ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2007                                                                                Справа №17/77

час прийняття  14 год. 20 хв.

м. Полтава

за позовом  Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції ,м.Кременчук

до  Відповідач1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Деметра", м.Кременчук

Відповідач 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Крістіна ЛТД", м.Кременчук

про  визнання угоди недійсною та стягнення 146815,00 грн.

Суддя  Ю.О. Коршенко

секретар     Степанова М.М.

Представники:

від позивача:  Любченко А.А. дор.№22685/10 від 24.07.2007р.

від відповідача:  1. Шух С.В. дов. згідно протоколувід відповідача: 2. не з"явився

Суть спору: Розглядається позов  Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції до Товаристваз обмеженою відповідальністю "Деметра" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Крістіна ЛТД" про визнання угоди недійсною та стягнення 146815,00 грн.

Представник Відповідача 1 в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву від 16.03.2007р. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивач обгрунтував свої позовні вимоги нормати  нечинного на момент подачі позову цивільного законодавства - Цивільного кодексу України.

Відповідач 2  в судове засідання не з"явився, відзив  на позов не надав.

З 01.09.2005р. набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України. Відповідно до п.п. 6, 7. Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Гсподарським процесуальним кодексом України.

Після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану (глави 29 - 32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання), заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючим вищевикладене, суд вважає за необхідне провадження з даної справи здійснити відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачі в судове засідання не з"явилися, ухвали суду направлені на їх адреси повернулися з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за вказаною адресою.

Позивач на позовних вимогах наполягає та просить суд  визнати недійсним договір  б/н від 03.04.2002р. укладений між ТОВ "Деметра" та ТОВ "Крістіна".

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача та Відповідача 1, суд, встановив:

03.04.2002р. між відповідачами був укладений договір №б/н, за яким ТОВ "Крістіна" взяло на себе зобов"язання  виготовити і поставити ТОВ "Деметра" товар, а  Замовник (ТОВ "Деметра") прийняти і оплатити його вартість.Відповідно до податкових накладних №34 від 09.04.2007р., №39 від 17.04.2002р., №36 від 12.04.2002р. загальна сума товару становить  12600,00 грн.

По накладним сума товару становить : № 34 від 09.04.2007р. -  41600,00 грн. (в.т.ч. ПДВ 6933,33 грн.), №39 від 17.04.2002р. - 40800,00 грн. (ПДВ - 6800,00 грн.), №36 від 12.04.2002р. - 43200,00 грн. в т.ч. ПДВ - 7200,00 грн.).

На виконання умов договору ТОВ "Деметра" перерахувало ТОВ "Крістіна" вартість товару в розмірі  125300,00 грн. (в т.ч. ПДВ 20933,33 грн.).

Відповідно до книги обліку придбаних товарів (робіт, послуг) сума  податку на додану вартість в розмірі 20933,33 грн.  ТОВ "Деметра "  включило  до податкового кредиту в квітні 2002р.

Позивач вважає, що договір укладений між відповідачами від 03.04.2002р.  суперечить  інтересам держави та суспільства, а тому підлягає визнанню недійсним на підставі рішення Деснянського районного суду м.Києва від 24.02.2003р., за якому установчі документи ТОВ "Крістіна ЛТД"  визнані недійсним; підставою прийняття рішення від 24.02.2003р. є факт незаконної передачі корпоративних прав, порушення Закону України "Про підприємництво ", Постанови Кабінету Міністрів України №740 "Про порядок державної реєстрації  суб"єктів підприємницької діяльності", неподання податкових звітів до податкових органів та несплата податків.

Оскільки, правовідносини, що виникли відповідно до спірної угоди, існували до набрання законної сили Цивільним кодексом України від 16.01.2003р, тому, враховуючи вищезазначене, а також Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., до цих правовідносин необхідно застосовувати положення Цивільного кодексу УРСР 1963р.

Так, відповідно до ст. 49 ЦК УРСР угода, укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства повинна визнаватися недійсною, а при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

Завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення оспорюваної угоди полягає у приховуванні від оподаткування на шкоду інтересам суспільства, правам, свободі і гідності громадян.

Відповідно до п. 7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України “Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки” від 25 липня 2002 р. № 1056 доказами спрямованості умислу суб’єкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокрема, надані податковими органами відомості про відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, про визнання недійсними в установленому чинним законодавством порядку установчих (статутних) документів, про неподання податкової звітності до органів державної податкової служби, про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності тощо.

Отже, припинення юридичної особи ТОВ "Крістіна ЛТД" та скасування його державної реєстрації є достатнім доказом спрямованості умислу у суб’єкта підприємницької діяльності на приховування від оподаткування прибутків та доходів. Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні усвідомлювати протиправність угоди що укладається і суперечність її мети інтересам держави та суспільства і прогнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової особи або іншої фізичної особи, що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на це належні повноваження. За відсутності таких повноважень наявність умислу у юридичної особи не може вважатися встановленою

Згідно Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 12.03.1999р. № 02-5/111 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” до угод, що підпадають під ознаки статті 49 ЦК УРСР 1963р., належать, зокрема, угоди, спрямовані на приховування підприємствами від оподаткування доходів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовими рішеннями в адміністративній, цивільній або господарській справи, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд вважає, що зібрані в матеріалах справи докази доводять те, що спірну угоду було укладено з метою завідомо суперечною інтересам держави та суспільства за наявності умислу у одного із учасників договірних правовідносин – ТОВ "Крістіна ЛТД"

.

Відповідно до ст. 49 ЦК УРСР, якщо угода укладена з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, належним чином підтверджені.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.  158-163  та п. 6 р. VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір від 03.04.2002р б/н.,  укладений  між   ТОВ "Деметра" та ТОВ "Крістіна ЛТД".

3. Стягнути з ТОВ "Деметра" (939600, м.Кременчук, пров.Зірковий,5, кв.88, р/р №260001181 в АКБ "МТ-Банк" м.Кременчука, МФО 331304, код 30699914) в доход Державного бюджету України грошові кошти в розмірі  125600,00 грн. та 1,70 грн. державного мита.

4. Стягнути з ТОВ "Крістіна ЛТД" (м.Київ,  Деснянський район, пр-т Мяковського, 63-А, кв. 286, р/р 260053001 в АБ "Укргазбанк", м.Київ, МФО 320478, код 30977791) в доход Державного бюджету України 1,70 грн. державного мита.

Видати виконавчі документи після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           Ю.О. Коршенко