ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.09.07                                                                                           Справа№ 26/272А

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Львівське автотранспортне підприємство 14630”, м. Львів

До відповідача: Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області, м. Львів

Про: визнання протиправним рішення т.в.о. начальника територіального управління ГДІ на автомобільному транспорті у Л/о про застосування фінансових санкцій та скасування постанови №028564 від 11.04.07 р. про застосування до суб’єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій.

Суддя Деркач Ю.Б.

При секретарі М. Фарина

Представники сторін:

Від позивача: Мудрак Р.Б.- представник

Від відповідача: Кріль А.Ю.- представник

Сторонам роз’яснено їх права та обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАСУ.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 03.10.2007 р.

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство „Львівське автотранспортне підприємство 14630”,                  м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області, м. Львів про визнання протиправним рішення т.в.о. начальника територіального управління ГДІ на автомобільному транспорті у Л/о про застосування фінансових санкцій та скасування постанови №028564 від 11.04.07 р. про застосування до суб’єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій.

Ухвалою суду від 06.08.2007 р. відкрито провадження в справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.08.2007 р. 27.08.07 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 17.09.07 р., яку продовжено до 21.09.07 р.

21.09.2007 р. представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд визнати протиправним рішення т.в.о. начальника територіального управління ГДІ на автомобільному транспорті у Л/о про застосування фінансових санкцій та скасувати постанову №028564 від 11.04.07 р. про застосування до суб’єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, письмових пояснень по суті позову суду не надав, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

11.04.07 р. посадовою особою відповідача було винесено Постанову №028564. Зазначеною Постановою до позивача було застосовано фінансові санкції у розмірі  1700 грн.

Підстава застосування санкцій: „надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів без оформлення документів: відсутній дорожній лист, список пасажирів”.

Як випливає з оскаржуваної постанови та пояснень представника відповідача, рішення про застосування до позивача фінансових санкцій було прийнято на основі результатів перевірки, обставини проведення та результати якої наступні:

09.03.07 р. о 10 год. 00 хв. на вул. Львівське шосе в м. Хмельницькому працівниками відповідача було здійснено перевірку транспортного засобу Mercedes-Benz 609D, д. н. з. 00324 ТН під керуванням Тимури В. С.

У водія був відсутній дорожній лист та список пасажирів про що було складено Акт №038095.

Оскільки зазначене є порушенням ст. 39 Закону України „Про автомобільний транспорт” відповідальність за яке передбачена ст. 60 зазначеного закону, посадовою особою відповідача було прийнято рішення про застосування до позивача фінансових санкцій про що було винесено оскаржувану Постанову.

Представник позивача вказує, зокрема, на те, що перевірка була незаконною, оскільки норми ст. 6 Закону України „Про автомобільний транспорт” та норми Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМ України від 8.11.06 р. №1567, що регламентують порядок призначення та проведення перевірки, відповідачем були порушені.

Представник відповідача пояснив, що посадовими особами здійснювалась рейдова перевірка.

Ч. 12 ст. 6 Закону України „Про автомобільний транспорт”, п. 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМ України від 08.11.06 р. №1567, передбачають право відповідача на проведення рейдових перевірок.

Згідно п.п.12,13,16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті,  рейдова перевірка проводиться на підставі щотижневого графіка, складеного територіальним управлінням відповідача, та відповідно до завдання на перевірку за формою, згідно Додатку 1 до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті.

Таким чином, чинне законодавство можливість призначення рейдової перевірки обумовлює наявністю щотижневого графіка, складеного територіальним управлінням відповідача, в якому конкретна перевірка є запланованою, а її проведення - наявністю належним чином оформленого завдання на перевірку встановленої форми.

