ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24 жовтня 2007 р.                                                             Справа  № 5-17-18/297-А

За позовом:        ТОВ „Квадро” с.Бадалово, Берегівського району

До відповідача:  Виноградівської митниці м.Виноградів

Про визнання нечинними Рішення Виноградівської митниці про відмову у розміщенні товарів у митному режимі переробки на митній території України та зобов’язання вчинити юридично-значимі дії

Судова колегія у складі

Головуючого судді                      О.С. Йосипчук

Судді                                              І.Г.Ушак

Судді                                              В.П. Кривка

за участю представників сторін:

Позивача:          Лихвар В.А. - представник

Відповідач:       представник не з’явився

Розглянувши матеріали справи за товариства з обмеженою відповідальністю „Квадро” с.Бадалово до Виноградівської митниці м.Виноградів про скасування Рішення Виноградівської митниці про відмову у розміщенні товарів у митному режимі переробки на митній території України та зобов’язання вчинити юридично-значимі дії,

ВСТАНОВИЛА:

Судовим розглядом справи встановлено, що 12.09.2007р. позивач звернувся до відповідача із заявою (вхідний №4703) про надання дозволу на розміщення товарів у митному режимі переробки на митній території України, які ввозяться на підставі зовнішньо-економічного контракту від 02.09.2004р. №2-98-3/04/01. За даним контрактом нерезидент України ТОВ „Авіонт” (Росія) зобов’язується поставити ТОВ „Квадро” (Україна) виноматеріал необроблений, сусло, склянні бутилки для послідуючого виготовлення винних виробів.

У відповідь на згадане вище звернення позивача, Виноградівською митницею було винесено Рішення від 12.09.2007р. №4703 про відмову у розміщенні товарів у митному режимі переробки на митній території України.

Не погоджуючись із даним висновком суду, позивач просить скасувати наведене вище рішення про відмову та зобов’язати митний орган надати дозвіл на розміщення виноматеріалу у митному режимі переробки на митній території України.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема посилається на законність та обґрунтованість відмови у розміщенні товарів у митному режимі переробки.

За твердженням відповідача, позивач, на підставі контракту від 02.09.2004р. №2-98-3/04/01 отримує від нерезидента продукти первинного виноробства, здійснює із ними відповідні технологічні операції, в результаті чого отримує алкогольні напої –вина. На підставі наведеного висновку, відповідач вважає правомірним застосування у спірній ситуації приписів ч.2 ст.7 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Повний текст Постанови виготовлено 01.11.2007р.

Розглянувши матеріали справи у сукупності, та заслухавши повноважних

представників сторін, судова колегія дійшла висновку про те,

що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне:

У відповідності до ст..230 Митного кодексу України, ввезення та переробка на митній території України товарів, що походять з інших країн, здійснюється з дозволу митного органу. Таким чином, рішення митного органу щодо надання дозволу ввезення і переробки товарів, є індивідуальним актом, що має юридично значимі наслідки, а тому може бути предметом оскарження у суді.

У відповідності до Наказу від 11.10.2005р. №237 (з наступними змінами), повноваження щодо надання дозволу делеговані начальникам відділів митного оформлення.

Таким чином, за формою оскаржуваний акт прийнятий в межах компетенції відповідача.

Згідно з експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати №Д-198 від 30.01.2007р., імпортний виноматеріал, який поступає в якості давальницької сировини, згідно з контрактом від 02.09.2004р. №2-98-3/04/01, на технологічних лініях заводу ТОВ „Квадро” проходить кінцеву обробку у готову продукцію, яка включає купаж, освітлення, зняття осадів, термічну обробку та розлив.

Як вбачається із матеріалів справи, відмова митного органу у розміщенні ввозимої позивачем продукції на митній території України в режимі переробки ґрунтується на ч.2 ст..7 Закону України Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, дія якої направлена на заборону на давальницьких умовах переробляти виноматеріали на алкогольні напої. Даним законом не визначено зміст терміну „виноматеріал” та „переробка виноматеріалу”.

