  щодо
внесення змін  до  рішення
№ 18/ІУ-29, визначив в ньому розмір
об'єкту  приватизації  884/1000
частки  будівлі.

На  підставі   п.3.22. Положення  про
Управління  житлового та  комунального
господарства Краматорської
міської  ради,  затвердженого
рішенням  міської  ради  №
8/ІУ-16  від 06.03.2003 р.,  підготовка об'єктів  до
приватизації, формування
документації,  здійснення  оцінки
приватизованих  об'єктів,
проведення  аукціону  здійснювалось
Управлінням ЖКГ.

Переможцем  аукціону   став
учасник під № 1  АОЗТ „Торговий  дім „Астрон”,
який  запропонував  ціну
за об'єкт  приватизації  376 926
грн.

На  підставі   проведених торгів, між Управлінням УЖГ  та  АОЗТ
„ТД „Астрон”,  був  укладений
спірний  договір  купівлі-продажу  №277.

Обґрунтовуючи  позовні  вимоги,
позивач  посилається   неправильне
визначення об'єкту  приватизації,  а
саме,  що  об'єктом
можуть  бути лише  цілісні майнові комплекси, окремо  визначене майно,  об'єкти
незавершеного  будівництва.

Приймаючи  рішення  суд
враховує  наступне.

Відповідно  до  ст.4
Закону  України  “Про
приватизацію невеликих
державних  підприємств  (малу
приватизацію)”, продавцями об'єктів малої приватизації, що перебувають у
загальнодержавній та комунальній власності, є відповідно: Фонд державного майна
України, його регіональні відділення та представництва; органи приватизації,
створені місцевими Радами

Як  визначено ст.7  вказаного
Закону,  Фонд державного майна
України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, місцеві Ради затверджують за
поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у
загальнодержавній власності, власності Автономної Республіки Крим та
комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні  та  за
конкурсом.

Згідно ст. 7  Закону
України    “  Про
приватизацію    невеликих  державних
підприємств      (  малу
приватизацію) “
Краматорська       міська  Рада
прийняла    рішення        про
затвердження       переліку    об`єктів
, які  підлягають  приватизації
. Для    цього  переліку
увійшла   884/1000  частини         та
окремо  розташованої    будівлі
по вул..  Двірцевій    , 10.

У
відповідності    до  Свідоцтва
про  права  власності
, виданого   Краматорським   бюро
технічної  інвентаризації     , Краматорській      міській
раді    на праві      комунальної  власності
належала    частина     нежилої
будівлі     площею    2284 , 3
м 2  , що  складає
884/1000      часток   від
усього   будинку   за адресою
вул.  Двірцева , 10.

Згідно   з
п.2.    Національного       стандарту    № 1
“  Загальні       принципи   оцінки
майна     та  майнових
прав    “  ,
затвердженого
постановою    Кабінету    Міністрів
від  10.09.2003р. №  1440 об`єктами    у
матеріальній      формі   ( окреме індивідуально     визначене
майно)     є  нерухоме
майно   до   якого
, в  свою  чергу
,відносно     будівлі   , споруди
, їх   частини   .   В
зв`язку   з  цим ,
частина ( 884/1000)  окремо   розташованої
будівлі       є    окремим
індивідуально  визначеним      майном
і згідно    з  державною
програмою    приватизації     на
2000 - 2002  роки        його
приватизація    здійснюється      згідно
з  Законом   України
“  Про   приватизацію
невеликих  державних     підприємств      (
малу  приватизацію) “  .

Також,    законодавством    про
приватизацію    не
передбачено   виділення  частин
будівель    , споруд   , приміщень    в
натурі     для  їх
продажу      і  позивачем
не  наведено   жодної
норми   , яка б      забороняла      органам     місцевого
самоврядування       включати  в
переліки  об`єктів    , які
підлягають  приватизації , а  органам
приватизації     продавати      , частки будівель без   виділення
їх в  натурі .

У
відповідності     до  зазначеного
вище рішення     міської  ради
та на  підставі     Закону
України     “  Про
приватизацію      невеликих     державних    підприємств    (
малу приватизацію )  “  відповідач
здійснив      продаж   зазначеної
частини     окремо    розташованої    будівлі
через   аукціон .

Відповідно  до  положень
ст.8  наведеного Закону   з
моменту прийняття рішення про приватизацію  здійснюється
підготовка до приватизації.

Підготовка об'єкта малої приватизації до продажу здійснюється органами
приватизації, які:

-          визначають ціну продажу об'єкта, що
підлягає приватизації шляхом викупу, або початкову ціну продажу об'єкта на
аукціоні, за конкурсом;

-          готують та публікують інформацію про
об'єкти малої приватизації у відповідних інформаційних бюлетенях та місцевій
пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації;

-          проводять у разі необхідності
реорганізацію або ліквідацію державного підприємства.

Для забезпечення виконання
зазначених функцій органи приватизації можуть залучати відповідні організації
та спеціалістів у порядку і на умовах, що встановлюються Фондом державного
майна України.

Відповідно  до
положень  ст.13  Закону, продаж об'єктів малої приватизації на
аукціоні полягає у передачі права власності покупцю, який запропонував у ході
торгів найвищу ціну.

