ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
І м е н е м     України
ПОСТАНОВА

"26" жовтня 2007 р.                                                               Справа № А11/252-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет», с. Підгірці

до                  Державної екологічної інспекції Мінприроди України, м. Київ

про                визнання нечинним рішення

Суддя –Мальована Л.Я.

позивач – Ринковий В.І. –предст.,

Представники:                 дов. № 11/07 від 06.08.2007р.

відповідач –Тараненко В.М. –предст.,

дов. № 15 від 21.09.2007р.

Хоменко М.Ф. –ст. інсп.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним рішення Держекоінспекції від 18.07.2007 р. № 50.

Представник Державної екологічної інспекції Мінприроди України заперечує проти заявлених позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та порушення позивачем вимог природоохоронного законодавства.

В судовому засіданні оголошувалась перерва для надання сторонами додаткових доказів

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, свідка, суд встановив:

ТОВ „Паритет” звернулося до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним рішення від 18.07.2007 р. № 50, що винесено Заступником головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Мінприроди України „Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності закладу громадського харчування  кафе „Край-рай”, що належить ТОВ „Паритет” та знаходиться на земельній ділянці за адресою: Київська область, Підгірцівська сільська рада, с. Романків, вул. Лісова, 8.

Позов обґрунтовує тим, що причини зупинення діяльності кафе „Край-рай” не ґрунтуються на законі і є надуманими. В акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 20.06.2007 р. № 20/06/01, відсутні посилання на будь-які порушення чинного законодавства.

Рішенням Держекоінспекції від 18.07.2007 р. № 50 тимчасово заборонено (зупинено) з 22.07.2007 р. діяльність кафе „Край-рай”, що належить ТОВ „Паритет”. Заборона діяльності кафе обґрунтована виявленими порушеннями природоохоронного законодавства, а саме: ст. ст. 26-29, 51, 55 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.ст.14, 39 Закону України „Про екологічну експертизу”,  ст. 11 Закону України „Про охорону атмосферного повітря”, ст. ст. 32, 33  Закону України „Про відходи”.

Повноваження Держекоінспекції щодо зупинення діяльності підприємств встановлені „Порядком обмеження тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об’єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища”, затвердженого постановою Верховної Ради України від 29.10.1992 р. № 2751-ХІІ. Пункт 4 ст. 4 цього порядку містить перелік підстав для тимчасової заборони діяльності суб’єкта господарської діяльності, а саме: у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки.

Однак, в акті перевірки від 20.06.2007 р. № 20/06/01, який послужив підставою для винесення зазначеного рішення не зафіксовано фактів  перевищення позивачем лімітів використання природних ресурсів, не вказано конкретних порушень екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, тільки зроблено загальні посилання на нормативні акти, без вказання конкретних порушень природоохоронного законодавства.

Тому, за вказаних обставин, суд вважає, що Держекоінспекція прийняла рішення, щодо заборони діяльності кафе „Край-рай”, без належних правових підстав, оскільки в рішенні Держекоінспекції від 18.07.2007 р. № 50 не міститься підстав, передбачених „Порядком обмеження тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об’єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища”.

Також, в зазначеному рішенні Держекоінспекція зроблено посилання ст.ст. 26-29, 51, 55 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища”. Ст. 33 зазначеного Закону встановлено, що екологічні нормативи встановлюють гранично допустимі викиди та скиди у навколишнє природне середовище забруднюючих хімічних речовин, рівні допустимого шкідливого впливу на нього фізичних та біологічних факторів.

В порушення вимог зазначеного Закону в акті не встановлено  джерел забруднення навколишнього природного середовища, не вказано якими фізичними чи біологічними факторами вони спричинені, які нормативи та стандарти порушені діями позивача, якими конкретно речовинами забруднюється  навколишнє природне середовище. Також, в акті не вказано, які природоохоронні заходи необхідно здійснити позивачу для недопущення негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Статтею 4 Положення про Державну екологічну інспекцію, затверджену постановою Кабінету міністрів України від 17.11.2001 р. № 1520 визначено, що Держекоінспекція здійснює державний контроль за : додержання правил, нормативів, стандартів у сфері охорони навколишнього  природного середовища, екологічної безпеки, поводження з відходами, небезпечними хімічними речовинами; додержання умов виданих дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, викиди та скиди забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище та допустимі рівні шкідливого впливу фізичних і біологічних факторів на його стан та інше.

Постановою Кабінету міністрів України „Про встановлення переліку видів діяльності, що належать до природоохоронних заходів” від 17.09.1996 р. № 1147 визначено види діяльності, що належать до правоохоронних  в сфері: охорони і раціонального використання водних ресурсів; охорони атмосферного повітря; охорони і раціонального використання земель; охорони і раціонального використання мінеральних ресурсів; охорони і раціонального використання природних рослинних ресурсів; охорони і раціонального використання ресурсів тваринного світу; збереження природно-заповідного фонду; діяльність у сфері ядерної безпеки.

