СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

27 листопада 2007 року
Справа № 2-15/6456.1-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: Чорний Іван Петрович (повноваження перевірені), посвідчення №  162260877   від 16.04.05;

прокурора: Пархоменко Дмитро Петрович, посвідчення №  229   від 24.11.04

розглянувши апеляційну скаргу Санаторію "Прикордонник" (військова частина 1487) Державної прикордонної служби України на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко І.А.) від 31.08.2007 у справі №2-15/6456.1-2007

за позовом           Фірми "Микола" (вул. Західна, 5, Сімферополь, 95000)

до           Санаторію "Прикордонник" (військова частина 1487) Державної прикордонної служби України (Севастопольське шосе, 4, Лівадія, м. Ялта, 98655)

Військового прокурора Севастопольського гарнізону (вул. Суворова, 27, Севастополь,99011)

про стягнення 145738,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою  гсподарського  суду Автономної Республіки Крим від 31.08.2007 у справі № 2-15/6456.1-2007 (№ 2-1/12343-2003)(суддя І.А. Іщенко)  подання   військового   прокурора  Севастопольського   гарнізону   в   інтересах держави   в   особі   Санаторію „Прикордонник"   (в/ч    1487)    про    перегляд   рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003 у справі №2-1/12393-2003 залишено без змін.

Залишаючи подання військового   прокурора  Севастопольського   гарнізону   без задоволення, а судове рішення від 14.10.2003 -  без змін, місцевий господарський суд виходив з того, що наведене військовим прокурором обґрунтування  підстав звернення з  поданням в інтересах санаторію „Прикордонник"    не містить посилань на обставини,  які свідчать про порушення чи загрозу інтересам держави та визначення органу державної влади, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних відносинах,  подання про перегляд судового рішення заявлено в інтересах самостійного господарюючого суб’єкта, управління господарською діяльністю якого здійснюється через його органи управління, що свідчить про  відсутність правових підстав для розгляду подання по суті та  перегляду рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003 за нововиявленими обставинами.

Не погодившись з ухвалою суду, санаторій „Прикордонник” (в/ч 1483) звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням уточнень, просить ухвалу  господарського  суду Автономної Республіки Крим від 31.08.2007  скасувати, розглянути по суті подання військового   прокурора  Севастопольського   гарнізону   про    перегляд   рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003  у справі № 2-1/12393.1-2003 за нововиявленими обставинами, скасувати рішення та переглянути справу з урахуванням нововиявлених обставин.

Доводи апеляційної скарги  обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права.

Так, апелянт вважає, що місцевий господарський суд дійшов безпідставного висновку про те, що прокурор може бути представником у справі тільки у випадку, коли цією стороною у справі є органи державної влади або органи місцевого самоврядування, наділені повноваженнями виконавчої влади, у той час,  як відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи  за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до  господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається  до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А.  від 27.11.2007 суддю Дугаренко О.В., у зв’язку із зайнятістю у іншому судовому процесі,  у складі колегії було замінено на суддю Котлярову О.Л.

Представник позивача у судове засідання  не з'явився,  про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,  клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи викладене, а також те, що  неприбуття у судове засідання  представника позивача  не перешкоджає  розгляду справи,  судова колегія ухвалила розглянути справу без його участі, за наявними в матеріалах справи доказами.

Переглянувши справу повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003  у справі № 2-1/12393.1-2003 позов фірми "Микола"  до до в/ч 1487  про стягнення 145738,55 грн. задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 118898,86 грн., держмито у сумі 1457,38 грн. та 118 грн.  витрат, пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

В  частині стягнення  3 відсотків річних - 7431,18 грн., суми інфляції - 11147,43 грн., пені у сумі 8261,08 грн. - в позові відмовлено.

26.10.2003 на виконання   рішення суду господарським судом Автономної Республікп Крим  стягувачу виданий наказ.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.02.2004 рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003 скасовано, в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2004 постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.02.2004 скасовано, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від 07.10.2004  у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 30.06.2004 відмовлено.

В 2004 році військова частина № 1487 в порядку розділу XIII Господарського процесуального кодексу України звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим із заявою про перегляд рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003 за нововиявленими обставинами, мотивуючи  заяву тим,  що  скасування  рішення  господарського  суду  Автономної Республіки Крим від 17.06.2003  постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2003 у справі № 2-18/714.1-2003 впливає на висновок суду про поважність причин пропуску строку позовної давності у рішенні господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003  у даній справі.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 20.10.2005 в задоволенні заяви відмовлено, а рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003 залишено без змін.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.01.2006 ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим  від 20.10.2005  та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 14.10.2003 скасовано, в позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду від 12.04.2006 постанову Севастопольського господарського суду від 12.01.2006 у справі № 2-1/13142.1-2005 скасовано, ухвалу господарського суду АР Крим від 20.10.2005 у даній справі залишено без змін.

