ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"10" серпня 2007 р.                                                             Справа №     А18/362-07

м. Київ, вул. Комінтерну, 16

(зал судових засідань №  205)

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді А.Ю. Кошика при секретарі  Кантарія Д.Ю. розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом  Державної податкової інспекції у Вишгородському районі

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Витязь"

про      стягнення 1527,09 грн.

За участю представників:

Позивач -  Сингаєвська Л.В.

Відповідач -  не з"явився

Суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державної податкової інспекції у Вишгородському районі (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Витязь»(далі – відповідач)  про стягнення  1527,09 грн. заборгованості перед бюджетом.

Відповідно до ухвали від  23.07.2007 року було відкрите провадження у справі за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) та призначено до розгляду на 10.08.2007 року.

Позовні вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”,внаслідок чого за ним утворився податковий борг перед бюджетом.

Представник позивача в судовому засіданні  позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

У судове засідання 10.08.2007 року представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце  розгляду справи ухвалою та повісткою суду від 23.07.2007 року, без поважних причин не з’явився, вимоги суду не виконав,  відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття  в судове засідання без поважних причин представника сторони або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою  для розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника  позивача встановлено наступне.

Відповідно до розрахунку  позивача,  станом на день подання позову, з урахуванням часткової сплати, відповідачем не сплачено  509,95 грн. податкових зобов’язань перед бюджетом, що складаються із податку на прибуток.

В підтвердження суми заборгованості позивачем надано для огляду  в судовому засіданні  розрахунки  заборгованості, податкові вимоги, дані Акту перевірки.

Таким чином, відповідно до наданих позивачем документів в підтвердження податкової заборгованості (копії долучені до матеріалів справи) станом на день вирішення спору, з урахуванням часткової сплати, заборгованість складає 509,95 грн., що відповідачем не заперечено та  не спростовано.

Крім того, позивачем у позові заявлено вимогу про стягнення заборгованості у сумі 1017,14 по єдиному податку з юридичних осіб.

Відповідно до наданих позивачем документів в підтвердження податкової заборгованості, відповідач  в порушення абз. 6 п. 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності  суб’єктів малого підприємництва»(далі - Указ) не  своєчасно та не в повному обсязі сплачував єдиний податок, у зв’язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 1017,14 грн.

Враховуючи, що:

-  відповідно до абз. 6 п. 2 Указу єдиний податок сплачується щомісяця не пізніше  20 числа наступного місяця на окремий  рахунок відділення Державного казначейства за  обраною  ставкою єдиного податку, при цьому платник податку  повинен вести  податковий облік за тими податками, платниками  яких він є згідно з Указом;

- крім того, відповідно до п. 4 Указу за результатами  господарської діяльності за звітний  (податковий) період (квартал) суб’єкти малого підприємництва –юридичні особи подають до  органу  державної податкової служби до  20  числа  місяця, що наступає  за звітним (податковим ) періодом, розрахунки про сплату єдиного податку, акцизного збору і, в разі обрання  ним  єдиного податку  за ставкою 6 відсотків,  розрахунок  про сплату  податку на додану вартість, а також  платіжні доручення на сплату єдиного податку за звітний період з позначкою банку про зарахування коштів;

- суб’єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та  сплати сум єдиного податку згідно  з законодавством України;

-  відповідно до п. 2 Указу президента  ставка єдиного податку  для суб’єктів малого підприємництва  фізичних осіб  встановлюється місцевими радами  за місцем їх державної реєстрації залежно від виду діяльності.

У зв’язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості Державна податкова інспекція у Вишгородському районі звернулась до суду про стягнення такої заборгованості.

Всі документи, що підтверджують заборгованість відповідача були надані в судовому засіданні, їх копії долучені до матеріалів справи.

Згідно п. 1.3. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ податковий борг (недоїмка) - це податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, згідно підпункту 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону є виключно податкові органи.

Підпунктом 5.3.1. пункту 5.3. статті 5 Закону України  № 2181-ІІІ передбачено, що платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у  поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за  останнім днем  відповідного граничного строку. У разі   коли   відповідно   до   закону  контролюючий  орган самостійно визначає податкове зобов'язання  платника  податків  за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки,  визначені у законі з відповідного податку, а  за  їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання  податкового  повідомлення про таке нарахування.  Коли ж  податкове зобов'язання визначено контролюючим органом за підставами, зазначеними у п. п. “а”“в”п.п. 4.2.2. п. 4.2 ст. 4, платник податків зобовёязаний погасити  нараховану суму податкового зобов`язання протягом десяти календарних днів від дня  отримання  податкового повідомлення.

У разі, коли платник податків, як це передбачено підпунктом 6.2.1. пункту 6.2. ст. 6 Закону України № 2181-ІІІ не сплачує узгоджену суму податкового  зобов'язання  в установлені строки,  податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Так,  позивачем  у відповідності до Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових вимог, затвердженого наказом ДПА України № 266 від 03.07.2001р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.07.2001р. на адресу відповідача надіслано податкові вимоги. Статтею 5 Закону України № 2181-ІІІ встановлено, що узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки,  визначені цією  статтею,  визнається сумою податкового боргу платника податків (підпункт 5.4.1.).

Згідно підпункту 7.2.1. пункту 7.2. ст. 7 Закону України № 2181-ІІІ джерелами   погашення   податкового   боргу   платника податків   за   рішенням   органу  стягнення,  які  є  виконавчими документами, є  будь-які  активи  платника  податків  (його  філій, відділень,   інших   відокремлених   підрозділів)   з  урахуванням обмежень,   визначених  цим  Законом,  а  також  іншими  законами.

Як передбачено п. 1.7. ст. 1 Закону України № 2181-ІІІ активи   платника   податків  - це  кошти,  матеріальні  та нематеріальні цінності,  що належать юридичній або фізичній  особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до підпункту 3.1.1. пункту 3.1. ст. 3 Закону України № 2181-ІІІ активи  платника  податків   можуть   бути   примусово стягнені  в  рахунок  погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду.

Згідно п. 11 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990  № 509-XII, державні податкові інспекції в районах,  містах без районного поділу,   районах  у  містах,  міжрайонні  та  об`єднані  державні податкові інспекції подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход  держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках  -  коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також  про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов  висновку, що позовні вимоги  правомірні, позивачем обгрунтовані, відповідачем  визнані  і підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4 ст.  94 КАС України   судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України,

п  о  с  т  а  н  о  в  и  в  :

1.   Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Витязь»(07300, Київська обл., м. Вишгород, вул. Київська, 10, код 31070811) в доход державного бюджету на рахунок Державної податкової інспекції у Вишгородському  районі  (07300,  Київська обл., м. Вишгород, пр-т. Шевченка, 1а, код 13717811) 1527,09 (одна тисяча п’ятсот двадцять сім) грн.   податкового боргу.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                 Кошик А. Ю.