ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.11.07р.

Справа № 3/426-07

За позовом  Комунального підприємства "Павлоградтеплоенерго", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Девар", м.  Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення 3 140 грн. 53 коп.

Суддя Юзіков С. Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

позивача - Тімченко А.Ю., дов. від 24.01.2007р.

відповідача –не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача  борг за теплову енергію у розмірі               3 140,53 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що борг у розмірі 1 838,15 грн. сплачено до порушення судом провадження у справі, що підтверджується копіями платіжних доручень.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.11.2006р. сторонами укладено договір №662 про відпуск теплової енергії для потреб опалення (далі Договір), за яким  Позивач постачав Відповідачеві теплову енергію у необхідних йому об'ємах, а Відповідач зобов’язався оплатити отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені Договором  (п. 1.1, 4.1, 5.2 Договору).

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005р. №2633   споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

За даними Позивача Відповідач свої зобов’язання вчасно не виконував, у зв’язку з чим, станом на 01.09.2007р. у нього утворився борг за теплову енергію у розмірі 3 140,53 грн., з яких за період з листопаду 2006р. до березня 2007р. борг становить 1 838,15 грн.,  станом на 01.11.2006р. (тобто до укладення спірного Договору) борг становить 1 958,06 грн.

У силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання  зобов’язань не допускається.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.  Кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач позов заперечує, на підтвердження сплати боргу за Договором  -  1 838,15 грн.,  надав відповідні платіжні доручення (копії до матеріалів справи), згідно з якими останній платіж проведено 27.09.2007р. (квитанція № 4/1), тобто до звернення до суду Позивача з позовом.

Щодо  решти боргу Позивач не надав доказів його виникнення за спірним Договором.

Відповідно до ст. 33, 34  ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути  підтверджені  певними  засобами  доказування,   не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати  слід покласти на Позивача.

Керуючись с ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Судові витрати покласти на Позивача.

Суддя                                                                                                                С.Г. Юзіков

Рішення підписане  30.11.2007р.