СУД
ПОСТАНОВА

"12" грудня 2007 р.

Справа №  18/293

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді ТимошевськоїВ.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні при секретарі судового
засідання Горлової М.С. 12.12.2007 року об 15:40 год. адміністративну справу
№18/293

за позовом: Знам'янського
міжрайонного прокурора в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає
управління Пенсійного фонду України в Знам'янському районі, м. Знам'янка
Кіровоградської області

до відповідача: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Петрово Знам'янського району Кіровоградської
області

про стягнення 735,51 грн.

Представники сторін:

від прокуратури - участі не брали;

від позивача - головний
спеціаліст-юрисконсульт Солонько Ю.Ю.,
довіреність №112/07-25 від 15.01.2007р.;

від відповідача - участі не брали.

Знам'янським міжрайонним прокурором
в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає управління Пенсійного
фонду України в Знам'янському районі
подано адміністративний позов про стягнення з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 735,51 грн.
заборгованості, з них 434,73 грн. страхових внесків, 273,23 грн. штрафу
та 27,55 грн. пені.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, витребувані документи до суду не подав, хоча належним
чином сповіщений про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується
повідомленням органу поштового зв'язку про вручення поштового відправлення
№2425510 від 29.11.2007 р. (а.с. 43).

Відповідно до частини 2 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без
поважних причин представника сторони або неповідомлення про причини неприбуття
не є перешкодою для розгляду справи.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками
визначається Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV (далі по тексту - Закон).

За вимогами частини 2 статті 18 вказаного
Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим  платежем, який справляється на всій території
України. Платниками страхових внесків згідно зі статтею 14 та 15 Закону є
страхувальники -роботодавці, які набувають статусу платників страхових внесків
з дня їх взяття на облік територіальним органом
Пенсійного фонду.

Органом, який здійснює керівництво
та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного
страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, є Пенсійний
фонд, який, при цьому, є центральним органом виконавчої влади, що слідує з
Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України
від 01.03.2001 р. №121.

Виконавчими органами правління
Пенсійного фонду є  виконавча дирекція та
підвідомчі їй територіальні органи, які уповноважені стягувати з платників
страхових внесків несплачені суми страхових внесків та застосовувати санкції,
передбачені Законом  (ст.63, 64 Закону).
З урахуванням частини 12 Прикінцевих
Положень Закону України №1058-ІV функції виконавчої дирекції та її
територіальних  органів протягом п'яти
років з дня набрання  чинності цим
Законом виконують відповідно  Пенсійний
фонд України та головні управління Пенсійного фонду в Автономній республіці
Крим, областях, містах Києві, Севастополі та управління Пенсійного фонду
України в районах, містах, районах у містах.

Згідно частини 1 статті 19 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"
страхові внески для роботодавця нараховуються
на суми фактичних витрат  на  оплату
праці (грошового
забезпечення)  працівників,  що включають виплату основної і
додаткової  заробітної плати та інших
заохочувальних   та   компенсаційних   виплат,
у  тому  числі
в натуральній  формі, які
визначаються згідно з нормативно-правовими актами,  прийнятими
відповідно  до  Закону
України  "Про  оплату праці",  виплату
винагород  фізичним  особам
за виконання  робіт (послуг) за
угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на
доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової
непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів  роботодавця,
та  допомоги   по тимчасовій непрацездатності.

Обчислюються страхові внески
виключно у грошовій формі та мають сплачуватись за відповідний базовий період
(календарний місяць) не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення
цього періоду та підлягають сплаті незалежно від фінансового стану
платника.  Якщо страхувальники
несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них
застосовуються фінансові санкції (ст. 20 Закону).

Як вбачається з розрахунку сум
страхових внесків та підтверджується даними картки особового рахунку
відповідача за фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1  присутній борг зі сплати  страхових внесків за період з квітня по
вересень в сумі 434,73 грн. (а.с.13-24,
61- 66).

Згідно з Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України,
затвердженого Правлінням ПФУ 19.12.2003 р. №21-1, якщо страхувальник має на
кінець звітного періоду борг зі сплати страхових внесків органи Пенсійного
фонду надсилають страхувальнику вимогу
про сплату боргу (пункт 8.2.).
Страхувальник протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги
зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми (пункт 8.4.).  У разі незгоди з розрахунком суми вимог
страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження
має право на оскарження в судовому порядку (пункт 8.5.). Якщо страхувальник,
який одержав вимогу, не сплатив зазначену у вимозі суму,  або  не
узгодив і не оскаржив вимогу, або узгодив і не сплатив, орган Пенсійного
фонду  може звернутися до органів
державної виконавчої служби для стягнення у встановленому законом порядку
(пункт 8.8.). У зазначених випадках орган Пенсійного фонду має право також
звернутися  до суду з відповідним позовом
(частина 3 статті 106 Закону).

Як вбачається із матеріалів судової
справи, управлінням Пенсійного фонду в Знам'янському районі сформовано  наступні вимоги про сплату боргу:

№ Ф-14 від 06.06.2007 р.  на суму 70,77 грн. (а.с. 26)

№ Ф - 16 від 03.07.2007 року  на суму 240,77 грн. (а.с. 28)

№ Ф-19 від 04.09.2007 року на суму
275,69 грн. (а.с. 30)

№ Ф-20 від 05.10.2007 року на суму
74,14 грн. (а.с. 32).

Вказані вимоги отримані
відповідачем, про що свідчать повідомлення про вручення (а.с. 25, 27, 29, 31).

Крім того, рішеннями начальника
управління Пенсійного фонду в Зам'янському районі до відповідача застосовано
фінансові санкції у вигляді штрафу на суму 273,55 грн. та нараховано пеню на
загальну суму 27,55 грн., а саме:

рішення №72 від 03.05.2007
року  на суму штрафу 170 грн.  (а.с.34);

рішення №150 від 30.07.2007 року на
суму штрафу 103,23 грн. та пеня 27,55 грн. (а.с.37).

Дані рішення отримано відповідачем,
про що свідчать повідомлення про вручення (а.с. 33, 36).

За повідомленням позивача,
викладеним в листі № 3554/07-25 від 07.12.2007 року, вимоги про сплату боргу та
рішення про застосування фінансових санкцій і пені  відповідачем не оскаржувались (а.с. 44).

Відповідно до  пункту 13 статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пені та штрафів
підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому, страхувальник має право оскаржити рішення до
вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим
повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким
прийнято рішення. Стягуються суми пені і штрафів  в тому ж порядку, що й недоїмка зі сплати
страхових внесків.

Враховуючи викладене та з огляду на
відсутність в матеріалах справи  доказів
сплати відповідачем заборгованості у розмірі 735,51 грн. позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 71, п. 4 ст. 94,  ч.ч. 1-3 ст. 160, ч. 1 ст. 162, ст. 163, ч. 2
ст. 186, ч.ч. 1-4 ст. 254, ст. 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних
положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь управління Пенсійного фонду України в Знам'янському районі (27400,
Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Свердлова, 16, р/р 30 у
ВАТ "Державний ощадний банк України", м. Кіровоград, МФО 323475)  - 735 грн. 51 коп. заборгованості, з них: 434
грн. 73 коп. страхових внесків, 273 грн. 23 коп. штрафу,  27 грн. 55 коп. пені.

Після набрання постановою законної
сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя

В.В.Тимошевська