Правові відносини у сфері виноградарства та виноробства України, пов”язані з веденням виноградників та виробництвом винограду, вина, та інших продуктів виноробства, а також повноваження органів виконавчої влади регламентується Законом України „Про виноград та виноградне вино”, згідно з яким, під виноробством слід розуміти сукупність організаційних та технологічних прийомів виготовлення виноробної продукції. При цьому, згідно з п.36 ст.1 Закону України „Про виноград та виноградне вино”, вина, коньяки, бренді, вермути являють собою види виноробної продукції.

Однак, ст..11 Закону України „Про виноград та виноградне вино”, коньяки, вермути та бренді виведені у окрему, від вина, категорію виноробної продукції –алкогольні напої виноградного походження. Виведення законом, у окрему норму права коньяк, бренді та вермут, як алкогольні напої окремої категорії, є підставою для висновку про те, що переробку виноматеріалів на алкогольні напої (ч.2 ст.7 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”) можна розуміти і в контексті ст..11 Закону України „Про виноград та виноградне вино”.

Водночас, суд зважує і на те, що, згідно із п.12 ст.1 Закону України „Про виноград та виноградне вино”, вино також є алкогольним напоєм, виготовленим із винограду.

Під алкогольними напоями розуміються продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів, або виготовлені на основі харчових спиртів із вмістом понад 8,5 відсотка спирту етилового (Правила роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджені Наказом МЗСторг України №293 від 27.05.1996р., Указ Президента України „Про запровадження марок акцизного збору на алкогольні напої та тютюнові вироби” №849 від 18.09.1995р.)

Згідно із ст..1 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, під алкогольними напоями також слід розуміти продукти спиртового бродіння, із змістом спирту етилового 1, 2 відсотка об’ємних одиниць та які відносяться до товарних груп гармонізованої системи опису та кодування товарів під кодами 2204, 2205, 2206 та 2208.

Аналіз п.12 ст.1 та Розділу 3 Закону України „Про виноград та виноградне вино” приводить до висновку про те, що виноробна продукція та алкогольні напої виноградного походження є різними, хоча і витікають із одного сировинного джерела, однак відрізняються за своїми правовими категоріями. Як вино, так і коньяк, бренді, вермут є видами виноробної продукції, хімічний та фізичний склад яких чітко визначений законодавством.

Тому, у розумінні ст..11 Закону України „Про виноград та виноградне вино” коньяк, бренді і вермут безпосередньо є алкогольними напоями виноградного походження, а вино є видом виноробної продукції, яке також відноситься до алкогольних напоїв.

Таке множинне трактування терміну „алкогольні напої” зобов”язує митний орган, при винесенні власних висновків, щодо застосування ст..7 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, здійснювати детальний та обґрунтований аналіз фінансово-господарської операції за зовнішньо-економічним договором. І лише у випадку отримання достатньо обґрунтованих даних, митний орган вправі застосувати обмежувальну норму чинного законодавства.

Крім того, згідно з експертним висновком Закарпатської торгово-промислової палати №Д-198 від 30.01.2007р., імпортний виноматеріал, який поступає в якості давальницької сировини, згідно з контрактом від 02.09.2004р. №2-98-3/04/01, на технологічних лініях заводу ТОВ „Квадро” проходить кінцеву обробку у готову продукцію, яка включає купаж, освітлення, зняття осадів, термічну обробку та розлив. Таким чином, первинна переробка виноматеріалу у спірній ситуації не передбачена.

У відповідності до ст..71 КАС України, обов’язок доведення правовірності прийнятого акту, покладається на орган владних повноважень, яким цей індивідуальний акт винесено. У спірній ситуації, відповідач повинен був надати достатні на допустимі докази на обґрунтованої відмови у розміщенні товарів у митному режимі переробки.

Згідно із заявою, поданою позивачем 12.09.2007р., для переробки на митну територію України задекларовано ввезення виноматеріалу. Згідно із контрактом від 02.09.2004р. №2-98-3/04/01 давальницька сировина, що ввозитиметься на його реалізацію, являє собою виноматеріал на стадії вторинної переробки або виноградне сусло (ст..2 контракту). За таких обставин, твердження відповідача, що на митну територію України (абз.10 відзиву) ввозиться виноматеріал, як продукт первинного виноробства, є спірним і не приймається за преюдицію, а перевіряється на достовірність.

