СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

11.12.07
Справа№ 15/341

за позовною заявою
КП "Червонограджитлокомунсервіс", м.Червоноград

до відповідача ПП
ОСОБА_1, м.Червоноград

про зобов'язання укласти договір

Представники

від позивача -Денисенко Д.М. (довіреність №4673
від 24.09.2007 р.)

від відповідача - ОСОБА_1

Суть спору: Позовну
заяву подано КП “Червонограджитлокомунсервіс”, м.Червоноград до фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, м.Червоноград про спонукання до укладення договору №628с
на вивіз побутового сміття.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 09.10.2007р. порушено провадження у справі та призначено
розгляд справи на 30.10.2007р. Розгляд справи неодноразово відкладався з
мотивів, зазначених в ухвалах суду від 30.10.2007р., 13.11.2007р.

У відповідності до ст.75 ГПК
України справа слухається за наявними у ній матеріалами. Представникам сторін
роз'яснено їх права згідно зі ст. 22 ГПК України.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що позивач
направив відповідачу два примірники договорів про участь у розрахунках за
утримання будинку та при будинкової території та на вивіз побутового сміття
№628 від 14.06.2007 р.. Однак, відповідач ухиляється від їх підписання, хоча є
власником приміщення у будинку поАДРЕСА_1. Просить позов задоволити.

Відповідач позов заперечив з
мотивів, зазначених у поясненні на позовну заяву. Зазначив, що послуг позивача
по прибиранню при будинкової території та вивозу побутового сміття не потребує,
зазначені роботи виконує самостійно або силами самостійно залучених
організацій. Ствердив також, що позивач неналежно виконує ті обов'язки, які він
покладає на себе договорами, до укладення яких він спонукає споживачів. Просить
у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх
сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
та пояснень сторін, позивач обслуговує житловий будинок поАДРЕСА_1. Відповідач
у письмовому поясненні визнав належність йому на праві власності одного з
приміщень, розташованого у вказаному будинку.

Рішенням №261 від 28.09.2006 р. виконавчого
комітету Червоноградської міської ради “Про затвердження розміру
експлуатаційних витрат для не житлових приміщень у житловому фонді комунальної
власності”, були затверджені відповідні розміри експлуатаційних витрат для не
житлових приміщень у житловому фонді комунальної власності.

Листом №2798/10 від 19.06.2007 р.
позивач направив відповідачу проекти договору №628с на вивіз побутового сміття
від 14.06.2007 р. та №631 про участь суб'єкта підприємницької діяльності у
розрахунках за утримання будинку та при будинкової території від 14.06.2007 р.
Зазначений лист відповідач отримав 06.08.2007 р., що підтверджується відміткою
на повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, договори у
направлених редакціях відповідачем підписані не були. Доказів направлення
відповідачем позивачу протоколу розбіжностей, обґрунтованих заперечень щодо
укладення договору чи взагалі будь-якої відповіді суду не надано.

Згідно із ч. 3 ст. 179 ГК України,
укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта
господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка
закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Така вказівка встановлена у законодавстві. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 22
Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, виробник комунальних послуг
зобов'язаний укласти договір з виконавцем (споживачем) про умови надання
житлово-комунальних послуг. Таким чином, функція оферента при укладенні
договору про надання житлово-комунальних послуг покладена на позивача.

У відповідності до п. 1.7. Наказу
№407 від 11.12.2006 р. Міністерства будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства України “Про затвердження Правил з
організації збирання, перевезення, перероблення та утилізації твердих побутових
відходів”, відповідно до чинного законодавства споживачі послуг із вивезення
твердих побутових відходів зобов'язані укладати договори з виконавцями -
переможцями конкурсів на набуття права виконувати ці послуги на певній
території, розмір якої визначається органами місцевого самоврядування. Проте,
позивач не надав доказу своєї перемоги у конкурсі чи самого факту його
проведення.

У відповідності до ст. 181 ГК
України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі
єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект
договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект
договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох
примірниках. З врахуванням наведеного та приймаючи до уваги, що у відповідності
до ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозиція укласти договір має містити істотні умови
договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у
разі її прийняття, суд приходить до висновку, що направлені позивачем
відповідачу з листом №2798/10 від 19.06.2007 р. проекти договору №628с на вивіз
побутового сміття від 14.06.2007 р. та №631 про участь суб'єкта підприємницької
діяльності у розрахунках за утримання будинку та при будинкової території від
14.06.2007 р. не носять характеру оферти, оскільки ці проекти не були підписані
офрентом та не були скріплені його печаткою, а тому, у випадку погодження
відповідачем їх умов не зобов'язували б позивача виконувати їх умови без
додаткового узгодження із ним.

Згідно із ч. 3 ст. 181 ГК України,
сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вищенаведених вимог і повертає один примірник договору
другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний
строк після одержання договору. У відповідності до ч. 8 ст. 181 ГК України, у
разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського
договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо
одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки
таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

За даних умов позивач у встановленому
порядку належними доказами не довів звернення до відповідача із належною
офертою та підставність своїх вимог до відповідача.

Водночас, це не звільняє
відповідача від обов'язку оплачувати фактично надані послуги у встановленому
розмірі, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України допускається
укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Посилання відповідача на неналежність
виконання позивачем своїх обов'язків по наданню таких послуг, прибирання
території мешканцями будинку власними силами, укладення ним із ТзОВ СП
“Екологічна група “Буг” 01.10.2007 р. договору на впорядкування спеціально
виділеної земельної ділянки для складання твердих побутових відходів не
стосуються суті спору, оскільки вимог про стягнення коштів за фактично надані
послуги (виконані роботи) позивач не заявляв.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень. З врахуванням наведеного суд приходить до
висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За таких обставин судові витрати
покладаються на позивача. Керуючись ст.ст. 33, 35 43, 75, 82, 84 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя