ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.09.07                                                                                           Справа  № 01/12-92

Львівський апеляційний господарський суд  у складі колегії:

головуючого-судді                                   Мурської Х.В.

суддів                                                         Давид Л.Л.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання           Куцик-Трускавецькій О.Б.

розглянув матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю «Мавекс», м. Луцьк, вих. № 177 від 22.05.2007 року

на рішення Господарського суду Волинської області від 10.05.2007 року

у справі № 01/12-92, суддя Якушева І.О.,

за позовною заявою Дочірнього підприємства «АК Альфа»ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа», м. Виноградів

до відповідача -  Товариства з обмеженою відповідальністю «Мавекс», м. Луцьк

про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

за участю представників

від Позивача: Опришко О.З. - представник;

від Відповідача : Маркусь М.І. - представник.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.05.2007 року у справі № 01/12-92 позов Дочірнього підприємства «АК Альфа»ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа», м. Виноградів  - задоволено. Визнано недійсним Договір купівлі-продажу від 08.12.2006 року, укладений між ДП «АК Альфа»та ТОВ «Мавекс». Товариство з обмеженою відповідальністю «Мавекс»зобов’язано повернути ДП «АК «Альфа»придбане за Договором купівлі-продажу від 08.12.2006 року нерухоме майно: частину майнового комплексу (склад пального), розташованого за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Ардовецька, 199. Дочірнє підприємство «АК «Альфа»зобов’язано повернути ТОВ «Мавекс»842 559 грн. коштів, сплачених за нерухоме майно: частину майнового комплексу (склад пального), розташованого за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Ардовецька, 199. Відшкодовано судові витрати.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Відповідач у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мавекс», м. Луцьк звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Волинської області від 10.05.2007 року у даній справі скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої доводи тим, що таке винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з’ясуванням фактичних обставин справи. Зокрема, покликається на те, що в силу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»ліквідатор ДП «АК «Альфа»- Ракущинець А.А. набув повного обсягу дієздатності діяти від імені боржника, в тому числі щодо розпорядження майном боржника та укладення правочинів, оскільки на момент укладення спірного договору ліквідатор ДП «АК «Альфа»був єдиним органом управління ДП «АК «Альфа»та володів повним обсягом дієздатності  та зобов’язаний був вживати необхідних заходів щодо здійснення ліквідаційної процедури. Крім того, звертає увагу суду на ту обставину, що станом на час укладення спірного договору (08.12.2006 р.), постанова Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2006 року  у справі № 6/98 про визнання ДП «АК «Альфа»банкрутом була чинною, оскільки лише 24.01.2007 року дану постанову було скасовано Постановою Вищого господарського суду України.

Позивач –ДП «АК «Альфа»ЗАТ «АК «Альфа»у відзиві на апеляційну скаргу та у поясненнях по справі проти доводів Скаржника заперечив, просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення з підстав, викладених у них.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені, відповідно, в апеляційній скарзі, у відзиві на апеляційну скаргу та у поясненнях по справі.

На розгляд суду поступило клопотання Позивача у справі про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майновий комплекс складу пального, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Ардовецька, 199. Дане клопотання мотивоване можливим відчуженням даного майна зі сторони Відповідача, оскільки останнім проводяться відновлювальні роботи будівель, обмір території, фотографування об’єкта. Судова колегія вирішила відмовити у задоволенні поданого клопотання, оскільки воно документально не підтверджене, а базується лише на припущеннях Позивача.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення Господарського суду Волинської області від 10.05.2007 року у даній справі –залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до суті й мети судової процедури ліквідації банкрута статтею 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»визначено повноваження ліквідатора, який приймає до свого відання майно боржника та вживає заходів по забезпеченню його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством, формує ліквідаційну масу, реалізує майно банкрута для задоволення включених до реєстру вимог кредиторів у порядку, передбаченому цим Законом, тощо.

Ухвала попереднього засідання про затвердження реєстру вимог кредиторів є підсумковим процесуальним документом, прийнятим на стадії розпорядження майном боржника, яка формує пасив боржника, визначає кількість голосів конкурсних кредиторів при прийнятті ними рішень на зборах та комітеті кредиторів, дозволяє кредиторам прийняття рішень про відкриття судом послідуючих процедур банкрутства. Тобто, формування комітету кредиторів без належного судового акта, є нелегітимне.