08.05.2007 до господарського суду Автономної Республіки Крим надійшло подання військового прокурора Севастопольського гарнізону в інтересах держави в особі санаторію "Прикордонник" (в/ч 1487) про перегляд рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003 у справі  № 2-1/12323-2003 за нововиявленими обставинами.

Подання військового прокурора мотивоване тим, що 10.04.2007  постановою від 10.04.07 Ялтинський міський суд припинив за пунктом 4 статті 6 Кримінального процесуального кодексу України, статей 1, 6, 9 Закону України «Про амністію»від 31.05.2005 провадження по кримінальній справі за обвинуваченням колишнього начальника будинку відпочинку «Прикордонник»(попередника санаторію "Прикордонник" - в/ч 1487) полковника запасу Тарабанько Олега Станіславовича. У ході розгляду справи було встановлено склад злочину в діях вказаної посадової особи, а також невстановлених посадових осіб фірми «Микола».

Прокурор зазначає, що вказаною постановою Ялтинського міського суду встановлено, що в акті приймання виконаних робіт від 31.08.1999 (на якому ґрунтувалося рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003) було завищено коефіцієнт й реальна вартість робіт, виконаних фірмою «Микола», менша на 104988,00 грн.

Прокурор вважає, що вказані обставини мають істотне значення для правильного вирішення справи, існували на момент розгляду справи у суді, однак суду та відповідачу відомі не були. Саме на цей факт прокурор посилається як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги санаторію "Прикордонник", виходячи із наступного.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України   господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Згідно з пунктом 1 Роз'яснень президії Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002 р. «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами»до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

У відповідності до пункту 1.2. вказаних роз'яснень,  нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

В основу судового рішення у даній справі місцевим господарським судом покладений факт наявності у санаторію "Прикордонник" (військової частини 1487) перед фірмою "Микола" заборгованості за договором підряду  б/н від 15.03.1999  в сумі 118898,86 грн.

Вказана заборгованість на час розгляду справи підтверджувалась  актами приймання виконаних робіт від 01.08.1999, узгодженими із будинком відпочинку „Прикордонник” (в/ч 1487).

Постановою Ялтинського міського  суду від 10.04.2007 у справі №  1-211 було припинено провадження за обвинуваченням колишнього начальника будинку відпочинку „Прикордонник” (попередника санаторію „Прикордонник”) Тарабанько О.С. на підставі пункту 4 статті 6 Кримінального процесуального кодексу України,  статтей 1, 6, 9 Закону України „Про амністію” від 31.05.2005.

В ході розгляду кримінальної справи був встановлений склад злочину  в діях вказаної посадової особи, а також невстановлених  посадових осіб фірми „Микола”, цією ж постановою визнано, що злочинними діями держави в особі  санаторію „Прикордонник”  було завдано матеріальної шкоди на суму  104988,90 грн.

Зазначеною постановою Ялтинського міського  суду встановлено,  що в актах приймання  виконаних робіт від  31.08.1999, на яких ґрунтується рішення суду, було завищено коефіцієнт, й реальна вартість робіт, виконаних фірмою „Микола”, менша на  104988,00 грн.

Судова колегія вважає, що вказані обставини мають істотне значення  для правильного вирішення спору, існували на момент розгляду справи, однак відповідачу відомі не були.

За даних обставин, судова колегія дійшла висновку  про наявність нововиявлених обставин, тобто фактичних даних, що спростовують  факти, які було покладено в основу судового рішення у даній справі.

Таким чином, з урахуванням  нововиявлених обставин з санаторію „Прикордонник” на користь фірми „Микола”  підлягає стягненню заборгованість за договором  підряду б/н від 15.03.1999 в сумі  13910,86 грн. (118898,86 грн. –104988,00 грн).

Одночасно, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду  про відсутність підстав для  задоволення позову фірми „Микола” про стягнення з санаторію „Прикордонник” 3 відсотків річних в сумі 7481,18 грн., інфляційної суми –11147,43 грн. та пені в сумі 8261,08 грн. з огляду на те, що рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим  від 15.05.2003  у справі № 2-1/6564-2003, що набрало чинності, договір підряду  б/н від  15.03.1999 визнаний  недійсним та припинений на майбутнє, що виключає можливість стягнення  з відповідача вказаних сум.

