ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03 грудня 2007 р.                                                             Справа  № 14/266

За  адміністративним позовом Приватного підприємства "Акваперл", м. Ужгород

до    Державної податкової інспекції у місті Ужгороді, м. Ужгород

про  визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді від 20.07.2007р. №/0 2523/15-2/22098755/20928,

Суддя                                  В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: Митровцій В.І. - представник  за дов. від 23.10.2007р.

від відповідача:  Товтин М.В. - начальник  юридичного відділу за дов. від 04.01.2007р. №13/9/10

СУТЬ СПОРУ: Приватне  підприємство  "Акваперл", м. Ужгород    (далі  позивач, підприємство) звернулося до господарського суду з позовною заявою про визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді від 20.07.2007р. №/0 2523/15-2/22098755/20928 про зменшення ПП "Акваперл" бюджетного відшкодування у сумі 4199грн. по податку на додану вартість за травень 2007р.

Позивач, як у позовній заяві (а.с.2-5) так і його представник у судовому засіданні по розгляду даної справи, свої позовні вимоги обґрунтовує зокрема  тим, що позивачем податковий кредит за квітень місяць формувався у відповідності до вимог п.п. 7.5.2 п.7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, з врахуванням норми п.4.3 ст. 4 даного Закону, якою, зокрема   передбачено, що для товарів, які імпортуються на митну територію України платниками податку, базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких товарів, але не менша митної вартості товарів, зазначеної у ввізній митній декларації. За таких обставин, вважають, є  правомірним включення позивачем  до податкового кредиту  за квітень 2007р. суми ПДВ з митної вартості товарів, зазначеної у ввізній митній декларації та яка є більшою  договірної (контрактної) вартості таких товарів, а за таких обставин,  посилання податкового органу про необхідність визначення позивачем  бази оподаткування при формуванні його податкового кредиту виходячи з договірної (контрактної) вартості таких товарів, передбаченої нормою  п.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” є безпідставним. За вищенаведених обставин, позивач та його представник вважають, що є неправомірним зменшення податковим органом позивачеві бюджетного відшкодування у сумі 4199грн. по податку на додану вартість за травень 2007р.   за спірним податковим повідомленням-рішенням.

Відповідач та його представник в судовому засіданні по розгляду даної справи проти позову заперечують з підстав наведених у запереченні на позовну заяву (а.с. 34-35), зокрема посилаються на те, що позивач в порушення вимог  п.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” визначав податковий кредит у декларації за квітень 2007р., виходячи не з договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), а з митної вартості товарів, зазначеної у ввізній митній декларації,  яка була більшою від  договірної (контрактної) вартості товарів, а тому є правомірним зменшення податковим органом   ПП "Акваперл" бюджетного відшкодування у сумі 4199грн. по податку на додану вартість за травень 2007р.  за спірним податковим повідомленням-рішенням.

Додатково відповідач та його представник  зазначають, що позивачем в послідуючому реалізація даного товару на митній території України здійснювалася з урахуванням його договірної (контрактної) вартості, яка є меншою митної вартості та відповідно з вартості такої реалізації  визначались  податкові  зобов”язання по ПДВ.

У судовому засіданні 03.12.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови відповідно до вимог п.3 ст. 160 КАС України.

Вивчивши подані по справі доказові матеріали, заслухавши

пояснення представників сторін,

суд встановив, що:

Актом перевірки №2029/15-2 від 17.07.2007р.  „Про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість” (а.с.7) ДПІ у м. Ужгороді  було встановлено порушення  ПП Акваперл" п.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, в результаті чого податковим органом  було зменшено  ПП Акваперл" розмір від”ємного значення по ПДВ на суму 4199грн., зазначеного в рядку 21   податкової декларації по ПДВ за квітень 2007р.  та збільшено на суму 316грн. позитивне значення з ПДВ по рядку 20 даної декларації.

У результаті вищезазначеного,   у податкової декларації по ПДВ за травень 2007р. зменшено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на суму 4199грн. по рядку 25 даної декларації.

За вищезазначене порушення ДПІ у м. Ужгороді  було прийнято податкове повідомлення - рішення від 20.07.2007р. №/0 2523/15-2/22098755/20928 про зменшення ПП "Акваперл" бюджетного відшкодування у сумі 4199грн. по податку на додану вартість за травень 2007р., яке і є предметом судового оскарження по даній справі.

Проаналізувавши подані по адміністративній справі доказові матеріали щодо спірних питань  та аналізуючи доводи та заперечення сторін, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову повністю, виходячи з наступного:

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”  податковий   кредит  звітного  періоду  визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але  не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом  такого  звітного  періоду  у  зв'язку  з, зокрема,   придбанням або  виготовленням  товарів  (у  тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Статтею 4 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачено базу оподаткування операцій  з поставки товарів (послуг).  Разом з тим,  п.4.3 ст. 4 даного Закону  передбачена база оподаткування для товарів, які імпортуються на митну територію України платниками податку, зокрема зазначено те, що базою оподаткування є договірна (контрактна) вартість таких товарів, але не менша митної вартості, зазначеної у ввізній митній декларації з урахуванням витрат на транспортування, навантаження, розвантаження, перевантаження та страхування до пункту перетину митного кордону України, сплати брокерських, агентських, комісійних та інших видів винагород, пов'язаних з ввезенням (пересиланням) таких товарів, плати за використання об'єктів інтелектуальної власності, що належать до таких товарів, акцизних зборів, ввізного мита, а також інших податків, зборів (обов'язкових платежів), за винятком податку на додану вартість, що  включаються у ціну товарів (робіт, послуг) згідно із законами України з питань оподаткування.

