СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29.10.07
Справа №  22/345/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач:

Товариство з обмеженою
відповідальністю “АВІТО СВІТ”, 69084, м. Запоріжжя, вул.
Карпенка-Карого, буд. 60

Відповідач:

Фізична особа -підприємець
ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Суддя  Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

Від позивача:          Зайцева .О.О.
-довіреність №19/1 від 19.10.2007 р.

Казначеєв П.В.
-директор, протокол №1 від 21.02.2006 р.

Саєнко І.М.  -довіреність №29/1 від 29.10.2007 р.

Від відповідача:          не з'явився

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області звернувся позивач товариство з обмеженою відповідальністю “АВІТО СВІТ”
з позовною заявою до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення  263423,48 грн. збитків за договором
перевезення.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 28.08.2007 р. порушено провадження по справі
№22/345/07, судове засідання призначено на 22.10.2007 р.. Тією ж ухвалою з
метою попередження неможливості виконання рішення було вжито заходи
забезпечення позову, накладено арешт на майно відповідача.

Розгляд справи судом відкладався до
29.10.2007 р.

У судовому засіданні  29.10.2007 р., розгляд справи судом
закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та
резолютивну частини рішення, за згодою представника позивача.

За клопотанням представника
відповідача, судовий розгляд справи проводився при застосуванні технічних
засобів фіксації.

Позивач підтримав свої позовні вимоги
з підстав викладених у позовній заяві. Обґрунтовує свої позовні вимоги умовами
Договору б/н від 01.11.2006 р. та ст. 924 ЦК України, ст. 314 ГК України.
Позивач пояснив суду, що між сторонами 01.11.2006 р. було укладено  Договір
про надання послуг щодо супроводження
та доставки товарів, за умовами якого
відповідач зобов'язався  на
замовлення позивача надати йому послуги
з доставки товару.  Так, на
підставі зазначеного договору маж сторонами було укладено договір-замовлення
№65 від 20.08.2007 р., згідно умов якого відповідач зобов'язався  доставити від ДП КК “Рошен” позивачу
кондитерські вироби вагою 20 тон в строк до 22.08.2007 р..  21.08.2007 р. відповідачем було отримано
від  ДП КК “Рошен”  товар на загальну суму 263423,48 грн.. Однак,
товар відповідачем не доставлений позивачу, за наявними відомостями його було
втрачено.  Враховуючи зазначене позивач
просить суд стягнути з відповідача 263432,48 грн. збитків за договором
перевезення.

На адресу суду 22.10.2007 р. від
відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву (вх. №02-6/24646) в
якому останній пояснив суду наступне. Між сторонами було дійсно укладено
договір про надання послуг з перевезення. Зважаючи  на той факт, що на момент виконання заявки
вільних автомобілів у відповідача не було, він залучив до виконання СПД
ОСОБА_2, що підтверджується договором-заявкою від 21.08.2007 р.. Доставка  мала бути здійснена автомобілем ДАФ НОМЕР_1,
НОМЕР_2 за управлінням водіяОСОБА_3. Відповідач стверджує, що повідомив
відповідно до п. 8.2. позивача про залучення перевізника, та  замовник погодився на це, що підтверджується
договором-заявкою №65. Вантажний автомобіль вчасно прибув на завантаження,
здійснив його, що підтверджується товарно-транспортною накладною, однак до
місця розвантаження автомобіль не прибув, жодної інформації про його місце
знаходження та вантаж відповідач не має. Вищезазначене свідчить про виконання
відповідачем всіх умов договору. Окрім того, відповідач звертає увагу суду  на те, що
позивачем не додано до матеріалів справи документального підтвердження
неотримання товару вантажоодержувачем та розміру завданих йому збитків.