Зазначене дає підстави для  залишення судового рішення  у вказаній частині без змін.

Судова колегія не погоджується  з висновками місцевого господарського суду  про відсутність правових підстав для розгляду  подання військового прокурора по суті та перегляду рішення суду за ново виявленими обставинами з огляду на те, що  прокурор може бути представником у справі тільки у випадку, коли  цією стороною у справі є органи державної влади або органи місцевого самоврядування,    наділені повноваженнями виконавчої влади, з настпуних підстав.

В останньому абзаці пункту 4  мотивувальної частини Рішення  Конституційного суду України  від 08.04.1999 № 3-рп/99 у справі № 1-1/99 (справа про представництво прокуратурою  України інтересів держави в арбітражному суді) наведено таке:  із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник  у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі чого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність  їх захисту та зазначає орган,  уповноважений  державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до Закону України  „Про Державну прикордонну службу України”, Положення про Адміністрацію Державної прикордонної  служби України (затверджене Указом Президента України від 04.08.2003 року № 797/2003) Адміністрація Держприкордонслужби України є спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у справах охорони державного кордону, який реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону України, здійснює управління Державною  прикордонною службою України, бере участь у розробленні  та реалізації загальних принципів правового  оформлення і забезпечення недоторканості  державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

На підставі Закону України  „Про Державну прикордонну службу України” особовому складу  Державної прикордонної служби України гарантується  безоплатне медичне забезпечення, яке здійснюється в лікувально-профілактичних закладах Державної прикордонної служби України, до яких відноситься  і санаторій  „Прикордонник”.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку, що необґрунтоване стягнення  з санаторію „Прикордонник” (в/ч 1487) Державної прикордонної служби України (тобто органу, уповноваженого здійснювати  відповідні функції  у спірних відношеннях) суттєво зачипає інтереси держави.

Зазначене є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами за поданням військового прокурора і зміни судового рішення.

За даних обставин, апеляційна скарга санаторію "Прикордонник"  підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись  статтями 101, пунктом 4 статті 103. статтею 105, 106, 112, 114 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу санаторію „Прикордонник” (військова частина  1487) Державної прикордонної служби України задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду  Автономної Республіки Крим  від 31.08.2007 у справі № 2-15/6456.1-2007 скасувати.

3.Подання військового прокурора Севастопольського гарнізону  в інтересах держави в особі санаторію „Прикордонник” (військова частина 1487) про    перегляд   рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.10.2003  у  справі № 2-1/12323-2003 за нововиявленими обставинами задовольнити.

4.Переглянути рішення господарського суду Автономної Республіки Крим     від 14.10.2003 у  справі № 2-1/12323-2003 за нововиявленими обставинами.

5.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим     від 14.10.2003 у  справі № 2-1/12323-2003 змінити.

6.Стягнути з санаторію "Прикордонник" (військової частини № 1487) (98655, м. Ялта, Севастопольське шосе, 4, р/р 0152 в УДК в Автономній Республіці Крим м. Сімферополя, МФО 824026, ОКПО 14321630)   на користь  фірми „Микола” (м. Сімферополь, вул. Западна, 6, р/р 001 у Сімферопольсікій філії "Укргазбанку", МФО 324797, ОКПО 24876990) суму основного боргу  за договором підряду № б/н  від 15.03.1999 в розмірі 13910,86 грн..

7.Стягнути з санаторію "Прикордонник" (військової частини № 1487) (98655, м. Ялта, Севастопольське шосе, 4, р/р 0152 в УДК в Автономній Республіці Крим м. Сімферополя, МФО 824026, ОКПО 14321630)   на користь  фірми „Микола” (м. Сімферополь, вул. Западна, 6, р/р 001 у Сімферопольсікій філії "Укргазбанку", МФО 324797, ОКПО 24876990) держмито у сумі 139,11 грн. та 118,00 грн. витрат, пов'язаних із  інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу.

8.В іншій частині судове рішення залишити без змін.

9.Господарському суду Автономної Республіки Крим  видати накази.

10.Наказ господарського суду Автономної Республіки Крим  від 26.10.2003 у  справі № 2-1/12323-2003 вважати таким, що не підлягає виконанню.

Головуючий суддя                                                  І.В. Антонова

Судді                                                                                О.Л. Котлярова

М.І. Ткаченко