ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.11.07 р.                                                                               Справа № 19/262

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Коваль Л.Л. – за довіреністю

Від відповідача: без участі представника

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального комерційного підприємства “Маріупольтепломережа” м. Маріуполь Донецької області

до відповідача Приватного підприємства “Труш Т.М.” м.Маріуполь Донецької області

про стягнення заборгованості у сумі 11 093,49 грн.

Позивач, Комунальне комерційне підприємство “Маріупольтепломережа” м. Маріуполь, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства “Труш Т.М.” м. Маріуполь, про стягнення заборгованості у сумі 11093,49 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір № 96 на відпуск теплової енергії  приватному підприємству “Труш Т.М.”  від 01.10.2005р., укладений між Комунальним комерційним підприємством “Маріупольтепломережа” та Приватним підприємством “Труш Т.М.”, згідно якого позивач зобов’язався подавати теплову енергію для об”єктів  Споживача ( відповідача), а відповідач зобов’язвся щомісячно сплачувати послуги теплопостачання у відповідності з обсягами теплоспоживання; порушення відповідачем умов договірних зобов’язань, в результаті чого за період з 11.01.2006 року по 26.03.2007 року виникла заборгованість в розмірі 6831,48 грн., на яку нарахована пеня в сумі 4262,01 грн.

Відповідач, Приватне підприємство “Труш Т.М.”, правом участі в суді першої інстанції не скористався, у судові засідання жодного разу не з’явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надав, ухвал суду від не виконав, витребувані судом документи не надіслав, тому відповідно ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши  матеріали справи,  заслухавши в засіданні пояснення представника позивача, Господарським судом

В с т а н о в л е н о.

01.10.2005 року між Комунальним комерційним підприємством “Маріупольтепломережа” (постачальником) та Приватним підприємством “Труш Т.М.” (споживачем) був укладений договір № 96 на відпуск теплової енергії, згідно п. 1.1 якого постачальник (Комунальне комерційне підприємство “Маріупольтепломережа”) подає теплову енергію для об’єктів споживача, а споживач (Приватне підприємство “Труш Т.М.”), відповідно до п. 3.2 договору, зобов’язався щомісячно сплачувати послуги теплопостачання у відповідності з обсягами теплопостачання.

Розділом 4 договору на постачання теплової енергії встановлений порядок оплати та відповідальність сторін. Так, п. 4.1 договору передбачає, що споживач за поставлену теплову енергію здійснює оплату за фіксованими тарифами, затвердженими Маріупольським виконавчим комітетом міської ради, відповідно виставленим рахункам, в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, які встановлені з розрахунку споживання теплової енергії на протязі всього опалювального періоду.

Тарифи на момент підписання договору складали: за опалювання при розрахунку за приборами обліку на опалювальну площу – 248,7 кв.м. при тарифі 113,30 грн. за 1 Гкал, за гаряче водопостачання в разі користування 6,37 кв.м. при тарифі 5,38 грн. за 1 куб.м. – 34,07 грн. на місяць без ПДВ.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що в разі зміни тарифів, нові є обов’язковими для застосування сторонами.

Згідно рішення виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 30.01.2007 року № 29 ”Про тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання, які надаються бюджетним організаціям та іншим споживачам (крім населення)” з 01.02.2007р. встановлено тарифи на послуги з опалення та гарячого водопостачання, які надаються бюджетним організаціям та іншим споживачам (крім населення): за опалення по приборам обліку на опалювальну площу – 263,89 грн. за 1 Гкал, за гаряче водопостачання – 10,93 грн. за 1 куб.м.

Відповідно до п. 4.3 договору в разі несплати рахунку у зазначений строк споживачу нараховується пеня відповідно Закону України № 543/96 ВР від 22.11.1996 року, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня. Споживачу – суб’єкту підприємницької діяльності пеня нараховується у відповідності до Закону України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги” № 686-XIV від 20.05.1999 року в розмірі 1 % за кожен день прострочки.

Споживач зобов”язаний один раз на місяць направити свого представника  для складання акту звірки за теплопостачання. У разі неявки представника для звірки до оплати виставляються рахунки згідно розрахункам Постачальника ( п. 4.5. договору).