Розглянувши матеріали справи у їх
сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 01
листопада 2006 р. між товариством з обмеженою відповідальністю “АВІТО СВІТ”
(замовник, позивач по справі) та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1
(виконавець, відповідач по справі ) було укладено Договір про надання послуг по
супроводженню та доставці товарів ( надалі Договір), відповідно до умов якого
виконавець зобов'язується за замовленням замовника надати йому послуги з
доставляння до пункту призначення у межах України  та видавати товар уповноваженій на його
отримання особі (отримувачу ), а замовник зобов'язується сплачувати послуги  виконавця з супроводження та доставці товару.

Кількість товару  визначається в товарно-транспортній накладній
(2.1. Договору).

Згідно з п. 4.2. Договору, виконавець
зобов'язаний своїми силами та використовуючи свій транспорт  доставити товар замовника в строк,
передбачений за домовленістю сторін.

Як свідчать матеріали справи,
20.08.2007 р. між сторонами було підписано договір-замовлення №65 (надалі
договір-замовлення), за умовами якого визначено: експедитор -ПП ОСОБА_1,
замовник -ТОВ “АВІТО СВІТ”, грузовідправник -ДП КК “РОШЕН”, адреса
відвантаження -м. Вінниця, вул. Гонти, 34; дата та час  відвантаження -21.08.2007 р. до 16-00
год.,  найменування вантажу -кондитерські
вироби 20 тон, об'єм 86,  документація,
що вимагається -товарно-транспортна накладна,
вантажоотримувач -ТОВ “АВІТО СВІТ” , адреса відвантаження  м. Мелітополь, вул. Дзержинського, 36; строк
доставки 22.08.2007 р..

Свої зобов'язання за договором та
за договором-замовленням відповідач належним чином не виконав, вантаж отриманий
від ДП КК “РОШЕН” для ТОВ “АВІТО СВІТ”
за товарно-транспортною накладною
серії 02 АБЖ №916221 позивачу не передав.

Факт отримання відповідачем товару
від вантажовідправника для позивача підтверджується товарно-транспортною
накидною  серії 02 АБЖ №916221 (копію
якої  залучено до матеріалів справи),
відповідно до якої автопідприємство ПП ОСОБА_1  в особі водія ОСОБА_4(що підписався як
ОСОБА_3)  отримало від вантажовідправника
ДП КК “РОШЕН”  для замовника та
вантажоодержувача ТОВ “АВІТО СВІТ”
кондитерські вироби за накладною №345732.

В матеріалах справи міститься
накладна №345732 від 21.08.2007р. (завірена ДП КК “РОШЕН”), відповідно до
якої  ТОВ “АВІТО СВІТ”  було відпущено за дорученням ЯНШ №370215 від
01.08.2007 р. товару -кондитерських виробів на загальну суму 263423,48 грн. ( з
ПДВ). Зазначена сума була  сплачена
позивачем ДП КК “РОШЕН”  на підставі
договору №24 поставки товару від 05.01.2007 р., що підтверджується  платіжними дорученнями №1184 від 14.09.2007
р. та №1172 від 13.09.2007 р..

Судом було витребувано у позивача
доручення ЯНШ №370215 від 01.08.2007 р., на що останній зазначив, що його було
виписано на ім'я відповідача, який той використав при отриманні товару для
позивача, таким чином, оригінал довіреності як того вимагає Інструкція “Про
порядок реєстрації виданих, повернених та використаних довіреностей на
отримання  цінностей”, знаходиться у
грузовідправника, а саме у ДП КК “РОШЕН”, що також підтверджує  факт отримання відповідачем товару та втрати
його при перевезенні.

Враховуючи вищевстановлені факти, суд
вирішив позовні вимоги ТОВ “АВІТО СВІТ”
задовольнити на підставі наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено,
що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких,
які йому не суперечать.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за
відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Судом встановлено, що відносини які
виникли між сторонами є господарськими, а договір, що було укладено між ними є
договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити    довірений    їй
другою   стороною (відправником)
вантаж до пункту призначення та видати його
особі, яка  має  право на одержання вантажу
(одержувачеві),  а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення
вантажу укладається у письмовій формі. Укладення  договору
перевезення  вантажу  підтверджується складенням   транспортної   накладної
(коносамента   або  іншого документа, встановленого транспортними
кодексами (статутами) ( частини 1-3 ст. 909 ЦК України).

