ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.07                                                                                        Справа №  20/207/07

Суддя

За позовом Закритого акціонерного товариства “Регіональний сервісний центр “Славутич”, м.Запоріжжя

до Приватного підприємства “Богсі-7”, м.Запоріжжя

про стягнення суми 2782,35 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –  Сосонна  О.С. (довіреність №4 від 11.04.2007р.);

Від відповідача –не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 2290 грн. боргу за   товар за договором № 8 від 07.02.2007р. та пені у розмірі  492,35 грн.

Ухвалою господарського суду від 17.04.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/207/07,  судове засідання  призначено на 17.05.2007р.

За згодою представника позивача у судовому засіданні 17.05.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст.20,173,174,175,188,193,230 ГК України, ст.ст.11,15,16,509,525,526,549 ЦК України просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача,  суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2007р. між Закритим акціонерним товариством “Регіональний сервісний центр “Славутич” (продавець, позивач у справі) та Приватним підприємством “Богсі-7”  (покупець, відповідач у справі) був укладений договір № 8, за яким продавець зобов’язався передати у власність, а покупець - прийняти і оплатити товар. Вид товару: ваги  ВП  15  Ф.2.

Згідно з п.2 договору загальна сума договору становить 3990,00 грн., у  тому  числі ПДВ 20% - 665,00 грн.

Відповідно до п.3. договору, покупець здійснює попередню  оплату  у  розмірі 30%  від загальної вартості товару,  а саме 1200 грн.  Решту суми  у розмірі 2790  грн., у  тому  числі ПДВ 20% - 665,00 грн. -  не пізніше 26.02.2007р.

Факт отримання товару підтверджується актом прийому-передачі від 09.02.2007р.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем було сплачено готівкою:  15.02.2007р. суму 1200  грн., 26.02.2007р. суму  500 грн.

Відповідно до  ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з Приватного підприємства “Богсі-7” на користь Закритого акціонерного товариства “Регіональний сервісний центр “Славутич” суми 2290 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 492,35 грн. за період з 28.02.2007р. по 11.04.2007р.

Пунктом 8 договору передбачено, що у разі прострочення платежу покупець сплачує пеню у розмірі 0,5 відсотків від загальної суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно з ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає доведеним, пеня в сумі 492,35 грн.  розрахована позивачем вірно, підлягає стягненню у повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства “Богсі-7” (69035, м.Запоріжжя, вул.Правди, 50, р/р 1001 в АБ  “Тас-бізнесбанк”, МФО 313357, ) на користь Закритого акціонерного товариства “Регіональний сервісний центр “Славутич” (69035, м.Запоріжжя, вул. Рекордна, 33-б, р/р 7521 в ЗОФ АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 313010,  ) суму 2290 грн. 00 коп. основного боргу, суму 492 грн. 35 коп. пені, суму 102 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                   Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі  26.06..2007р.