ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"20" серпня 2007 р.                                                                            Справа  № 19/296

за позовом          Відкрите акціонерне товариство "Укртелеком"  в особі                Центр телекомунікаційних послуг Рівненської філії ВАТ "Укртелеком"

до відповідача   Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресторан Мир"

про стягнення в сумі 362 грн. 94 коп.

Суддя  Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  :  Якимчук М.А. довіреність у справі;

Від відповідача :  не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:  Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача 357 грн. 83 коп.- суми основного боргу, пені у розмірі 2 грн. 49 коп. та збитків від інфляції у розмірі 2 грн. 62 коп. Вимоги обгрунтовує невиконанням відповідачем умов договору № 2013072 від 27.02.2006 р. про надання послуг електрозв'язку. В судовому засіданні позовні вимоги, відповідно до права, наданого статтею 22 ГПК України, підтвердив.

Відповідач в судове засідання не з'явився, витребовуваних документів не подав. Ухвала суду, направлена на адресу відповідача, повернута поштовим відділенням з поміткою "За вказаною алресою ремонт". Згідно наданої позивачем довідки про включення ТзОВ "Ресторан Мир" до ЄДРПОУ, станом на 06.04.2007 р. підприємство зареєстроване за адресою: 33027, м. Рівне, вул. Міцкевича, 32. Відтак, негативні наслідки відсутності особи за юридичною адресою покладаються на цю особу.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, вивчивши подані ним письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Суд виходив з такого.

"27" лютого 2006 року між ВАТ "Укртелеком" та ТзОВ "Ресторан Мир" укладено договір № 2013072 про надання послуг електрозв'язку.

Відповідно до п.п. 4.5 Договору розрахунки за фактично отримані послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

В порушення умов договору відповідач не проводив розрахунки за отримані телекомунікаційні послуги в період з 01.12.2006 р. по 31.05.2007 р. внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 357 грн. 83 коп. Дана заборгованість підтверджується історією обігів по місяцях та оборотною відомістю організації наданими позивачем.

За прострочення виконання зобов'язання, згідно п. 5.8 Договору відповідачу нарахована пеня у розмірі облікової ставки НБУ в сумі 2,49 грн., а також згідно ст.ст. 611, 625 ЦК України збитки від інфляції в сумі 2,62 грн. Правильність нарахування сум пені та збитків від інфляції судом перевірено.

15 березня 2007 року відповідачу направлялась претензія № 06-18/151 з пропозицією добровільного погашення заборгованості, яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.  За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вищезазначені дії відповідача є вчинення ним правопорушенням у сфері господарювання.

У відповідності до пункту 2 статті 218 Господарського кодексу України (який є спеціальним законом в сфері господарських відносини) учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу, пені та збитків від інфляції в розмірі 362,94 грн. підтверджуються матеріалами справи у відповідних частинах, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан Мир" (33000, м. Рівне, вул. Міцкевича, 32, р/р 8083 в Укрсоцбанк, МФО 333012, ) на користь Центру телекомунікаційних послуг Рівненської філії ВАТ "Укртелеком" (вул. Міцкевича, 2, м. Рівне, 33028 ), р/р 2603425 в АППБ "Аваль" м. Рівне, МФО 333227 - основний борг в сумі 357грн. 83коп., нараховану пеню в сумі 2грн. 49коп., збитки від інфляції в сумі 2грн. 62 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 102грн. 00коп., витрати на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн 00коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                Тимошенко О.М.

підписано "12" листопада 2007 р.