Пунктом а) ст. 28 Закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” визначено, що завданням державної екологічної експертизи є: визначення екологічної безпеки господарської та іншої діяльності, яка може нині або в майбутньому прямо або посередньо негативно вплинути на стан навколишнього природного середовища.

Непредставлення проектно-дозвільної документації на будівництво, та правовстановлюючої документації на земельну ділянку не є порушенням екологічної безпеки і не може вплинути на стан навколишнього природного середовища.

Статтею 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено обов’язок сторін довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Суд вважає, що Держекоінспекція в акті перевірки не навела належних доказів порушення позивачем природоохоронного законодавства.

Також, в рішенні від 18.07.2007 р. № 50 Держекоінспекцією Мінприроди України зроблено посилання на порушення позивачем ст. ст. 32, 33  Закону України „Про відходи”.

Дійсно, п.а) ст. 32 зазначеного Закону забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов’язану з утворенням відходів, без одержання від спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Але п. 8 постанови Кабінету міністрів України „Про затвердження Порядку розроблення, затвердження і перегляду лімітів на утворення та розміщення відходів” передбачено наступне, що власники побутових відходів, що уклали договори на розміщення відходів з підприємствами комунального господарства, звільняються від одержання лімітів на утворення та розміщення відходів.

Таким чином, суд вважає застосування Закону України „Про відходи” необґрунтованим, оскільки позивач уклав договір на вивезення побутових відходів (сміття) з КП „Підгірцівське житлово-комунальне підприємство” № 5 від 12.06.2007 р., який доданий до матеріалів справи.

Постановою Кабінету міністрів України “Про затвердження Порядку встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і стягнення цього збору” від 01.03.1999 р. № 303 встановлено єдині на території України правила нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища. Пунктом 2 цієї постанови встановлено за які види забруднення навколишнього природного середовища справляється збір: викиди у атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними та пересувними джерелами забруднення; скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об’єкти; розміщення відходів.

В акті перевірки не зафіксовано якими викидами забруднюється навколишнє природне середовище. Викиди у атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними та пересувними джерелами забруднення відсутні, оскільки у товариства відсутні джерела забруднення, як стаціонарні так і пересувні. Тому, вказаних у рішенні порушень ст. 11 Закону України „Про охорону атмосферного повітря” суд не вбачає.

Скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об’єкти товариство не здійснює , оскільки  водні об’єкти взагалі відсутні. Розміщення відходів на території не здійснюється, оскільки позивачем укладено договір на вивезення відходів (стічних вод) з Обухівським водопровідно-каналізаційним підприємством № 2 від 21.06.2007 р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Безпосередньою причиною для складення зазначеного акта стала відсутність у позивача: проектно-дозвільної документації на будівництво кафе „Край-Рай”; відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку; лінії електропередач; дозволів на вольєрів для утримання тварин ; відсутність лімітів на утворення відходів; відсутність охоронного свідоцтва на земельні насадження.

Судом встановлено, що приміщення кафе ”Край-рай” орендується позивачем на підставі договору оренди  від 31.08.2006 р., укладеного з фізичною особою Захаровою Л.В.

Отже, ТОВ „Паритет” не є власником приміщення кафе та земельної ділянки, тому товариство не може нести відповідальності за відсутність проектної документації на будівництво приміщення кафе та нести відповідальність за не введення об’єкта в експлуатацію, так як не будувало його та не повинно було  вводити об’єкт в експлуатацію.   Тому,  у спірному рішенні неправомірно покладається вина на ТОВ „Паритет” за відсутність проектної документації на реконструкцію виробничих приміщень, відсутність акта приймання закінченого будівництвом (реконструкції) виробничих приміщень та неотримання позитивного висновку державної екологічної експертизи, оскільки відповідальність за вказані порушення повинен нести власник приміщення. Зазначене в акті від 20.06.2007 р. посилання на порушення  ст. 125 Земельного кодексу України зроблено необґрунтовано, оскільки відповідно до ч. 2 цієї статті право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Позивачем укладено договір оренди та проведено державну реєстрацію на підставі діючого законодавства України, тому суд на вбачає порушень ст. 125 ЗК України.

За вказаних обставин, суд вважає, що рішення від 18.07.2007 р. № 50 Держекоінспекції Мінприроди України, про тимчасову заборону (зупинення) діяльності кафе „Край-рай” є незаконним та таким, що не ґрунтується на діючому законодавстві України, та не вбачає належних підстав для зупинення діяльності підприємства.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Рішення заступника головного державного інспектора України з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Мінприроди України „Про тимчасову заборону (зупинення) діяльності закладу громадського харчування  кафе „Край-рай”, що належить ТОВ „Паритет”  та знаходиться на земельній ділянці за адресою Київська область, Підгірцівська сільська рада, с.Романків, вул. Лісова, 8” від 18.07.2007 р. № 50 визнати нечинним та скасувати його.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Мінприроди України, м. Київ, вул. Тергенівська, 82-а на користь ТОВ «Паритет», Київська обл., Обухівський район, с. Підгірці, вул. Лісова, 8-а –3 грн. 40 коп. судового забору.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя                                                                                          Мальована Л. Я.