ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/139

21.08.07

За позовом                    Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Автомобільні дороги України»

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю спільного німецько- британського підприємства «Трансгазбуд»

Про                              стягнення  683 222, 75 грн.

Суддя   Л.В.Прокопенко

Представники:

Від позивача            Мазуренко О.М. –предст. (дов. від 10.07.07 р.)

Від відповідача       Коршун О.А. –предст. (дов. від 09.01.07 р. №1)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в розмірі 683 222, 75 грн. у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язань за договором від 12.08.04 р. №142-3/2004 перевозки автомобільним транспортом для виконання робіт з реконструкції автодороги Київ-Одеса.

Відповідач у наданому відзиві проти задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Ухвалою суду від 29.01.07 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 01.03.07 р. о 12:30.

Ухвалою суду від 01.03.07 р. розгляд справи відкладено у зв’язку з відсутністю представників сторін на 12.04.07 р.

В судовому засіданні 12.04.07 р. оголошена перерва до 19.04.07 р.

В судовому засіданні 19.04.07 р. оголошена перерва до 24.05.07 р.

Ухвалою суду від 24.05.07 р. розгляд справи відкладено до 12.07.07 р.

Ухвалою суду від 12.07.07 р. розгляд справи відкладено на 21.08.07 р.

В судовому засіданні 21.08.07 р. оголошено повний текст рішення про задоволення позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.04 р. між сторонами укладено договір №142-3/2004 перевозки автомобільним транспортом для виконання робіт з реконструкції автодороги Київ-Одеса, згідно пп. 1.1, 1.3, 3.2 якого позивач зобов’язався виконати роботи по перевезенню вантажу своїм автомобільним транспортом, а відповідач зобов’язався прийняти виконані роботи та оплатити їх виконання.

Крім цього, відповідач повинен був оплатити позивачу вартість фактично відпрацьованого часу по перевезенню вантажу у відповідності з підписаними відповідачем транспортними документами із розрахунку вартості машино-часу при часовій роботі за кожну марку автомобіля.

Згідно умов договору відповідач повинен був оплачувати виконані роботи шляхом перерахування грошей на рахунок позивача на протязі 15 банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт на підставі рахунку позивача.

Позивачем виконано роботи на суму 599 684, 96 грн.

Відповідачем прийнято послуг за вересень-жовтень 2004 р. на суму 422 616, 81 грн., але без прямих витрат позивача (витрати на відрядження працівників в сумі 37 853, 85 грн., на перебазування техніки –87 812, 14 грн.)

За серпень згідно розрахунку позивача необхідно сплатити 62 854,45 грн.

Відповідач розрахувався з позивачем лише на суму 51 402, 16 грн.

Всього відповідачем не сплачено за виконану роботу 177 068, 15 грн.

На виконання наказів та листів Державної служби автомобільних доріг України та ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»позивачем також були направлені бригади дорожніх робітників в розпорядження відповідача для виконання робіт з реконструкції автодороги Київ-Одеса.

Окремого письмового договору на виконання підрядних робіт укладено не було, але роботи були виконані, і відповідач в процесі виконання прийняв їх, чим взяв на себе зобов’язання згідно звичаїв ділового обороту та вимогам, які звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України) оплатити виконані роботи.

Станом на 01.12.06 р. за роботу дорожніх бригад відповідачем не сплачено 506 154, 6 грн.

Таким чином, загальна заборгованість відповідача становить 683 222, 75 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач посилається на неналежне оформлення позовної заяви, що є підставою для її повернення.

Щодо посилань позивача на не укладений, але фактично виконаний договір підряду, то відповідач зазначає, що згідно ст. 181 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо його істотних умов; за загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документу, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Документи, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, не містять жодного посилання на будь-який укладений між сторонами договір.

Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження своїх вимог, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з таких підстав.

Щодо виконання зобов’язань за договором від 12.08.04 р. №142-3/2004 суд зазначає наступне.

Згідно п. 3.2 договору сторони погодили, що замовник (відповідач) оплачує виконані роботи з перевезення вантажів шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок перевізника (позивача) на протязі 15 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт на підставі рахунку перевізника.

Проте, сам по собі факт відсутності підписаних актів не може бути підставою для висновку про те, що позивачем не виконано взяті на себе зобов’язання з перевезення вантажів.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача факт належного виконання позивачем робіт за укладеним договором не заперечив, твердження позивача про виконання і прийняття виконаних робіт не спростував. Доказів виконання позивачем робіт лише на оплачену суму - 51 402, 16 грн. відповідачем також не надано.

За таких обставин суд вважає, що позивачем виконано роботи за договором, і, відповідно, вони мають бути оплачені в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов’язання мають виконуватися належним чином; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Щодо виконання підрядних робіт на виконання наказів та листів Державної служби автомобільних доріг України та ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», суд зазначає наступне.

В якості підтвердження наявності між сторонами договірних відносин позивач надав листи ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»(зокрема, від 14.09.04 р. №1/12-4-1426, від 01.11.04 р. №1/12-4-1529, від 22.11.04 р. №1/12-4/1640), а також розпорядження Укравтодору від 06.09.04 р. № 214, в яких йде мова про необхідність направлення на дорогу Київ-Одеса техніки з закріпленими механізаторами.

На підтвердження факту виконання робіт згідно вказаних документів позивач надав шляхові листи та посвідчення про відрядження, журнали обліку виконаних робіт.

Зазначені документи не містять будь-яких посилань на конкретний договір, укладений між сторонами, проте на зазначених документах містяться штампи відповідача, що є підтвердженням того факту, що отримувачем робіт був саме відповідач.

Відповідно до законодавства України, укладення договору можливе не лише шляхом підписання єдиного документу, але і шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами, тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень (ст. 181 ГК України), проте, в даному випадку відсутні докази дотримання і цих вимог.

Вказані вище документи суд вважає достатнім доказом укладення між сторонами договору на виконання робіт та факту їх отримання відповідачем, що присутній у судовому засіданні представник відповідача не заперечив.

Щодо визначення істотних умов укладеного договору, то згідно наданих суду шляхових листів та посвідчень про відрядження, журналів обліку виконаних робіт можливо визначити характер та обсяг виконаних робіт.

Ціна у зазначених документах не зазначена, проте, згідно ч. 4 ст. 632 ЦК України, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Так як сторони мали договірні відносини щодо реконструкції автодороги Київ-Одеса, то суд вважає за можливе застосувати в даному випадку ціни, що встановлені сторонами у договорі №142-3/2004 перевозки автомобільним транспортом для виконання робіт з реконструкції автодороги Київ-Одеса від 12.08.04 р., згідно яких позивач провів розрахунок позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 49, 82-89, 93 ГПК України, ст. 632 ЦК України, ст. 181, 193 ГК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю спільного німецько-британського підприємства «Трансгазбуд»на користь Дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор Відкритого акціонерного товариства «Автомобільні дороги України»683 222, 75 грн. заборгованості, 6 833 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                                    Л.В.Прокопенко

Дата підписання      18.02.08р.