ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/304

04.09.07

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю  "Деметра - Хліб"

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю

"Євросервіс - Україна"

Про                              стягнення 243 870 ,35 грн.

Суддя  Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача                      Москаленко В.І. –предст. (дов. № 130 від 30.07.07 р.),

Корженко І.А. –предст. (дов. № 142 від 08.08.07 р.)

Від відповідача          не з’явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євросервіс - Україна" про стягнення заборгованості у розмірі 243 870,35 грн. (243 159,50 грн. –основний борг, 710,85 грн. –3% річних), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору № 11-1/07 від 16.01.07 р.

Ухвалою суду від 05.07.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 12/304 та призначено розгляд справи на 15.08.07 р.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, представник відповідача в судове засідання 15.08.07 р. не з'явився.

Проте, 14.08.07 р. відділом діловодства суду отримано від відповідача телеграму, в якій відповідач просить суд відкласти розгляд справи в зв’язку з хворобою представника.

Клопотання задоволено.

Ухвалою суду від 15.08.07р. розгляд справи відкладено на 04.09.07р.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, вимог суду, викладених в ухвалах від 05.07.07 р. та від 15.08.07 р., не виконав.

Представник відповідача в судове засідання 04.09.07 р. знову не з'явився.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.07 р. між сторонами укладено договір № 11-1/07 (далі - Договір) купівлі-продажу борошна пшеничного, вищого ґатунку, на умовах оплати кожної партії поставки по факту прийняття.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов’язувався продати відповідачу товар, а відповідач зобов’язувався прийняти та здійснювати оплату послуг на умовах даного договору.

Згідно п. 4.2.2 Договору відповідач зобов’язаний розрахуватись за товар згідно з розхідною накладною на поставлений товар, яку надасть позивач .

Згідно п. 5.1 Договору оплата за фактично поставлену партію товару, який поставляється відповідно цього Договору, проводиться повністю за фактом прийняття товару відповідачем.

Відповідно до накладних № 65 від 22.01.07, № 128 від 31.01.07, № 191 від 12.02.07, № 201 від 14.02.07, № 205 від 15.02.07, № 211 від 15.02.07, № 213 від 16.02.07, № 219 від 17.02.07, № 224 від 20.02.07, № 227 від 20.02.07, № 230 від 21.02.07, № 240 від 22.02.07, № 248 від 24.02.07, № 250 від 24.02.07, № 258 від 26.02.07, № 264 від 27.02.07, № 276 від 01.03.07 позивач поставив відповідачу борошна на суму 348 725,00 грн.

Факт поставки відповідачем підтверджується відміткою на кожній накладній, отже заборгованість відповідача виникає на наступний день, як він підтвердив поставку.

Станом на 20.03.2007 р. сума основного боргу складає 348 725, 00 грн.

Проте розрахунок за договором відповідач провів частково, а саме у сумі 105 565, 50 грн.

Отже, сума основного боргу складає 243 159,50 грн.

Станом на день розгляду спору заборгованість відповідача становить 243159, 50 грн.

Крім суми основного боргу, позивач ставить вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних від простроченої  суми боргу у розмірі 710,85 грн..

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ч. 7 зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 Цивільного кодексу України).

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 243 159,50 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних від суми простроченого боргу, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частина 2 ст. 625  чинного Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, у  разі порушення ним зобов’язань настають правові наслідки, якими зокрема є три проценти річних від простроченої суми.

Згідно розрахунку позивача 3% річних складає 710, 85 грн. (розрахунок в матеріалах справи). Контррозрахунку суму 3% річних відповідачем суду не надано. Розрахунок 3 % річних відповідають матеріалам справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у розмірі 710,85 грн. підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 526, 625,ЦК України, ст. ст. 173, 193, ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євросервіс-Україна»(04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 142, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деметра-Хліб»(08714, Київська обл., Обухівський район, с. Нові Безрадичі, вул. Піщана, 59, ) 243 159,50 грн. основного боргу, 710,85 грн. 3% річних від суми простроченої суми боргу, 2438, 70  державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко