ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

16.11.07р.

Справа № А37/345(17/156)-07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Промтехкомплект", м.Дніпропетровськ

до  Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська, м.Дніпропетровськ

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішеннь №№ /0, /0, /0 від 02.07.2004 р.

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

від позивача: Суховаров А.В. дов № 8 від 30.01.2007 року

від відповідача: БойкоО.П. дов № 25652/10/10 від 15.10.2007 року

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена  вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Промтехкомплект"  (далі –позивач) звернулося з позовом до Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська (далі –відповідач) і просить суд, з урахуванням доповнень до позову від 03.11.2006 року  визнати недійсними  податкові повідомлення –рішення  Лівобережної міжрайонної  державної податкової інспекції  м. Дніпропетровська від 02.07.2004року №/0 про нарахування штрафних санкцій в сумі 3774,70грн., №/0 про нарахування штрафних санкцій в сумі 3672,28грн., /0 про нарахування штрафних санкцій в сумі 15,0грн.

В обґрунтування позову   позивач посилається на те, що  спірні податкові повідомлення-рішення прийняті за результатами перевірки, які оформлені неналежним  чином, і позивач не припускав несвоєчасної сплати податку на прибуток. Зокрема, відповідач не врахував своєчасне звернення товариства до ДПІ щодо погашення поточних зобов’язань з податку на прибуток за рахунок бюджетної заборгованості з ПДВ.

Відповідач  проти позову заперечує, посилаючись на те, що порушення щодо несвоєчасної сплати податку на прибуток детально виписано в акті перевірки, а аргументи позивача спростовуються даними оперативного обліку ДПІ.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Лівобережною МДПІ м. Дніпропетровська 02.07.2004року були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

-          № /0, яким позивачу нарахований штраф у розмірі 50 % у сумі 3774 грн. 70 коп. за затримку на 100 календарних дня граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання в розмірі 7549,40 грн. за платежем податок на прибуток;

-          № /0,  яким позивачу нарахований штраф у розмірі 20 % у сумі 3672 грн. 28 коп. за затримку на 73 календарних дня граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання  в розмірі  18361,40 грн. за платежем податок на прибуток;

-          № /0, яким позивачу нарахований штраф у розмірі 10 % у сумі 15 грн. 00 коп. за затримку на 3 календарних дня граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання  в розмірі 150,00 грн. грн. за платежем податок на прибуток.

Вищезазначені штрафні санкції були застосовані на підставі підпункту 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Спірні повідомлення-рішення прийняті на підставі акту № 00015944 від 30.06.2004р. щодо несвоєчасності перерахування до бюджету позивачем податку на прибуток.

Застосування спірних штрафних санкцій пов’язується з наступними обставинами.

Перевіркою встановлено, що позивач перейшов з податкового обліку ДПІ у Кіровському районі м.Дніпропетровська на облік відповідача. Позивачем порушено вимоги п/п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетними та державними цільовими фондами”, згідно з яким він був зобов’язаний сплатити узгоджену суму податкового зобов’язання з податку на прибуток 16100 грн. по строку 02.12.2002 року, 9100 грн. - по строку 19.08.2003року. Недоїмка станом на 02.12.2002 року склала 13561грн., станом на 02.01.2003 р. –18361,40 грн. Фактично підприємством погашено заборгованість в терміни:

13.02.2003 р. в сумі 13561,40 грн. з порушенням терміну сплати на 73 дні;

13.02.2003 р. в сумі 4800 грн. з порушенням терміну сплати на 42 дні;

Недоїмка станом на 19.08.2003 р. склала 7699,40 грн. Фактично підприємством погашено заборгованість в слідуючи терміни:

22.08.2003 р. в сумі 150 грн. з порушенням терміну сплати на 15 днів;

19.11.2003 р. в сумі 4900 грн. з порушенням терміну сплати на 92 дні;

27.11.2003 р. в сумі 2349,40 грн. шляхом відшкодування з ПДВ з порушенням терміну сплати на 100 днів;

27.11.2003 р. в сумі 300 грн. шляхом відшкодування з ПДВ з порушенням терміну сплати на 100 днів.

Під час судового розгляду наведених обставин було встановлено наступне.

Позивачем  20.11.2002 року було подано повідомлення про результати розрахунку авансового внеску податку на прибуток за жовтень 2002 року, згідно з яким сума авансового внеску за жовтень 2002 року складає 16100,00грн. У зв’язку з тим, що на цю дату за даними оперативного обліку ДПІ по сплаті податку у позивача рахувалась переплата податку на прибуток в сумі 25383,60 грн., сума до сплати авансового внеску за жовтень 2002 року склала 13561,40 грн. Відповідно до п.16.7 ст.16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” (в редакції яка діяла в спірний період) та п/п. „а” п/п.4.14 п.4.1 ст.4, п/п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, граничний строк сплати місячного авансового внеску за жовтень припадає на 02.12.2002року.