Підпунктом 7.2.7 пункту 7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачено, що у  разі  імпорту  товарів  на митну територію України документом, що посвідчує право на отримання податкового кредиту, вважається вантажна митна декларація, оформлена відповідно до вимог законодавства, яка підтверджує сплату податку на додану вартість.

Відповідно до п.п.7.5.2 п.7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”  для  операцій із імпорту товарів (супутніх послуг) та по поставці послуг нерезидентом на митній території України датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається дата сплати податку по податкових зобов'язаннях згідно з підпунктом 7.3.6  цієї  статті, якою зокрема, передбачено, що датою  виникнення податкових зобов'язань при  імпорті товарів є дата подання митної декларації із зазначенням у ній суми  податку,  що  підлягає  сплаті.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем,  позивачем формування податкового зобов”язання з ПДВ при імпорті здійснювалось за даними митної декларації із зазначенням у ній суми такого податку та відповідно її сплати, що відповідає вимогам п.4.3 ст. 4 та вимогам п.п.7.3.6 п. 7.3 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Отже,  позивачем, з урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог п.п.7.5.2 п.7.5 ст. 7  вищезазначеного Закону, у відповідному звітному податковому періоді по ПДВ – квітні місяці 2007р. правомірно було віднесено до податкового кредиту суму ПДВ сплачену митному органу за вищезазначеною митною декларацією по рядку 12.1 податкової декларації по ПДВ за квітень 2007р.

З урахуванням даних про суми податкового зобов”язання та суми податкового кредиту звітного податкового періоду –квітня місяця 2007р., зазначених у  податковій декларації по ПДВ за квітень 2007р., у позивача виникло від”ємне значення по ПДВ, яке дорівнювало сумі  4199грн., що і є правомірним його відображенням позивачем по рядку  21   вищезазначеної декларації.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності віднесення позивачем до податкового кредиту у звітному податковому періоді –квітні місяці 2007р. не фактично сплаченої суми ПДВ митним органам за вантажною  митною декларацією  по імпортованих товарах, а  суми ПДВ  із договірної (контрактної) вартості товарів, визначеної в укладеному контракті з нерезидентом, тому що, як було зазначено вище, позивачем  правомірно формувався податковий кредит у сумі ПДВ, сплаченої  митним органам за вантажною  митною декларацією  по імпортованих товарах  з урахуванням вимог спеціальної норми –п.4.3 ст.4 та п.п.7.3.6 п. 7.3 ст.7  та у  відповідності до вимог  п.п.7.5.2 п.7.5 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

За вищенаведених обставин, є  неправомірним зменшення перевіркою ПП Акваперл" розміру від”ємного значення по ПДВ на суму 4199грн. по рядку 21 податкової декларації по ПДВ за квітень 2007р., а відповідно  є неправомірним зменшення позивачеві  бюджетного відшкодування по ПДВ на суму 4199грн. з рядку 25 у податкової декларації по ПДВ за травень 2007р., оскільки дана сума позивачем правомірно була включена до бюджетного відшкодування по ПДВ у звітному податковому періоді  (травень місяць 2007р.),  відповідно до вимог п.п.7.7.2 п.7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”,  слідуючому за  попереднім  податковим періодом квітня місяця 2007р.

Слід зазначити, що  відповідно до вимог підпункту 4.4.1 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, суд може прийняти рішення на користь платника податків,  у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів та з урахуванням вищезазначених норм Закону України „Про податок на додану вартість”, якими керувались у спірних відносинах  платник податку –позивач та податковий орган.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та нормам чинного законодавства, а заперечення відповідача та його  представника спростовуються фактичними обставинами та матеріалами справи, а отже позов  підлягає до задоволення, а  податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді від 20.07.2007р. №/0 2523/15-2/22098755/20928, підлягає визнанню нечинним в повному обсязі.

З огляду на  викладене, керуючись   ст. ст.  2, 7-12, 51, 70, 86, 111, 121, 122, 159-163, 254, 255 та п.6 Прикінцевих і перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.  Адміністративний позов задоволити.

2.  Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Ужгороді від 20.07.2007р. №/0 2523/15-2/22098755/20928 про зменшення ПП "Акваперл" бюджетного відшкодування у сумі 4199грн. по податку на додану вартість за травень 2007р.

3.  Постанова  суду набирає законної сили в  порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

4. Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду у відповідності до вимог ст.186 КАС України протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі,  шляхом подання  заяви про намір апеляційного оскарження або шляхом подання безпосередньо апеляційної скарги.

Суддя                                                                        В.І. Карпинець

Постанову суду виготовлено в повному обсязі  та підписано 12.12.2007р.