ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2007 р.                                                            Справа № 07/146-07

вх. № 11058/5-07

Суддя господарського суду Інте Т.В.

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився;  відповідача - не з"явився;

розглянувши справу за позовом ДП "Укрспецавтобаза", м. Київ

до  ТОВ "Южавтотранс", м. Харків

про стягнення 1924,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Укрспецавтобаза" просить стягнути з Товаристваз обмеженою відповідальністю "Южавтотранс" (з урахуванням уточнень позовних вимог, прийнятих судом) 1450,00 грн. заборгованості, 82,65 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 27,46 грн., штраф у 7% від вартості послуг у розмірі 101,50 грн., 262,45 грн. пені та просить покласти покласти на відповідача судові витрати.

Сторони у призначене судове засідання не з"явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено замовлення № 26 від 26.12.06р. на перевезення автомобільним транспортом (а.с.9), відповідно до якого позивач взяв на себе зобов"язання надати відповідачу послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом в період з 27.12.06р. - 28.12.06р. за напрямком руху м. Харків - м. Обухів.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ст. 39 Статуту автомобільного транспорту України, автотранспортні підприємства виконують перевезення на підставі типового договору або прийнятим до виконання разовим замовленням.

Позивач свої зобов"язання за вказаним замовленням виконав у повному обсязі та надав відповідачу послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом на суму 1450,00 грн., що підтверджується актом здачі - прийняття робіт (надання послуг) № ОУ - 000412 від 28.12.06 р. (а.с.11).

Відповідно до умов вказаного замовлення, надані послуги оплачуються після приходу оригіналу договору, ТТН, рахунків, актів виконаних робіт числом вивантаження, податкової накладної, протягом семи банківських днів.

Товарно - транспортна накладна, податкова накладна, акт здачі приймання виконаних робіт та рахунок - фактура № СФ-0000597 від 26.12.06р. на оплату наданих послуг були отримані відповідачем 22.01.07р., що підтверджується наданим позивачем до матеріалів справи повідомленням про вручення поштового відправлення та описом поштового вкладення.

Проте, відповідач свої зобов"язання з оплати наданих позивачем послуг не виконав та не сплатив їх вартість, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем склала 1450,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що з 01.02.07р. прострочив виконання зобов"язання з оплати поставленого позивачем товару, за замовленням № 26 від 26.12.06р.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 1450,00 грн. заборгованості, належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено, що якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно  від відшкодування збитків.

Згідно з ч. 2 ст. 231 ГК України, у раазі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом  господарювання,  що  належить  до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету  України чи за  рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: - за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі  0,1  відсотка  вартості товарів (робіт,  послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів  додатково  стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача 262,45 грн. пені та 7% штрафу в сумі 101,50 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 82,65 грн. інфляційних нарахувань та 3% річних в сумі 27,46 грн., визнаються судом правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. cт. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610,611, ч.1 ст. 612, ч.1 ст. 624, ст. 625, 909 ЦК України, ст. ст. 193,198, ч.2 ст. 231 ГК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Южавтотранс" (пр-т. Гагаріна, 50, кв. 58, м. Харків, 61140, код за , відомості про банківські рахунки відсутні) на користь Державного підприємства "Укрспецавтобаза" (вул. Автотранспортна, 1, м. Київ, 02088, код за , р/р 4391 в Київському ГРУ "Приватбанк", МФО 321842) 1450,00 грн. заборгованості, 82,65 грн. інфляційних нарахувань, 3% річних в сумі 27,46 грн., штраф у 7% від вартості послуг в розмірі 101,50 грн., 262,45 грн. пені, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 03 грудня 2007 року.

Суддя                                                                                            Інте Т.В.