ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2007 р.
№ 1/1091-13/328

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді:
суддів:
Панової І.Ю.,
Заріцької А.О.,
Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційні скарги
І.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ротан Р", м. Львів
ІІ. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідбуд-гарант", м. Львів

на рішення

та постанову
господарського суду Львівської області від 05.12.2006
Львівського апеляційного господарського суду від 27.06.2007

у справі
№1/1091-13/328

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "КВІК", м. Львів

до

І.Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідбуд-гарант", м. Львів
ІІ. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ротан Р", м. Львів

про
визнання угоди недійсною та зобов'язання повернути приміщення

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явилися

від відповідачів:             І:
ІІ:

не з'явилися
не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КВІК" (надалі –ТОВ "КВІК") в особі керуючого санацією звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідбуд-гарант" (надалі –ТОВ "Укрзахідбуд-гарант") та до Товариства з обмеженою відповідальністю

Доповідач: Продаєвич Л.В.

"Ротан Р" (надалі –ТОВ "Ротан Р") про визнання недійсним на підставі статей 203, 215 Цивільного кодексу України укладеного між відповідачами у справі договору купівлі-продажу приміщення від 15.04.2005 ВСВ № 443957 та про зобов'язання ТОВ "Ротан Р" повернути приміщення ТОВ "Укрзахідбуд-гарант".

Позов вмотивовано тим, що укладена угода суперечить моральним засадам суспільства, вказане приміщення могло б увійти до високоліквідних активів ТОВ "КВІК" та сприяло б відновленню платоспроможності останнього. Угода укладена на підставі нікчемного правочину –договору від 24.06.2003, укладеного між ТОВ "КВІК" та ТОВ "Укрзахідбуд-гарант", оскільки останній господарським судом визнано недійсним.

Рішенням господарського суду Львівської області від 05.12.2006 (суддя: Станько Л.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.06.2007 (судді: Мурська Х.В. –головуючий, Давид Л.Л., Кордюк Г.Т.), позов задоволений.

Судові рішення обґрунтовані положеннями статей 11, 215, 216, 236, 655, 1212 Цивільного кодексу України.

Вказані судові акти оскаржені ТОВ "Укрзахідбуд-гарант" та ТОВ "Ротан Р" до Вищого господарського суду України та їх касаційні скарги містять однакові посилання на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, що допущені при їх прийнятті.

Скаржники просять рішення господарського суду та постанову апеляційної інстанції скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідачі вважають, що позивачем не доведено жодної обставини, на підставі якої можна було б визнати спірний договір недійсним; майно було набуте ТОВ "Укрзахідбуд-гарант" законно і жодного обмеження щодо володіння, користування чи розпорядження цим майном не існувало на момент його відчуження.

Відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого господарського суду України від 05.10.2007, надіслана сторонам у справі –08.10.2007), проте сторони не скористалися правом, наданим їм статтею 22 Господарського процесуального кодексу України щодо участі у засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційних скарг, дійшла висновку про їх часткове задоволення, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є дійсність укладеного між ТОВ "Укрзахідбуд-гарант" та ТОВ "Ротан Р" договору купівлі-продажу приміщення, що знаходиться у м. Львові по вул. Дорошенка, 27.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. До таких умов відносяться: законність змісту правочину, наявність в особи, яка його вчиняє, необхідного обсягу цивільної дієздатності, вільне волевиявлення учасника правочину, відповідність форми вчинення правочину вимогам закону, певна спрямованість правочину.

Підстави недійсності правочину визначені у статті 215 Цивільного кодексу України. ТОВ "КВІК", звертаючись до господарського суду з позовом, в якості правової підстави зазначило частини 1, 3 цієї статті та послалося на нікчемність правочину.

Господарський суд Львівської області, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, врахував ухвалу господарського суду Львівської області від 27.09.2005 у справі № 6/212-7/94, якою була визнана недійсною угода купівлі-продажу нежитлового приміщення, що є предметом спірного договору, та зобов'язано ТОВ "Укрзахідбуд-гарант" повернути ТОВ "КВІК" нежитлове приміщення по вул. Дорошенка, 27 у м. Львові, з посиланням на статті 216, 236 Цивільного кодексу України визнав оскаржуваний у цій справі договір недійсним.

Проте, до такого висновку суди попередніх інстанцій дійшли передчасно, без дотримання вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України щодо повного і всебічного з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Зокрема, судами з огляду на приписи статей 15, 16 Цивільного кодексу України не з'ясовано, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав правовим нормам, які регулюють конкретні правовідносини, і чи відповідає він певним обставинам справи, з яких вбачається, що:

- 24.06.2003 року ТОВ "КВІК" уклало з ТОВ "Укрзахідбуд-гарант" договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дорошенка, 27;

- 15.04.2005 року ТОВ "Укрзахідбуд-гарант" уклало з ТОВ "Ротан Р" договір купівлі-продажу цього нежитлового приміщення, з якого вбачається, що об'єкт належав продавцеві на підставі договору від 24.06.2003 року з відповідним посвідченням права власності в електронному реєстрі;

- у справі про банкрутство ТОВ "КВІК" керуючим санацією боржника було заявлено позов до суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 24.06.2003 року, який і був задоволений господарським судом Львівської області 27.09.2005 року шляхом прийняття відповідної ухвали у справі № 6/212-7/94. Судом у цій справі застосовано двосторонню реституцію.

При розгляді даної справи судами не досліджувалося, чи було виконано рішення суду щодо зобов'язання ТОВ "Укрзахідбуд-гарант" повернути нежитлове приміщення ТОВ "КВІК", та не було з'ясовано, чи було товариство-продавець за спірною угодою власником нежитлового приміщен-ня на момент вчинення правочину.

Застосувавши приписи частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України, суд не зазначив підстав, за яких він вважає, що спірний договір слід визнати недійсним, та не врахував того, що оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним за умови підтвердження допущених порушень вимог закону на момент його вчинення.

За таких обставин, судові рішення не можна вважати такими, що прийняті при повному з'ясуванні всіх обставин справи.

Оскільки передбачені статтею 1117  Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, судові рішення у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального права та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю                     "Ротан Р"–задовольнити частково.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрзахідбуд-гарант"–задовольнити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 05.12.2006 та постанову  Львівського апеляційного господарського суду від 27.06.2007  у справі №1/1091-13/328–скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Головуючий, суддя                                                                      І.Панова

Суддя                                                                                           А. Заріцька

Суддя                                                                                              Л. Продаєвич