ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

14.11.07 р.                                                                               Справа № 12/261пд

Господарський суд Донецької обаласті у складі судді: Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „ Фаро” м. Донецьк

до відповідачів:  1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбассжилстрой” м. Донецьк, 2. Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк

про  визнання договору оренди земельної ділянки № 4/76 від 16.07.2007р. недійсним

За участю

представників сторін:

від позивача – Саламатіна А.Л. за довіреністю

від відповідача 1 – Говорущенко С.С., Прушинський В.В. за довіреністю

від відповідача 2 – Неретіна Л.Г. за довіреністю

Товариство з обмеженою відповідальністю „ Фаро” м. Донецьк звернулося до господарського суду Донецької області з позовною  заявою до відповідачів :  1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбассжилстрой” м. Донецьк, 2. Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк про  визнання договору оренди земельної ділянки № 4/76 від 16.07.2007р. недійсним.

В судове засідання представники сторін з”явилися.

Позивачем надано клопотання про забезпечення  позову, в обгрунтування свого клопотання позивач посилається на те, що  16.07.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „ Донбассжилстрой” та виконавчим комітетом Донецької міської ради укладено договір оренди земельної ділянки № 76. Не погоджуючись з зазначеним договором Товариство з обмеженою відповідальністю „ ФАРО” звернулося до суду з позовом про визнання недійсним даного договору. Відповідно до ч.1 ст. 161 Земельного кодексу України, оскарження рішення органа місцевого самоврядування з питань земельних ресурсів до суду зупиняє їх виконання. 23.05.2006р. ухвалою господарського суду Донецької області порушено провадження по адміністративній справі № 15/172пн за позовом:   ТОВ „ Фаро”  до виконавчого комітету Донецької міської ради, Донецької міської раді  „ Про визнання недійсним  п. 7 рішення Донецької міської ради  від 16.12.2005р” ( аукціон по земельній ділянки, площею 4,3 га кадастровий номер :00:009:0190). Так як до теперішнього часу рішення по даній справі не прийнято, то відповідно з наведеними нормами, рішення  Донецької міської ради від 16.12.2005р. зупинено, тому відсутня правова підстава для укладання оспарюваного договору. Згідно  ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст угоди не може суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, на той же час, договір укладено на підставі зупиненого рішення, що суперечить ст. 13  Конституції України та ст. 6 Закона України „ Про оренду землі”. Крім того, розгляд вищезазначеної справи  підтверджує, що позивач оскаржує право оренди  відповідача 1 та претендує на право оренди даної земельної ділянки та просить зупинити дію договору укладеного між ТОВ „ Донбассжилстрой” та виконавчим комітетом  Донецької міської ради  оренди земельної ділянки № 76 до розгляду справи № 12/261пд по суті та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю „ Донбассжилстрой”

використовувати земельну ділянку кадастровий № :00:009:0190, розташовану в Київському районі м. Донецька по вул. Артема ( мікрорайон Привокзальний) до розгляду справи № 12/261пд по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи,  в задоволені наданого клопотання відмовляє з наступних підстав: предметом даного позову є визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 4/76 від 16.07.2007р. Відповідно до Господарського процесуального кодексу України умовою застосування заходів до забезпечення позову  є достаньо обгрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред”явлення  позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже реальної загрози неможливості або утруднення виконання рішення як підстави для вжиття заходів забезпечення позову фактично не може бути.

Крім того, обов”язок  доказування  та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського  процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обгрунтовують його вимоги та заперечення. У даному разі це стосувалося позивача, що мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він пропонував вжити заходів до забезпечення позову. Такі докази у матеріалах справи відсутні і не подані до суду.

На підставі вищевикладенного та керуючись  ст. 33, ст. 66 ст. 86 ГПК України, господарський суд,  -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання  Товариства з обмеженою відповідальністю „ Фаро” м. Донецьк про забезпечення позову відмовити.

Суддя                                                                                          Склярук О.І.