Як
убачається  з  протоколу
проведення  аукціону  від
17.12.2004 р.  АТЗТ  “ ТД
Астрон”  став  переможцем
проведених  торгів.

У
встановленому  порядку  вищевказані
торги  з приватизації  не
визнані  недійсними.

Договір  купівлі-
продажу       та  акт
передачі  об`єкту     малої
приватизації  ,   акт
про  технічний  стан
приміщень      відповідають
вимогам    Закону  України
“  Про     приватизацію      невеликих     державних    підприємств    (
малу приватизацію )  “  .

Таким    чином
, передача    права   власності
АТЗТ “  Торговий дім   Астрон”
на  частину окремо розташованої    будівлі
по  вул..    Двірцевій , 10  , була
здійснена   відповідачем   у
спосіб   , передбачений  Законом
України    “  Про
приватизацію      невеликих     державних    підприємств    (
малу приватизацію )  “  , а  не  шляхом
оформлення   акту    технічного
стану    окремих   приміщень
, як      безпідставно    стверджує
позивач  .

Крім  того
, правомірність   продажу    зазначеного   об`єкту
та  дійсність    договору
купівлі-  продажу    частини
окремо  розташованої   будівлі
по  вул..    Двірцевій
, 10 ,    укладеного в  результаті      продажу
на  аукціоні    , підтверджена  рішенням
Господарського  суду  Донецької
області      від    31.08.2005р.  по
справі   10/84 пд  .

Також,   представником  позивача
до  суду  не
було  надано  документів
які б  підтвердили участь  його в аукціоні,  як
того  передбачає  ст.7
Закону  України  “Про
приватизацію невеликих
державних  підприємств  (малу
приватизацію)”.

Відповідно  до  ст.2
Господарського  процесуального
кодексу  України,  господарський
суд  порушує  права
за  позовними  заявами
осіб,  які  звертаються
до  господарського  суду
за  захистом  своїх
прав  та  охоронюваних
законом  інтересів,  а
право  на  звернення
до  господарського  суду
за  захистом  своїх  порушених
або  оспорюваних  прав
мають  особи  встановлені
ст.1  Господарського  процесуального  кодексу
України.

Відповідно до ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звернутись
до господарського суду за захистом своїх порушених або оспарювальних прав і
охоронюваних законом інтересів. Частиною 2 ст. 20 Закону України „Про
приватизацію невеликих державних підприємств” чітко визначено коло осіб, які
вправі оспорювати угоди з приватизації, укладені на аукціоні або конкурсі. До
таких осіб відносяться учасник аукціону (конкурсу) або орган приватизації.
Проте, позивач не є учасником аукціону і взагалі не подавав заяву про участь у
викупі спірного приміщення. В матеріалах справи не має доказів порушень будь-яких
прав позивача у зв'язку з продажем приміщення, що належить до комунальної
власності.

Тобто
по  даній  справі
позивач  повинен  довести
те,  що  він
має  будь-яке  відношення
до  спірної  угоди,
а  також  те,  що
укладанням  цієї  угоди
порушені  його  права
або охоронювані  законом  інтереси.

Позивач  не  надав
суду  докази,  які б
підтвердили  вищевказані  обставини.

Відповідно до  ст.33  Господарського  процесуального  кодексу
України, кожна  сторона  повинна
довести  ті  обставини
на  які  вона
посилається  як  на
підставу  своїх  вимог
і заперечень.

Крім того, в обґрунтування
заявлених позовних вимог позивач посилається на ст.358 ЦК України, якою
передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками
за їхньою згодою. Але позивач  не є
співвласником даного приміщення, таким чином він не довів того, що його права
та інтереси були порушені відповідачем.

Відповідно до рішення
Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі №
1-10/2004 за конституційним поданням

50 народних депутатів України щодо
офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного
процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес)
поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині
першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах
України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба
розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або
нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою
задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції
і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності,
розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з частиною другою статті 150
Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до
виконання на території України і, відповідно, до застосуваннями судами
загальної юрисдикції при вирішенні підвідомчих їм спорів.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що названий позивачем інтерес не пов'язаний з суб'єктивними
правами відповідача і тому не підлягає правовому захисту і не може вважатись
законним інтересом. Крім того цей інтерес спрямований на ущемлення прав
відповідача.

Відповідно до частини третьої
статті 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього
Кодексу, згідно з частиною третьою якої не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в
інших формах.

З огляду на зазначене   вище
, суд робить висновок, що позовні вимоги є безпідставними
необгрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають
віднесенню на позивача,  в порядку, що
передбачений  ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 36, 43,
49, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,
господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Краматорськ, до відповідача  Управління житлового та комунального
господарства Краматорської міської ради м.Краматорськ, про визнання відсутності
прав щодо передачі права власності на окрему частину будівлі, рощзтішованої     за
адресою    :  АДРЕСА_1
, шляхом  оформлення      акту
технічного   стану   окремих
приміщень     цієї   будівлі
та   без    виділення
(  до  виділення )
цієї     частини  в
натурі,  відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення  підписане
15.10.2007р.

Суддя
Манжур В.В.

Надруковано
3 примірника :

1
прим.- Господарському суду Донецької області

2
прим.- сторонам

Виконавець
- Подолян  О.О.