ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  22/301

10.09.07

За позовом     Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської філії

до                     Товариство з Обмеженою Відповідальністю "Фірма ТАУРУС"

про                    стягнення 1505,68 грн.

Суддя  Шкурат А.М.

Представники

від позивач          Соловей В.В. (довіреність б/н від 17.05.2007р.)

від відповідача    не з’явився

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма ТАУРУС»про стягнення основного боргу в сумі 1442,38 грн. за надані за договором № від 02.08.2002р., але неоплачені  телекомунікаційні послуги, та пені в сумі 63,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2007р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 10.09.2007р.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце судового засідання у справі, в тому числі на адресу реєстрації, відповідач в судове засідання не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимог ухвали суду від 20.07.2007 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Справа розглядається, згідно статті 75 Господарського процесуального Кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 02.08.2002р. укладено Договір № про надання послуг електрозв’язку, за умовами якого позивач, як Укртелеком, зобов’язався забезпечувати відповідачу, як споживачу, безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв’язку, а відповідач - прийняти та своєчасно сплачувати вартість наданих послуг на умовах викладених в договорі.

Відповідно до п. 4.1. Договору послуги, які надаються Позивачем, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 4.2. Договору передбачено, що відповідач сплачує послуги електрозв’язку за спільно погодженою кредитною або авансовою системою оплати.

Статтею 63 ЗУ “Про телекомунікації” врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Також визначено умови надання зазначених послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг, відповідно до основних вимог договору про надання телекомунікаційних послуг, встановлених НКРЗ та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Статтею 33 ЗУ “Про телекомунікації” встановлений обов’язок споживача своєчасно сплачувати за отримані телекомунікаційні послуги.

Позивач на виконання умов договору надавав відповідачу послуги електрозв’язку, забезпечував працездатність каналу зв’язку, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач належним чином не виконав свої зобов’язання, оскільки за надані позивачем послуги електрозв’язку не сплатив 1442,38 грн.

Позивачем на адресу Відповідача була направлена Претензія № 07-06/623м від 17.07.2006р. з вимогою сплатити заборгованість за надані послуги у розмірі 1442,38 грн. та 29,42 грн. пені.  Дана Претензія, за доказами представника Позивача, була залишена Відповідачем без відповіді.

Положеннями ст. 36 ЗУ “Про телекомунікації” передбачена відповідальність споживачів телекомунікаційних послуг відповідно до закону. Статтею 230 ГК України визначено про те, що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 5.8 Договору, у разі несплати за надані послуги електрозв’язку понад установлений термін споживач сплачує пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Позивач, відповідно до п. 5.8 Договору нарахував та просить суд стягнути з відповідача 63,30 грн. пені.

Таким чином, на день розгляду справи заборгованість відповідача складає             1505,68 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а також те, що відповідач в установленому порядку обставин, повідомлених позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то  за таких обставин, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за розрахунком позивача.

Згідно ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 33, 43, 44, 49, 78, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма ТАУРУС»(04074, м. Київ, вул. Новозабарська, 20, ідентифікаційний код 30407636, р/р 6601 в Оболонській філії АКБ «Київ»в м. Київ, МФО 320605 або з будь –якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру обслуговування споживачів і послуг Київської міської філії (02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1, ідентифікаційний код 01189910, р/р 8729 в КРД (Ф) АППБ “Аваль”, МФО 322904) основний борг в сумі 1442 (одна тисяча чотириста  сорок дві) грн. 38 коп. та пеню в сумі 63 (шістдесят три) грн. 30 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 102 (сто дві) грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після  закінчення  десятиденного  строку з дня  його підписання.

Суддя                                                                            А.М.Шкурат

27 вересня 2007 року