Згідно п. 12 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, зміст та призначення рейдової перевірки –контроль додержання суб’єктом господарювання вимог законодавства та інших нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки перевезень автомобільним транспортом;

Згідно п. 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, рейдова перевірка проводиться не за місцем знаходження перевізника;

Пункт 38 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті зобов’язує посадових осіб, що проводять перевірку, пред’являти в тому числі і завдання на перевірку;

Пунктом. 16 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, побудовою (формулюванням) першого речення: „рейдова перевірка проводиться... відповідно до завдання на перевірку”, п. 19 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМ України від 8.11.06 р. №1567, встановленням того, що про продовження строку перевірки робиться відмітка в завданні на перевірку, встановленим Додатком 1 до Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, формою завдання на перевірку, з якої випливає, що у завданні на перевірку має бути зазначено і суб’єкта господарювання, що буде перевірятись (найменування та місцезнаходження), і акти законодавства, додержання яких перевіряється, і конкретне місце проведення перевірки (ділянка дороги, маршрут, автовокзал, автостанція, місце посадки і висадки пасажирів, стоянка таксі, стоянка інших транспортних засобів, місце вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, під час виїзду з підприємств) законодавець вказує не те, що завдання на перевірку для посадових осіб, що здійснюють перевірку, фактично, окреслює межі цієї перевірки.

Зважаючи на вищенаведене, суд прийшов до висновку, що призначення рейдової перевірки інакше, ніж на підставі щотижневого графіка, складеного територіальним управлінням відповідача (у інші, ніж встановлено графіком, строки чи у строки, встановлені іншим документом), відсутність у посадових осіб, що направлені на перевірку, завдання на перевірку, а також не пред’явлення його, є грубим порушенням встановленого п.п. 12,13,16,38 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті,  порядку призначення та проведення рейдової перевірки та не може вважатись формальним порушенням процедури, оскільки не дає жодної можливості перевізнику, якого перевіряють, встановити законність проведення перевірки та межі правомочності осіб, що здійснюють перевірку що, в свою чергу, унеможливлює контроль перевізника за дотриманням його прав під час проведення перевірки та, відповідно, захист останнім своїх прав.

Відповідач не надав суду ні копії щотижневого графіка, на підставі якого призначалась перевірка, ні копії завдання на перевірку, ні доказів того, що завдання на перевірку пред’являлось водію.

Враховуючи наведене вище та вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України, підставність рейдової перевірки, результати якої зафіксовані Актом №038095 та за наслідками якої було винесено оскаржувану Постанову, суд вважає недоведеною.

Норма ст. 60 Закону України „Про автомобільний транспорт” дії перевізника визначає протиправними лише в тому разі, якщо без дорожнього листа та списку пасажирів ним надаються послуги з перевезення пасажирів та вантажів.

Судом з’ясовано з пояснень представника позивача, Тимури Я. І. та наданої суду копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz 609D, д.н.з. 00324 ТН, що позивач не є власником зазначеного транспортного засобу.

Використовує позивач транспортний засіб Mercedes-Benz 609D, д.н.з. 00324            ТН на умовах Договору №117 про передачу в оренду транспортних засобів від 29.06.06 р. Про це стверджують і сторони зазначеного договору і випливає з його п. 1.1 та Акту прийому-передачі автомобілів від 27.06.06 р.

Представник позивача та Тимура Я.І. окреслили зобов’язання сторін за Договором №117 від 29.06.06 р.:

ПП Тимура Я. І. зобов’язувався надавати транспортний засіб Mercedes-Benz 609D, д.н з. 00324 ТН на вимогу ВАТ „Львівське АТП –14630” з метою його використання для надання послуг з перевезення пасажирів на міських регулярних маршрутах.

При чому, у всі інші, вільні від роботи на маршрутах дні, Тимура Я. І. мав право використовувати транспортний засіб на свій розсуд.

На доказ існування саме таких зобов’язань сторін та їх реалізацію позивач додатково надав суду копію тимчасового реєстраційного талону, виданого також на ПП „Гал-Всесвіт”, що прямо вказує на те, що право використання транспортного засобу Mercedes-Benz 609D, д.н.з. 00324 ТН мав не лише позивач.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про незаконність такого комплексу прав та обов’язків сторін за Договором №117 про передачу в оренду транспортних засобів від 29.06.06 р., оскільки ст. 204 ЦК України встановлює презумпцію правомірності правочину, ст. 6 та ст. 627 ЦК України встановлюють принцип свободи договору, а викладені сторонами Договору №117 про передачу в оренду транспортних засобів від 29.06.06 р. зобов’язання не суперечать чинному законодавству.