Повідомленням про результати розрахунку авансового внеску податку на прибуток за листопад 2002 року, поданої до ДПІ 19.12.2002 року, позивач задекларував суму авансового внеску за листопад 2002 року в сумі 4800,00грн. Відповідно до п.16.7 ст.16 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” (в редакції яка діяла в спірний період) та п/п. „а” п/п.4.14 п.4.1 ст.4, п/п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” граничний строк сплати місячного авансового внеску за листопад 2002 року припадає на 02.01.2003року.

Також податковою декларацією з податку на прибуток за І півріччя 2003 року позивач задекларував суму податку на прибуток в розмірі 9100 грн.(складові: 8800+300). Відповідно до п/п. „б” п/п.4.1.4 п.4.1 ст.4, п/п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” зазначена сума підлягає сплаті до 20.08.2003 року.

Матеріали справи свідчать про те, позивач зробив усі належні дії щодо своєчасного погашення зазначених платежів з податку на прибуток.

Так,  листом № 116 від 20.11.2002р., № 128 від 18.12.2002 року та № 82 від 19.09.2002 року позивач на адресу ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська (на податковому обліку якого знаходився на той час) про своє бажання погасити авансові внески з податку на прибуток за  жовтень, листопад 2002 року та інші поточні податкові зобов’язання з податку на прибуток за рахунок сум ПДВ, які підлягають відшкодуванню з бюджету  по наступних деклараціях з ПДВ:

-          за серпень 2001року – 266 грн.

-          за лютий 2002року   –325 грн.

-          за травень 2002року – 7962 грн.

-          за жовтень 2002року – 9809 грн.

Крім того, 20.11.2002 року позивач подав уточнену декларацію з ПДВ за березень 2002 року, якою  задекларував суму експортного відшкодування ПДВ в розмірі  33766 грн., з яких  45%, а саме 15194,00 грн. зазначив до погашення шляхом зарахування в рахунок погашення податкових зобов’язань з податку на прибуток.

Аналіз податкових декларацій за серпень 2001 року, лютий 2002 року, травень 2002 р. та жовтень 2002 року свідчить про те, що станом на 20.11.2002 року позивач мав переплату ПДВ за експортними операціями на загальну суму 13051,00 грн.(8480 грн. –за травень 2002 року (розрахунок експортного відшкодування поданий 19.06.2002року) і 4571 грн. –за жовтень 2002 року (розрахунок експортного відшкодування поданий 19.11.2002року)), із яких виявив бажання спрямувати переплату в рахунок податку на прибуток в сумі 12533,00 грн.(7962,00 грн. –травень 2002 року, 4571,00грн. –жовтень 2002 року).

Згідно з пп. 8.6, 8.7 ст.8 Закону України „Про податок на додану вартість” (в редакції, яка діяла в спірний період)  експортне   відшкодування    надається    протягом    30 календарних днів, наступних за днем подання розрахунку експортного відшкодування. За добровільним рішенням платника податку сума експортного відшкодування може бути повністю або частково зарахована в рахунок платежів з цього податку або інших податків, зборів (обов'язкових платежів), які зараховуються до Державного бюджету України. Про таке рішення платник податку зазначає у декларації.

Таким чином, починаючи з 20.11.2002 року у позивача була заявлена до відшкодування з бюджету сума експортного відшкодування ПДВ на загальну суму 27727,00 грн. (15194,00грн. –за березень 2002року і 12533,00 грн. - за травень 2002 р. і жовтень 2002 року), що перевищує його податкові зобов’язання з податку на прибуток за жовтень,  листопад 2002 року і І півріччя 2003 року на загальну суму 27461,40 грн., і які ним своєчасно і на законних підставах було заявлено до взаємного  зарахування. Несвоєчасне їх зарахування податковим органом не може тягнути правові наслідки для добросовісного платника податків.

У зв’язку з цим, суд вважає безпідставними розрахунки відповідача в частині фактичного погашення податкових зобов’язань позивача з податку на прибуток  за жовтень, листопад 2002 року та І півріччя 2003року і тому неправомірним застосування до нього штрафних санкцій за їх несвоєчасну сплату.

Керуючись ст.  94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська  від 02.07.2004року № /0 про нарахування штрафних санкцій в сумі 3774 грн. 70 коп.; № /0  про нарахування штрафних санкцій в сумі 3672 грн. 28 коп.; № /0  про нарахування штрафних санкцій в сумі 15 грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Промтехкомплект" судові витрати в розмірі 373грн.

Суддя                                                                                           Н.Б.Кеся

Постанову оформлено у повному обсязі 26.11.2007року