КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2007                                                                                           № 11/264

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Коваленка В.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача 1 - Савицький С.І. (довіреність № 10275/с/10-0 від 30.07.2007року);Петрушка Е.В. (довіреність № 13809/п/10 від 05.10.2007 року);

від позивача 2 - не з'явились

від відповідача -не з'явились

від прокуратури - не з’явились;

від Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва - не з’явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 18.05.2007

за скаргою Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород

на бездіяльність Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва, м. Київ

у справі № 11/264

за позовом                               Ужгородської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі

1.Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області, м. Ужгород

2.Відділення Державного казначейства в Ужгородському районі, м. Ужгород

до                                                   державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України “Спецсервіс” в особі Закарпатської обласної філії

про                                                  стягнення 1366892,43 грн.

Суть ухвали і скарги:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18 травня 2007 року за скаргою Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області на бездіяльність Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва, яка прийнята у справі № 11/264 (суддя – Євсіков О.О.), за позовом Ужгородської міжрайонної прокуратури в інтересах держави в особі Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області (надалі – Позивач-1, Інспекція), Відділення Державного казначейства в Ужгородському районі (надалі – Позивач-2, Казначейство) до державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України “Спецсервіс” в особі Закарпатської обласної філії (надалі – Відповідач, Підприємство) про стягнення 1 366 892,43 грн., відмовлено у задоволенні скарги Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області на дії Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва, зобов’язано Державну виконавчу службу Солом’янського району м. Києва направити Ужгородській міжрайонній державній податковій інспекції у Закарпатській області матеріали виконавчого провадження щодо наказу господарського суду м. Києва від 26.12.2005 року у справі № 11/264 (т. 1 а.с. 147-150).

Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція у Закарпатській області, не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та задовольнити скаргу Інспекції (т. 2 а.с. 4-6).

Головне управління Держаного казначейства України у Закарпатській області у клопотанні № 12-15/3171 від 25.10.2007 року просить розглядати апеляційну скаргу Інспекції без участі представника Головного управління Держаного казначейства України у Закарпатській області та підтримує доводи апеляційної скарги Інспекції з мотивів, викладених у даній апеляційній скарзі (т. 2 а.с. 37). Апеляційний господарський суд при розгляді апеляційної скарги у даній справі враховує інформацію, викладену у даному клопотанні, щодо того, що Головне управління Держаного казначейства України у Закарпатській області є правонаступником Позивача-2 - Відділення Державного казначейства в Ужгородському районі.

Ужгородська міжрайонна прокуратура у відзиві на апеляційну скаргу № 10/3930 вих. 07 від 25.10.2007 року погоджується з вимогами, що викладені в апеляційній скарзі Інспекції, а тому просить задовольнити апеляційну скаргу Позивача-1, скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити скаргу Інспекції на дії Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва (т. 2 а.с. 41-43).

Враховуючи, що матеріали справи містять належні докази повідомлення Прокуратури, Позивача-2, Відповідача та Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва про дату і час судового засідання з розгляду апеляційної скарги Інспекції, що підтверджується ухвалою від 08.10.2007 року з відміткою (на зворотному боці) про направлення копій даної ухвали учасникам судового процесу (т. 2 а.с. 26-27), копіями даної ухвали з поштовими конвертами, які були направлені Підприємству та повернулася на адресу апеляційного суду (т. 2 а.с. 28-34), а також викладене у клопотанні № 12-15/3171 від 25.10.2007 року прохання Головного управління Держаного казначейства України у Закарпатській області здійснити розгляд даної справи без участі його представника, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Інспекції без участі представників вищезгаданих осіб.

Заслухавши усні пояснення представників Інспекції у судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Ужгородська міжрайонна прокуратура звернулась до господарського суду м. Києва в інтересах держави в особі Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області та Відділення Державного казначейства в Ужгородському районі із позовною заявою № 02/1569 вих. 05 від 29.06.2005 року, в якій просила стягнути з державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України “Спецсервіс” в особі Закарпатської обласної філії на користь держави суму 1 366 892,43 грн., а судові витрати покласти на Відповідача (т. 1 а.с. 2-4).

Рішенням господарського суду м. Києва від 12 жовтня 2005 року позов було задоволено повністю, стягнуто з Підприємства на користь держави 1 366 892,43 грн., а також державне мито у сумі 13 668,92 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (т. 1 а.с. 75-80).