Представник позивача стверджує, що 09.03.07 р. (день перевірки) ВАТ „Львівське АТП – 14630” не використовувало транспортний засіб Mercedes-Benz 609D, д.н.з. 00324 ТН взагалі, і саме тому і був відсутній дорожній лист та список пасажирів, видані ВАТ „Львівське АТП –14630”.

Тимура Я.І. надала пояснення, що 09.03.07 р. використовувала транспортний засіб Mercedes-Benz 609D, д.н.з. 00324 ТН у власних цілях: здійснювала поїздку в м. Хмельницький на ринок з метою продажу цього ж таки транспортного засобу. За кермом перебував її чоловік Тимура В. С. Пасажирів ні в м. Хмельницький, ні в зворотній бік не везла. Такі ж пояснення надав і водій Тимура В. С.

З пояснень представника позивача, Тимури Я. І., Тимури В. С., положення п. 1.1 Договору №117 про передачу в оренду транспортних засобів від 29.06.06 р. суд встановив, що Тимура В. С. не є працівником позивача і керування транспортним засобом Mercedes-Benz 609D, д.н.з. 00324 ТН завжди здійснював за дорученням та на виконання трудових обов’язків перед Тимурою Я. І.

В адміністративних справах про протиправність рішень суб’єкта владних повноважень ч. 2 ст. 71 КАС України обов’язок по доказуванню правомірності прийнятих ним рішень покладає на відповідача.

Відповідачем не надано суду доказів того, що транспортний засіб Mercedes-Benz 609D, д.н.з. 00324 ТН знаходився в момент перевірки в м. Хмельницькому з метою надання позивачем послуг по перевезенню пасажирів та/або вантажів.

Більш того, наявні в суду докази свідчать про те, що позивач не направляв транспортний засіб Mercedes-Benz 609D 9.03.07 р. в м. Хмельницький, а також те, що зазначеним транспортним засобом послуги по перевезенню пасажирів та/або вантажів 09.03.07 р. не надавались взагалі.

За таких обставин, застосування відповідачем фінансових санкцій до позивача є порушенням ст. 60 Закону України „Про автомобільний транспорт”, оскільки останній не вчинив передбаченого цією статтею правопорушення: відсутня об’єктивна сторона правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є підставними, обгрунтованими поданими суду доказами і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 163 КАС України  при винесенні постанови  суд повинен вирішити питання про розподіл між сторонами судових витрат по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 6, 39, 60 Закону України „Про автомобільний транспорт”, ст.ст. 6, 204, 627 ЦК України, п.п. 4, 12, 13, 16, 38 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМ України від 8.11.06 р. №1567, ст.ст. 49, 51, 71, 122-126, 127, 130, 133-135, 138-139, 140, 143, 151-154, 158, 159-163, 167, 87, 94, 97-98 КАС України, Розділом VII прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.    Позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним рішення т.в.о начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області (м. Львів, вул. Окружна,57а) про застосування фінансових санкцій до Відкритого акціонерного товариства „Львівське автотранспортне підприємство 14630” (м. Львів, вул. Городницька,47, , п/р 7001 в ЛФ АТ Укрінбанк  м. Львова, МФО 325826).

3. Скасувати повністю Постанову територіального управління  Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Львівській області (м. Львів, вул. Окружна,57а) №028564 від 11.04.07 р. про застосування до суб’єкта підприємницької діяльності - Відкритого акціонерного товариства „Львівське автотранспортне підприємство 14630” (м. Львів,                    вул. Городницька,47, , п/р 7001 в ЛФ АТ Укрінбанк                     м. Львова, МФО 325826) фінансових санкцій.

4. Присудити відшкодувати з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства „Львівське автотранспортне підприємство 14630”  (м. Львів,          вул. Городницька,47, , п/р 7001 в ЛФ АТ Укрінбанк    м. Львова, МФО 325826) 03 грн. 40 коп. судового збору.

5. Виконавчі листи видати після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили у відповідності із ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                       Деркач Ю.Б.