Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" листопада 2007 р.                                                     Справа № 12/1798

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорська Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Череповський О.В. - дов. №07/80 від 23.05.07р. (13.11.07р.), Кудрявцев П.М. - дов. №07/39 від 09.02.07р. (27.11.07).

від відповідача Корнійчук М.А. - директор.

розглянув справу за позовом Дочірнього підприємство "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії"Нафтогаз України" (м. Київ)

до Комунальне підприємство "Малинтеплоенерго" (м. Малин)

про стягнення 705355,27 грн.

У відповідності до ч.4 ст. 69 ГПК України, справа розглядається убільш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 цієї статті.

Відповідно до ст.77 ГПК України, в судовому засіданні від 13.11.07р. оголошувалась перерва до 09:30 год. 27.11.07р.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача                          705355,27 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву (а.с. 103-104, т.1) викладено обставини, на яких грунтуються заперечення відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.05р. між Дочірнім підприємством "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (позивач) та Комунальним підприємством "Малинтеплоенерго" (відповідач) був укладений договір комісії №12/05-460/2 (далі-Договір), відповідно до п.2.1 якого відповідач зобов'язався від свого імені, в інтересах та за рахунок позивача укласти правочини з реалізації теплової енергії відповідно до умов договору (а.с. 7-12, т.1).

Під «правочином», згідно п.1.2. Договору сторони розуміють договір з тепло- та гарячого водопостачання або договір купівлі-продажу теплової енергії, укладений комісіонером в інтересах комітента зі споживачами такої теплової енергії з урахуванням вказівок останнього.

За пунктом 4.3. Договору комісіонер зобов'язався оформити факт реалізації споживачам в звітному місяці теплову енергію шляхом оформлення : - для фізичних осіб - рахунків (квитанцій); - для юридичних осіб - рахунків-фактур та актів виконаних робіт (послуг).

Згідно п. 4.4. Договору в інтересах комітента (позивача) комісіонер (відповідач) зобов'язався від свого імені укласти правочини із споживачами теплової енергії, а саме з: населенням, бюджетними установами всіх рівнів, госпрозрахунковими підприємствами.

У відповідності до п. 4.13. комісіонер зобов'зався супроводжувати укладанні правочини, а саме вести: обліково-розрахункові операції щодо правочинів; аналітичний облік правочинів; абонентську інформаційну базу та інше з наданням комітенту відповідного звіту на магнітних носіях; облік заборгованості державного бюджету за пільгами та субсидіями населенню.

За п. 3.4. Договору кількість та вартість теплової енергії, фактично переданої комітентом комісіонеру в звітному місяці зазначається сторонами в акті прийому-передачі теплової енергії  за формою, наведенною в додатку №1 до Договору та підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно п. п. 4.1.,4.2. Договору вказаним актом сторони зобов'язалися оформити факт передачі та прийняття теплової енергії.

Пунктом 4.7. Договору сторони обумовили, що загальний обсяг теплової енергії, реалізованої комісіонером споживачам згідно укладених правочинів, повинен відповідати обсягу теплової енергії, отриманому від комітента.

У відповідності до п. п. 4.4. 4.5. Договору, правочини, укладені комісіонером із споживачами, в обовязковому порядку повинні передбачати обов'язок споживача здійснювати оплату не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним та  розрахунок останніх за спожиту теплову енергію  виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок комітента, зазначений в п.5.1.Договору (а.с. 8,9 т.1).

Відповідно до п.4.8. Договору комісіонер зобов'язався забезпечити своєчасну оплату споживачами за спожиту теплову енергію по правочинах, укладених на виконання умов Договору.

У відповідності до п.5.3. Договору виплата комітентом комісійної плати, згідно п. 5.2. Договору, повинна здійснюватися не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним при умові 100% оплати вартості теплової енергії за такий звітний місяць.

За положеннями п. 4.9 Договору комісіонер прийняв на себе поруку (делькредере) перед комітентом за виконання споживачами (третіми особами) зобов'язань за правочинами, укладеними між відповідачем та третіми особами, на виконання п. 4.4. Договору.

У випадку незабезпечення комісіонером виконання п. 4.5. Договору, останній зобов'язався відшкодувати відповідну суму неотриманих комітентом грошових коштів (п.6.3. Договору).

Обов'язковою умовою виконання Договору, згідно його п.4.10, є складання між комітентом та комісіонером станом на 01 число місяця, наступного за розрахунковим, акту звірки розрахунків з реалізації теплової енергії.

Строк дії вказаного договору визначено з моменту його підписання і в частині виконання доручення  до 30.09.07р., в частині взаєморозрахунків - до повного його виконання сторонами.

За даними позивача, в період з жовтня 2005 року по квітень 2006 року на виконання умов Договору, позивач передав відповідачу теплову енергію в розмірі 13019,000 гігакалорій на загальну суму 1478258,69 грн., а відповідач прийняв обумовлену в договорі теплову енергію та реалізував її кінцевим споживачам, перерахувавши позивачу  772903,42 грн.

Факт прийому-передачі теплової енергії на вказану суму, у вказаному періоді, відповідно до договору комісії, підтверджується Актом №10 К/460/2-к за жовтень 2005р.- квітень 2006р. (а.с. 25- 31 т.1).

Здійснення відповідачем реалізації теплової енергії кінцевим споживачам підверджується звітами комісіонера (а.с. 16-21 т.2).

Оскільки відповідач не провів розрахунки в повному обсязі, а строк виконання зобов'язаннь комісіонера щодо їх проведення за вказаним Договором не був визначений, в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України та на виконання п.4.9. Договору позивач направив відповідачу вимогу від 24.04.07р. №54/11-696-1625 про погашення заборгованості за договором №12/06-1032 від 29.09.06р. (а.с.22,23 т.1). У вказаній вимозі позивач повідомив відповідача про наявність боргу за поставлену теплову енергію в сумі 705355,27 грн. (1478258,69 грн.-772903,42 грн.) та вимагав сплатити його відповідно до зобов'язань, які відповідач взяв на себе згідно умов вказаного Договору.