Ужгородська міжрайонна державна податкова інспекція у Закарпатській області звернулась до господарського суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва № 5281/9/10 від 12.04.2007 року, в якій просила зобов’язати Державну виконавчу службу Солом’янського району м. Києва здійснити виконавчі дії по примусовому виконанню наказу господарського суду м. Києва від 26.12.2005 року по справі № 11/264 щодо стягнення 1 366 892,43 грн. на користь держави та 13 668,92 грн. державного мита з державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України “Спецсервіс” на загальну суму 1 380 561,30 грн. (т. 1 а.с. 95-96).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18 травня 2007 року у задоволенні скарги Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області на дії Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва відмовлено, а Державну виконавчу службу Солом’янського району м. Києва зобов’язано направити Ужгородській міжрайонній державній податковій інспекції у Закарпатській області матеріали виконавчого провадження щодо наказу господарського суду м. Києва від 26.12.2005 року у справі № 11/264 (т. 1 а.с. 147-150).

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що Державна виконавча служба Солом’янського району м. Києва діяла та продовжує діяти відповідно до вимог чинного законодавства. При цьому, місцевий господарський суд керувався нормами Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) (т. 1 а.с. 147-150).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Інспекції у відкритому судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 18 травня 2007 року, яка прийнята у даній справі, є законною і обґрунтованою у зв’язку з повним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, відповідністю висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За таких умов, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Інспекції без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що скаржник, в порушення вимог статті 33 ГПК України, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог як в суді першої інстанції, так і при апеляційному провадженні.

Так, скаржник вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, а висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи. Інспекція вважає, що місцевим судом не були прийняті до уваги обставини, які свідчать про незаконну бездіяльність Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва по виконанню наказу господарського суду м. Києва у даній справі. Зокрема, на думку скаржника, судом першої інстанції не враховано, що в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" Державна виконавча служба Солом’янського району м. Києва не вживала заходів щодо накладення арешту на кошти Підприємства та його майно, не склала акт опису й арешту майна Підприємства, не реалізувала майно.

Апеляційний господарський суд вважає вищенаведені посилання Інспекції неналежними та такими, що викладені без урахування фактичних обставин справи, наявних у матеріалах справи доказів та вимог чинного законодавства з наступних підстав.

Виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 11/264 від 26.12.2005 року відкрито постановою Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва 04.08.2006 року (т. 1 а.с. 119).

Як вбачається з матеріалів справи, Державною виконавчою службою Солом’янського району м. Києва з метою перевірки майнового стану Підприємства направлялися запити, зокрема, № 708/11 від 07.11.2006 року до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, копія якого міститься у матеріалах справи (т. 1 а.с. 134)

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" до заходів примусового виконання рішень відноситься, зокрема, звернення стягнення на майно боржника.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. На підставі даної статті Державною виконавчою службою Солом’янського району м. Києва винесена постанова про арешт коштів Підприємства на розрахункових рахунках від 25.10.2006 року, копія якої наявна у матеріалах справи (т. 1 а.с. 132-133), яка була направлена на адреси установ банків, в яких у Підприємства відкриті розрахункові рахунки (т. 1 а.с. 131). Згідно відповідей установ банків (т. 1 а.с. 135-138) на рахунках Підприємства відсутні кошти для виконання вищезазначеної постанови.

Частиною 2 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі відсутності відомостей про місце знаходження майна боржника за виконавчими документами, зазначеними у частині першій, державний виконавець виносить постанову про розшук майна, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Державна виконавча служба Солом’янського району м. Києва у відповідності до положень вищенаведеної статті 07.11.2006 року винесла постанову про оголошення розшуку майна Підприємства (т. 1 а.с. 139-140).

Враховуючи наведене, апеляційний суд зазначає, що посилання скаржника на незаконну бездіяльність Державної виконавчої служби спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

З огляду на вищевикладене, апеляційна інстанція погоджується з висновком місцевого господарського суду, що при здійсненні виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду м. Києва від 26.12.2005 року у справі № 11/264 Державною виконавчою службою Солом’янського району м. Києва здійснюються необхідні виконавчі дії у відповідності до вимог чинного законодавства, яке регулює порядок здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що Інспекцією не доведена неправомірність відмови місцевого суду у задоволенні її скарги на бездіяльність Державної виконавчої служби Солом’янського району м. Києва та прийняття оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, керуючись нормами ст.ст. 4, 42, 50 Закону України "Про виконавче провадження” та ст.ст. 32, 33, 34, 43, 91, 94, 99, 101 – 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 18 травня 2007 року у справі № 11/264 без змін.

2. Справу № 11/264 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді