ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2007
Справа №2-7/13292-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» (49000, м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, проспект Гагаріна, будинок 74; м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 59А, ідентифікаційний код 35202712)

До відповідача – Відкритого акціонерного товариства «Сімферопольський райагрохім» (97533, Сімферопольський район, с. Трудове, вул. Обществена, буд. 1-Б; м. Сімферополь, вул. Автомобілістів, 4,  ідентифікаційний код 05489750)

Про визнання дійсним договору та визнання права власності.

Суддя І. І. Дворний

представники:

Від позивача – Тернопол І. А., предст., довіреність у справі.

Від відповідача  - не з’явився.

Суть справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою, в якій просить визнати дійсним укладений 19.07.2007 р. між ТОВ «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» та ВАТ «Сімферопольський райагрохім» договір купівлі-продажу нерухомого майна та визнати за «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» право власності на нерухоме майно, що складається з асфальтової площі, залізничної колії, дороги та автовісової.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач – Відкрите акціонерне товариство «Сімферопольський райагрохім», ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, який, відповідно до норм цивільного законодавства, підлягає обов’язковому нотаріальному посвідченню.

Відповідач у судовому засіданні не з’явився, однак направив на адресу суду заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсягу та просить розглянути справу за відсутністю свого представника.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

19.07.2007 р. на засіданні правління Відкритого акціонерного товариства «Сімферопольський райагрохім» було прийнято рішення про дозвіл продажу асфальтового майданчику з залізничною колією за адресою: м. Сімферополь, станція «Сімферополь-Вантажна» за 84 000,00 грн., про що був складений відповідний протокол засідання від 19.07.2007 р. (а. с. 7).

19.07.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Сімферопольський райагрохім» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу, згідно з п. 1.1 якого Продавець зобов’язується передати майно у власність Покупцю, а Покупець зобов’язується прийняти майно та сплатити за нього обговорену грошову суму.

Відповідно до п. 1.2 Договору будівлі та споруди, що відчужуються за даним Договором розташовані в м. Сімферополі, станція «Сімферополь-Вантажна», складаються з асфальтованої площини з залізничною колією.

П. 2.1 Договору передбачено, що продаж будівель та споруд за домовленістю сторін вчинюється за 84000,00 грн. Сторони домовилися про такий порядок проведення розрахунків за цим договором:

Покупець сплачує Продавцю 84000,00 грн. в безготівковому порядку на рахунок Продавця до 28 вересня 2007 року.

Як встановлено в п. 1.3 Договору, та підтверджується матеріалами справи, будівлі та споруди належать Продавцю на підставі акту прийому-передачі Державного майна у власність відкритому акціонерному товариству «Сімферопольський райагрохім» від 07.04.1998 р. (а. с. 10-11). Так, за вказаним актом ТОВ «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» було передане нерухоме майно, що складається з навісу, асфальтованого майданчику з автомобільною дорогою, залізничної під’їзної колії та вісової.

Придбане позивачем майно було передано йому у власність за відповідним актом приймання-передачі від 25.09.2007 р., підписаним обома сторонами та скріпленим печатями підприємств (а. с. 14).

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. З цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 209 Цивільного Кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Такий випадок встановлений, зокрема, ст. 657 ЦК України, в якій акцентується, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з Роз’ясненнями Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням договорів недійсними» №02-5/111 від 12.03.1999 р., з наступними змінами та доповненнями, якщо однією з сторін угода виконана повністю або частково, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, господарський суд на підставі частини другої статті 47 Цивільного кодексу вправі за позовом сторони, яка виконала угоду, визнати таку угоду дійсною. Судове рішення у цьому випадку замінює нотаріальне посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. з ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Матеріалами справи підтверджується домовленність сторін щодо істотних умов договору під час його укладання та часткове виконання сторонами своїх обов’язків, вказаних в договорі. Так, зокрема, відбулася фактична передача об’єкту нерухомості на підставі акту приймання-передачі від 25.09.2007 р. Таким чином, суд визнає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо визнання дійсним укладеного 19.07.2007 р. між сторонами договору купівлі-продажу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, п. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, ст.1 Господарського процесуального кодексу України захист  порушеного права може здійснюватися судом, у тому числі й шляхом визнання цих прав.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже вказана стаття закріплює презумпцію правомірності набуття права власності. Незаконність набуття права власності має бути встановлена рішенням суду. До набрання рішенням суду законної сили право власності вважається набутим правомірно. Суду не надано на час розгляду справи суду доказів неправомірності володіння позивачем придбаним за договором купівлі-продажу від 19.07.2007 р.  майном, у той час як відповідно до приписів статей 33, 34 ГПК України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-84  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним укладений 19.07.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» (49000, м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, проспект Гагаріна, будинок 74; м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 59А, ідентифікаційний код 35202712) та Відкритим акціонерним товариством «Сімферопольський райагрохім» (97533, Сімферопольський район, с. Трудове, вул. Обществена, буд. 1-Б; м. Сімферополь, вул. Автомобілістів, 4,  ідентифікаційний код 05489750) договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого в м. Сімферополі, станція «Сімферополь-Вантажна», яке складається з навісу, асфальтованого майданчику з автомобільною дорогою, залізничної під’їзної колії та вісової.

3.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Петромакс» гірниче та будівельне обладнання» (49000, м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, проспект Гагаріна, будинок 74; м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 59А, ідентифікаційний код 35202712) право власності на нерухоме майно, яке розташоване в м. Сімферополі, станція «Сімферополь-Вантажна», та складається з навісу, асфальтованого майданчику з автомобільною дорогою, залізничної під’їзної колії та вісової.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.