У відповідності до п.1 ст. 530
Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін)
його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до договору-замовлення
сторони встановили, строк доставки -22.08.2007 р..

Відповідно до ч.2. ст. 919 ЦК
України, вантаж,  не виданий одержувачеві
на його  вимогу  протягом тридцяти  днів
після  спливу  строку
його  доставки,  якщо більш тривалий строк не встановлений
договором,  транспортними кодексами
(статутами), вважається втраченим.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, 22.08.2007
р. (та на час розгляду справи у суді) визначений у договорі-заявці та
транспортній накладній товар відповідачу від ДП КК “РОШЕН” не доставив, у
зв'язку з чим суд дійшов висновку, що фактично вантаж було втрачено
відповідачем. Як пояснив в судовому засіданні відповідач, йому  дійсно невідомо де знаходиться товар отриманий
за договором про надання послуг по супроводженню та доставці товарів від
01.11.2006 р..

Перевізник відповідає за
збереження вантажу, багажу, пошти з
моменту  прийняття їх до
перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе,  що
втрата,  нестача,  псування
або  пошкодження вантажу, багажу, пошти
сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких
від нього не залежало.  Перевізник
відповідає за  втрату,  нестачу,
псування  або пошкодження  прийнятих
до  перевезення вантажу,  багажу,
пошти у розмірі фактичної шкоди,
якщо не доведе,  що це сталося не
з його вини (ст. 924 ЦК України).

Згідно з п. 6.1. Договору,  виконавець (відповідач) несе матеріальну
відповідальність за схоронність товару від повної чи часткової втрати,
пошкодження прийнятого до перевезення товару.

Перевізник несе повну матеріальну
відповідальність за схоронність вантажу
на шляху ( договір-заявка).

Кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази    подаються    сторонами
та    іншими   учасниками судового процесу ( ст. 33 ГПК
України).

Враховуючи наявні  матеріали справи, та вище встановлене, суд
вважає, що позовні вимоги ТОВ “АВІТО СВІТ” підлягають задоволенню, оскільки
відповідач не довів суду, що втрата вантажу отриманого від ДП КК “РОШЕН” для
позивача сталася не з його вини. Суд вирішив стягнути з ФОП ОСОБА_1  на користь ТОВ “АВІТО СВІТ” 263423,48 грн.
фактичної шкоди за втрату вантажу. Заперечення відповідача проти позовних вимог
спростовуються матеріалами справи, Твердження відповідача про те, що  він передоручив здійснення перевезення  СПД ОСОБА_5 документально не підтверджено,
оскільки в договорі-заявці та товарно-транспортній накладній зазначено  автоперевізником та/або експедитором ФОП
ОСОБА_1 .

Посилання відповідача на те, що
товар було отримано не водієм  ОСОБА_3,
як зазначено договорі-заявці, а ОСОБА_4, з вини позивача, оскільки останній не
перевірив  особистість водія, як це передбачено
п.3.1. Договору, судом до уваги не приймається, оскільки в товарно-транспортній
накладній міститься підпис про отримання товару саме  ОСОБА_3.

У відповідності до ст. 49 ГПК
України судові витати покладаються на відповідача, оскільки з його вини спір
доведений до суду.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1  (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційнийНОМЕР_4) на користь товариства з обмеженою відповідальністю
“АВІТО СВІТ” (69084, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 60, п/р 9201
у Запорізькій філії АКІБ “УкрСиббанк” м. Запоріжжя, МФО 351005, код ЄДРПОУ
3415657) 263423,48 грн. фактичної шкоди за втрату вантажу, 2634,23 грн.
державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового  процес. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано
відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 02 листопада 2007 року.

Суддя
Ю.О.
Скиданова