ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 6/532
02.10.07

За позовом                    Підприємства об’єднання громадян «Українська юридична компанія» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України»

До                                Товариства з обмеженою відповідальністю «Гортіс»

Про                        стягнення 4216232,79 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники:

Від позивача           Крижов С.В. (за дов.)

Від відповідача           Наваренко В.Г. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом підприємство об’єднання громадян «Українська юридична компанія»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України»до товариства з обмеженою відповідальністю «Гортіс»про стягнення 4216232,79 грн., а саме: 3014500 грн. основного боргу, 217435,89 грн. інфляційних, трьох процентів річних у розмірі 473566,27 грн., 510730,63 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. 15.05.2002 між державним підприємством «Промінь»та відповідачем було укладено договір № 17, умови якого щодо повноти та своєчасності внесення оплати за товар відповідачем не виконано. 21.06.2007 державне підприємство «Промінь»уклало з позивачем договір відступлення права вимоги, за яким передано право вимоги основного боргу, інфляційних, трьох процентів річних та пені за договором № 17 від 15.05.2002.

Ухвалою суду від 06.07.2007 було порушено провадження у справі № 6/532.

Під час розгляду справи позивач надав суду заяву про уточнення адреси відповідача відповідно до даних, що містяться у довідці Головного управління статистики у місті Києві.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Повноважний представник відповідача у судових засіданнях проти наявності основного боргу не заперечив. У той же час, відповідач зазначив, що відповідачем невірно розраховано інфляційні, три проценти річних та пеню. Контррозрахунку інфляційних, трьох процентів річних та пені відповідачем суду не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

15.05.2002 між державним підприємством «Промінь»(постачальником) та товариством з обмеженою відповідальністю «Гортіс»(покупцем) було укладено договір постачання № 17 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1) постачальник зобов’язується поставити і передати у власність покупця товар відповідно до специфікації, а покупець зобов’язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору.

Згідно з п. 4.3. Договору передача товару покупцю здійснюється за видатковою накладною та згідно з актом прийому-передачі продукції за кількістю та якістю.

Пунктом 5.1 передбачено, що покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікаціях, які є невід’ємною частиною даного Договору.

Відповідно п. 6.1 договору розрахунки за поставлений товар здійснюються покупцем у національній валюті України в безготівковому порядку протягом 60-ти днів з моменту постачання товару постачальником

Додатком № 1 до Договору (специфікація № 1) визначено, що відповідачеві буде поставлено комплекс технічних засобів для каскаду мікроГЕС до 100 шт. (потужністю 500 кВт) за ціною 18000000 грн.

Державне підприємство «Промінь»поставило товариству з обмеженою відповідальністю «Гортіс»товар на загальну суму 18000000 грн. за видатковою накладною № 34 від 21.05.2002 (копія -  у матеріалах справи). Товар було одержано за довіреністю серії ЯГЛ № 950425 від 20.05.2002.

У свою чергу, відповідач товар оплатив частково на суму 14985500 грн.

Відповідно до додаткової угоди № 1 до Договору від 04.03.2005 заборгованість відповідача складає 3014500 грн. Крім того, за умовами даної угоди сторони погодили, що сплата заборгованості буде здійснена до 31.12.2005.

Сторонами Договору було складено акт звірки взаєморозрахунків, у якому зафіксовано заборгованість відповідача у вказаному розмірі.

Таким чином, відповідач порушив вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

21.06.2007 між державним підприємством «Промінь»(первісним кредитором) та підприємством об’єднання громадян «Українська юридична компанія»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів України»(новим кредитором) було укладено договір про відступлення права вимоги № 141 (далі –Договір 2).

Згідно з Договором 2 (п. 1.1) первісний кредитор відступає (передає) новому кредитору право вимоги, а новий кредитор набуває право вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Гортіс», що виникла за договором № 17 від 15.05.2002, а саме: сплати 3014500 грн. основного боргу, інфляційних за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, пені за прострочення оплати.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов’язанні  може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вимога про стягнення 3014500 грн. є обґрунтованою.

Також, враховуючи викладені вище умови Договору 2, є правомірними вимоги про стягнення інфляційних та трьох процентів річних.

Відповідно до п. 6 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила вказаного кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 71 Цивільного кодексу УРСР, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

У той же час, згідно з ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Відповідної заяви сторонами суду не подано.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми (ст. 625 Цивільного кодексу України).

Суд приймає розрахунок, наданий позивачем, як вірний. Зокрема, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 3231935,89 грн., а три проценти річних - 473566,27 грн.

У той же час, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення пені, розрахованої з урахуванням п. 8.4 договору № 17 від 15.05.2002, виходячи з наступного.

Правила Цивільного кодексу України (у тому числі правила про позовну давність) не підлягають застосовуванню до вимоги про нарахування пені, оскільки строк пред’явлення зазначеної вимоги сплив до набрання чинності цим кодексом. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 71 Цивільного кодексу УРСР, за позовами про стягнення пені застосовуються скорочені строки давністю тривалістю в шість місяців.

Відповідно до ст. 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред’явлення позову є підставою для відмови в позові.

Посилання позивача на положення Господарського кодексу України стосовно строків позовної давності не береться судом до уваги, оскільки нормами останнього визначено тривалість останніх, у той же час, механізм та порядок визначення перебігу таких строків встановлено нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача підлягає стягненню до Державного бюджету України 22411,95 грн. державного мита та 103,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гортіс»(м. Київ, вул. Московська, 43/11, м. Київ, вул. Мечнікова, 18, кв. 126, рахунок 29 в АБ «Старокиївський банк», м. Київ, МФО 321477, код 31113301) на користь  підприємства об’єднання громадян «Українська юридична компанія»Всеукраїнська організація інвалідів «Союз організацій інвалідів України»(м. Харків, Держпром 6 під., кім. 574, рахунок 49 в АКБ «Меркурій»м. Харків, МФО 351663, код 33899,89 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, три проценти річних в розмірі 473566,27 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гортіс»(м. Київ, вул. Московська, 43/11, м. Київ, вул. Мечнікова, 18, кв. 126, рахунок 29 в АБ «Старокиївський банк», м. Київ, МФО 321477, код 31113301) до Державного бюджету України 22411,95 грн. державного мита та 103,71 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                                                                                С.А. Ковтун

Рішення підписано 31 жовтня 2007 року