Відсутність документально підтверджених даних щодо хімічних та фізичних властивостей виноматеріалу, який ввозиться позивачем, як і відсутність даних про технологічний цикл виготовлення продукції вказує на відсутність у Виноградівської митниці достатніх даних вважати за можливе застосувати у спірній ситуації п.2 ст..7 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Окрім того, відповідно до ст..7 Закону України „Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньо-економічних відносинах”, визначення операцій як таких, що належать до операцій з давальницькою сировиною може бути здійснено Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції, або регіональними торгово-промисловими палатами.

Закон України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва,  експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі  спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним,  спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими  виробами,  забезпечення  їх високої  якості  та  захисту  здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України. При цьому, в частині, що не суперечить цьому законові діють лише ті закони та нормативно правові акти, які стосуються виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, спирту  етилового  ректифікованого виноградного,  спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового,  алкогольних напоїв.

Водночас механізм здійснення операцій з давальницькою сировиною у зовнішньо-економічній діяльності регламентується спеціальним Законом України „Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньо-економічній діяльності” (ст..11 Закону), положення якого є домінуючими при розгляді правових ситуацій, що стосуються саме наведеного вище виду діяльності (п.3 Прикінцевих положень Закону).

Відповідно до ст..2 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність” одним із принципів свободи зовнішньо-економічного підприємництва полягає у праві суб’єктів зовнішньо-економічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо не заборонені чинним законодавством України. При цьому, принцип юридичної рівності і недискримінації полягає у забороні будь-яких дій, крім передбачених цим Законом, дій держави, результатом яких є обмеження прав і дискримінація суб’єктів зовнішньо-економічної діяльності за різними ознаками.

Згідно з ст..7 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність” щодо суб’єктів господарювання в Україна запроваджено національний режим, який означає, що іноземні суб'єкти господарської діяльності мають обсяг прав та обов'язків не менший, ніж суб'єкти господарської діяльності України. Національний режим застосовується щодо всіх видів господарської діяльності іноземних суб'єктів цієї діяльності, пов'язаної з їх інвестиціями на території України, а також щодо експортно-імпортних операцій іноземних суб'єктів господарської діяльності тих країн, які входять разом з Україною до економічних союзів.

Виключний перелік підстав накладення заборони на окремі види імпорту викладено у ст..17 Закону України „Про зовнішньо-економічну діяльність”. При цьому, згідно з ч.7 коментованої статті, впровадження заборони імпорту з інших підстав є можливим у випадку обумовлення про таке в міжнародних угодах, учасником яких є Україна.

Правовідносини позивача із нерезидентом грунтуються на чинному контракті №2-98-3/04/01 від 02.09.2004р., предметом якого є надання позивачем послуг нерезиденту по переробці давальницької сировини. Даний правочин відповідає чинному законодавству, зокрема Закону України „Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньо-економічній діяльності” та Закону України „Про зовнішньо-економічну діяльність”. Тому, позаяк матеріали справи не містять доказів визнання цього контракту таким, що не відповідає чинному законодавству, у суду відсутні правові підстави для висновку про припинення правовідносин між позивачем та нерезидентом України.

Тому, зважаючи на викладене вище, вимоги позивача слід визнати обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України,

СУДОВА КОЛЕГІЯ ПОСТАНОВИЛА:

1.          Позов задоволити.

Рішення Виноградівської митниці про відмову у розміщенні товарів у митному режимі переробки  (вхідний №4703 від 12.09.2007р.) скасувати.

Зобов”язати Виноградівську митницю (м.Виноградів, вул..Копанська, 11) надати дозвіл товариству з обмеженою відповідальністю „Квадро” (с.Бадалово, Берегівського району, вул..Грабаровська, 11) на розміщення виноматеріалу у митному режимі переробки на митній території України, згідно із Заявою від 12.09.2007р. №4703.

Постанова набирає чинності протягом 10-ти днів з дня складення в повному обсязі відповідно до ст.ст. 254, 186, 160 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя                     О.С. Йосипчук

Суддя                                            І.Г.Ушак

Суддя                                            В.П. Кривка