Як встановлено місцевим господарським судом, постановою Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2006 року у справі № 6/98 ДП «АК «Альфа»ЗАТ «АК «Альфа»визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором підприємства-боржника призначено арбітражного керуючого –Ракущинця А.А.

Відповідно до п.1 ст.25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»ліквідатор з дня свого призначення виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута. З дня призначення ліквідатора до нього переходять  права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута (п.2 ст.25 цього ж Закону).

8 грудня 2006 року Дочірнім підприємством «АК  «Альфа» в особі ліквідатора (арбітражного керуючого) Ракущинця А.А. і ТОВ «Мавекс»в особі Маковійчука І.В. укладено Договір купівлі-продажу, згідно з п.1.1. якого Продавець   - ДП «АК «Альфа» зобов’язався передати у власність, а Покупець –ТОВ «Мавекс»- прийняти і оплатити нерухоме майно, саме: частину майнового комплексу (склад пального), розташованого за адресою: Україна, Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Ардовецька,199, який посвідчений приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу п. Богаш Н.Я.

Як зазначено в преамбулі даного Договору ліквідатор (арбітражний керуючий) Ракущинець А.А. діяв на підставі дублікату Статуту підприємства, постанови Господарського суду Закарпатської області у справі №6/98 від 10.07.2006 року та протоколу засідання комітету кредиторів від 26.10.2006 року.

Однак, як свідчать матеріали справи, постанову Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2006 року у справі №6/98 було оскаржено у встановленому законом порядку.

У відповідності до вимог ч.4 ст.85 Господарського процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання, рішення, якщо його не скасовано, набирає  законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Отже, на момент укладення договору купівлі-продажу від 08.12.2006 року постанова Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2006 року у справі №6/98, якою Ракущинця А.А. було призначено ліквідатором ДП «АК «Альфа», не набрала законної сили, оскільки таку переглянуто в апеляційному порядку лише 13.12.2006 року.

Так, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 року оскаржувану постанову місцевого господарського суду у справі № 6/98 залишено без змін. Однак, постановою Вищого господарського суду України від 24.01.2007 року по справі № 6/98 постанову Господарського суду Закарпатської області  від 10.07.2006 року про визнання ДП «АК «Альфа»банкрутом та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.12.2006 року –скасовано, матеріали справи № 6/98 передано на новий розгляд до Господарського суду Закарпатської області на стадії розпорядження майном. Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, зокрема, що місцевим господарським судом при винесенні постанови про визнання ДП «АК «Альфа»банкрутом порушено законодавство про банкрутство в частині винесення ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів. За таких обставин, арбітражний керуючий Ракущинець А.А. при укладенні спірного Договору купівлі-продажу від 08.12.2006 року діяв на підставі нелегітимного Протоколу засідання комітету кредиторів від 26.10.2006 року, наявного в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

У відповідності до вимог ч.2 ст.203 та ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою ст.203 Цивільного кодексу України є підставою недійсності правочину.

Статтею 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки постанова Господарського суду Закарпатської області від 10.07.2006 року у справі №6/98 на час укладення спірного Договору купівлі-продажу (08.12.2006 року) не вступила в законну силу, то , відповідно, призначений цією постановою ліквідатор (арбітражний керуючий) Ракущинець А.А., укладаючи Договір від 08.12.2006 року, не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Окрім того, у відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Оскільки, на час прийняття рішення у даній справі, постановою Вищого господарського суду України від 24.01.2007 року по справі № 6/98 постанову Господарського суду Закарпатської області  від 10.07.2006 року про визнання ДП «АК «Альфа»банкрутом було скасовано, місцевим господарським судом правомірно визнано спірний Договір недійсним  на підставі п.1 ст.215 Цивільного кодексу України, застосувавши при цьому приписи ст.ст. 216, 236 ЦК України згідно яких правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення і кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

За таких обставин, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду оцінивши докази в їх сукупності, дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Волинської області  законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст.  99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Волинської області від 10.05.2007 року у справі № 01/12-92  залишити без змін, апеляційні скарги -  без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в                               касаційному порядку.

3.          Матеріали справи  повернути місцевому господарському суду.

Головуючий суддя                                                                                   Мурська Х.В.

Суддя                                                                                                          Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                          Кордюк Г.Т.