Відповіді, на час звернення з позовом до суду, від відповідача не надійшло, оплату проведено не було.

На дату подачі позову, за даними позивача, заборгованість відповідача за поставлену теплову енергію згідно Договору №12/05-460/2 від 01.10.05р. становила 705355,27 грн. (розрахунок боргу, а с. 3 т.).

Наявність заборгованості перед комітентом по Договору комісії підтверджується і, підписаним сторонами, звітом комісіонера (відповідача) за березень 2006року, складеним у відповідності до п. 4.10 Договору, в яких зазначено суму боргу комісіонера за продаж теплової енергії (а.с. 21 т.2). Зокрема, згідно звіту  за березень 2006р. заборгованість комісіонера становила 892908,51 грн.

Відповідач проти позову заперечує. В письмовому відзиві на позовну заяву (а.с.103-104) стверджує, що особливу форму відповідальності –делькредере, ДП «Малинтеплоенерго» не може нести, оскільки Договором сторони її не передбачили.

Вважає, що основне зобов'язання по Договору (щодо укладення договорів продажу теплової енергії) ним виконано повністю.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та, враховуючи пояснення представника позивача, господарський суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог на підставі слідуючого.

У відповідності до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

За положеннями ст. 208 ЦК України правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3. ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк; одностороння умова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладаючи договір комісії №12/05-460/2 від 01.10.05р. сторони дотрималися вказаних вимог та узгодили всі його пункти. Зокрема, за спільною домовленістю п.4.9. встановили, що комісіонер (відповідач) приймає на себе поруку (делькредере) перед комітентом за виконання споживачами зобов'язань по укладених комісіонером угодах.

Згідно ст.1011 ЦК України за   договором   комісії   одна    сторона    (комісіонер) зобов'язується  за  дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

За положеннями ч.3 ст.1016 ЦК України комісіонер не відповідає перед комітентом  за  невиконання третьою  особою  договору,  укладеного з нею за рахунок комітента, крім випадків, коли комісіонер був необачним при виборі цієї особи або поручився за виконання договору (делькредере).

Тобто делькредере є видом поруки, додатковим зобов'язанням комісіонера перед комітентом за третю особу по укладеному договору комісії. Наявність делькредере в договорі означає, що комісіонер за особливу винагороду бере на себе поруку за виконання договору третьою особою і несе матеріальну відповідальність за невиконання останнім зобов'язань. Тобто, при наявності в договорі умови делькредере комітент має право вимагати від комісіонера відшкодування збитків, які йому завдано невиконанням умов договору комісії третьою особою.

Слід зазначити, що чинним законодавством не передбачено укладання договору делькредере у вигляді окремого документу, навпаки зі ст. 1016 ЦК України вбачається, що це окреме зобов'язання по договору комісії.

Отже, щоб вважати таке зобов'язання прийнятим, сторонам достатньо вказати про нього у договорі комісії. Чинним законодавством не передбачено і вимоги до змісту умов делькредере.

Як вбачається зі спірного договору комісії сторони обумовили, що у відповідності до п.5.3. Договору виплата комітентом комісійної плати, згідно п. 5.2. Договору, повинна здійснюватися не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним при умові 100% оплати вартості теплової енергії за такий звітний місяць. .

У п.6.3. Договору сторони вказали, що у випадку незабезпечення комісіонером виконання п.4.5. Договору, останній зобов'язується відшкодувати відповідну суму неотриманих комітентом грошових коштів. Зазначеним спростовується позиція відповідача стосовно того, що особливу форму відповідальності - делькредере, ДП «Малинтеплопостач»не може нести, оскільки Договором сторони її не передбачили.

Тобто, за волею сторін в договір комісії №12/06-1032 від 29.09.06р. було включено істотні умови і по договору комісії і по делькредере.

Враховуючи викладене, безпідставними також є твердження відповідача стосовно того, що для покладення на нього виконання додаткового грошового зобов'язання за третю особу, потрібно було укласти з КП "Малинтеплоенерго" договір поруки.

Оскільки строк проведення розрахунків сторонами не було визначено в договорі, то у відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що  позивач 25.04.07р. направив відповідачу повідомлення-вимогу від 24.04.07р. №54/11-695-1626 про погашення заборгованості за договором №12/05-1460/2 від 01.10.05р. на суму 705355,27 грн., розрахунки повинні були бути проведеними до 05.05.07р. (25.04.07р. + 7пільгових днів + 3 дні на поштовий обіг) на вказану суму.

Оскільки ні у вказаний строк, ні на день звернення до суду заборгованість не було погашено відповідачем, додаткові кошти від споживачів за укладеними ним угодами на рахунок позивача не надходили, останній правомірно просить стягнути з відповідача заборгованість по договору комісії в сумі 705355,27 грн., що не суречить вимогам чинного законодавства та відповідає умовам договору.

Згідно з ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, що є в матеріалах справи і  підлягає задоволенню в сумі 705355,27 грн.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 33, 49, 69, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Малинтеплоенерго", 11600, Житомирська обл., м. Малин., вул. Соборна, 12, код 32277167

на користь Дочірнього підприємства "Газ-тепло" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", 03065, м. Київ, бульв. І. Лепсе, 16, код 32587579,

- 705355,27 грн. боргу;

- 7053,56 грн. - витрат по сплаті держмита;

- 118,00 грн. - витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня  його підписання.

Суддя                                                                       Сікорська Н.А.

Дата підписання: 07 грудня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 -сторонам