ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  42/451

06.11.07

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Автологістика” м. Києва

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Платинум Груп” м. Києва

про стягнення боргу, неустойки, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 24786,80 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Глеваська Н.М.

від відповідача Срібний В.А.

СУТЬ СПОРУ:

у жовтні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Автологістика” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним і відповідачем укладено договір комісії № 29-06 від 26 вересня 2006 року, згідно з яким він зобов’язався за дорученням і за рахунок відповідача від власного імені організувати виконання внутрішніх та міжнародних автомобільних перевезень транзитних вантажів (легкових автомобілів) відповідача, а також надання інших транспортно-експедиційних послуг.

Всупереч умов договору відповідач не відшкодував йому понаднормові простої автовозів, які відбулися з вини відповідача, заборгувавши йому 19083,18 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 2284,32 грн., три проценти річних з простроченої суми 512,90 грн., пеню 2906,40 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, оскільки понаднормових простоїв з його вини допущено не було.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 26 вересня 2006 р. між сторонами по справі укладено договір комісії № 29-06.

За умовами договору позивач (комісіонер) зобов’язався за дорученням і за рахунок відповідача (комітента) від власного імені організувати виконання внутрішніх та міжнародних автомобільних перевезень транзитних вантажів (легкових автомобілів) відповідача, а також надання інших транспортно-експедиційних послуг.

Відповідно до умов п.п. 4.1.8, 4.1.10 договору комітент зобов’язаний оплачувати понаднормові простої автовозів, наданих комісіонером, що виникають на місцях завантаження, розвантаження чи митного оформлення, за умови, що простої є наслідком неналежного виконання комітентом своїх зобов’язань за договором. Оплачувати комісіонеру простої авто возів на прикордонних переходах України, пов’язані з очікуванням номерів ПП чи ПД.

Згідно з п. 6.2.1 договору у випадку простою автовозів із вини комітента, останній оплачує комісіонеру штраф, еквівалентний 100 Євро у гривнях за курсом НБУ на момент виставлення рахунку за кожну календарну добу простою, що почалася, понад установлені норми завантаження-розвантаження, за умови прибуття автовозу під розвантаження/завантаження в термін, визначений у замовленні, а саме: за простій під завантаженням –понад 48 годин, за простій під розвантаження –понад 72 годин. Нормою часу на операції завантаження/розвантаження та оформлення товарно-транспортних документів при внутрішніх перевезеннях по території України є 4 години.

Отже, згідно з указаними положеннями договору сторони погодили підстави, норми простою та розмір відповідальності відповідача за понаднормові простої автовозів, що виникають на місцях завантаження чи розвантаження.

З поданих позивачем міжнародних товарно-транспортних накладних №№ 0028159, 0028150, 125001, 130406, 127662, 130423, 127649, 130412, 0024078, 0024088, 0245202, 0028188, 0028167, 130405, 0028184 слідує, що розвантаження автовозів з належним відповідачу вантажем було здійснено визначених п. 6.2.1 договору норм після проведення митного оформлення цього вантажу.

Зі змісту договору не вбачається, що сторонами були погоджені норми простою та розмір відповідальності за понаднормові простої автовозів, що виникають на місцях митного оформлення.

Крім того, позивачем не надано доказів порушення строків митного оформлення належного відповідачу вантажу та що таке прострочення мало місце з вини відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що понаднормативних простоїв автовозів з вини відповідача допущено не було, права позивача відповідачем не порушені, у задоволенні позову відповідно до вимог ст.ст. 622, 624, 625 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати відповідно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю “Автологістика” м. Києва відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                                П.І.Паламар