У випадках, не передбачених договором, сторони керуються діючим законодавством та нормативними актами України ( п. 4.13 Договору).

За умови пункту 5.1 договору, договір укладений строком на 2 роки. Договір вважається продовженим на той же строк, якщо за місяць до закінчення строку не буде заяви однієї зі сторін про відмову від договору або його перегляд.

Докази надання послуг з теплопостачання надані позивачем до матеріалів справи.

Виставлені Комунальним комерційним підприємством “Маріупольтепломережа” відповідачу за договором № 96 від 01.10.2005 року рахунки-фактури від 25.12.2006 року № 12111084 на суму 4944,74 грн., від 26.01.2007 року № 01111084 на суму 898,51 грн., від 26.02.2007 року № 02111084 на суму 988,23 грн., Приватним підприємством “Труш Т.М.” сплачені не були, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 6831,48 грн.

Господарський суд вважає, вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідач, Приватне підприємство “Труш Т.М.”, згідно п. 3.2 договору № 96 від 01.10.2005р. як споживач теплової енергії зобов’язався щомісячно сплачувати послуги теплопостачання у відповідності з обсягами теплопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не були виконані зобов’язання, передбачені п. 3.2 договору № 96 від 01.10.2005р. та не додержаний порядок оплати, передбачений п. 4.1 договору № 96 від 01.10.2005р., а саме, відповідачем не здійснювалась оплата за теплову енергію, що постачалась відповідачу згідно умов договору № 96 від 01.10.2005р., в результаті чого на час звернення до суду у відповідача наявна заборгованість за поставлену теплову енергію у сумі 6831,48 грн., в той час як позивачем виконувались зобов’язання, прийняті ним за договором на постачання теплової енергії щодо постачання теплової енергії.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного Кодексу України).

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Договори на постачання теплової енергії, укладені між сторонами, є різновидом договору постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу, за яким відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно абзацу 2 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону встановлено, що споживач зобов’язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Теплопостачання  (поставка теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам (абз.13 ст. 1 Закону України “Про теплопостачання”) .

Статтями 24, 25 зазначеного Закону встановлено, що основними обов’язками споживача теплової енергії, зокрема, є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, додержання вимог договору та нормативно-правових актів. У разі  несвоєчасної  сплати  платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством  або договором розмірами.

Відповідно пункту 4.3 договору № 96 від 01.10.2005р., у разі несплати рахунку в установлений строк,  споживачу – суб’єкту підприємницької діяльності нараховується пеня у відповідності до Закону України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги” № 686-XIV від 20.05.1999 року в розмірі 1 % за кожен день прострочки.

Згідно ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 Цивільного Кодексу України).

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України “Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій” № 686-ХІV від 20.05.1999р. встановлено, що суб'єкти підприємницької діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач несвоєчасно виконував зобов’язання по оплаті теплової енергії, що відповідно до вимог п. 4.3 договору на постачання теплової енергії № 96 від 01.10.2005р., ст.ст. 549-551 Цивільного кодексу України, Закону України “Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій” є підставою для нарахування пені у розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

З огляду на викладене, позивачем обґрунтовано нарахована відповідачу пеня у сумі 4 262,01 грн.

Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі                  11 093,49 грн. (в тому числі 6 831,48 грн. основного боргу, 4 262,01 грн.  пені).

Судові  витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги Комунального комерційного підприємства “Маріупольтепломережа” м. Маріуполь  до Приватного підприємства “Труш Т.М.” м. Маріуполь  про стягнення заборгованості у сумі 11093,49 грн.

Стягнути з Приватного підприємства “Труш Т.М.” м. Маріуполь Донецької області  на користь Комунального комерційного підприємства “Маріупольтепломережа” м. Маріуполь Донецької області 6 831,48 грн. основного боргу, 4 262,01 грн. пені,  110,93  грн.  витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Текст рішення оголошено в судовому засіданні 15.11.2007 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Дучал Н.М.

Вик. Мішина М.О.

Надруковано 3 екземпляри:

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

1 – у справу.