ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

04.12.07                                                                                           Справа  № 9/106

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Процика Т.С.

суддів                                                                                Галушко Н.А.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання Трускавецькому В.П.

розглянув           у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Угринівської сільської ради від 04.08.2007р.

на рішення           Господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2007р.

у справі           № 9/106

за позовом           Фермерського господарства (далі ФГ) «Нива», с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області

до відповідача          Угринівської сільської ради, с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області

про           зобов’язання укласти договір

та за зустрічним позовом Угринівської сільської ради, с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області

до          ФГ «Нива», с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області

про           повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

за участю представників:

від позивача за первісним позовом –Слободян Р.Л. –голова господарства, Стефанишин П.В. –заступник голови господарства, Селянін В.О. - представник.

від відповідача за первісним позовом –          Терешкун Р.Я. –сільський голова, Гусак М.М. - представник.

Представникам сторін права і обов’язки, передбачені ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), роз’яснено.

10 жовтня 2007р. у судовому засіданні апеляційного господарського суду розгляд даної справи було відкладено до 14.11.2007р.

14 листопада  2007р., 21 листопада  2007р. та 28 листопада  2007р. у судових засіданнях апеляційного господарського суду оголошувались перерви відповідно до 21 листопада  2007р., 28 листопада  2007р. та 4 грудня 2007р.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2007р., у складі головуючого судді Фанди О.М., суддів Гриняка Б.П., Калашника В.О., первісний позов задоволено, укладено договір оренди земельної ділянки площею 13,6 га між позивачем ФГ «Нива»та відповідачем Угринівською сільською радою на умовах, запропонованих позивачем; в задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване положеннями норм Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 179, 181, 187 Господарського кодексу України, ст.ст.93, 124, 125, 126  Земельного  кодексу  України а також зокрема тим, що:

-          рішенням 14-ї сесії 3-го скликання Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 28 березня 2002 року Фермерському господарству «Нива» було надано у довгострокове користування земельну ділянку площею 13,6 га і одночасно даним рішенням органу місцевого самоврядування було вирішено укласти договір оренди з приводу вищевказаної земельної ділянки;

-          виходячи із норм Земельного кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство», Закону України «Про оренду землі»та рішення Угринівської сільської ради від 28.03.2002 року, має місце обов’язок органу місцевого самоврядування укласти (оформити) договір оренди земельної ділянки;

-          відповідно до наявних у матеріалах справи доказів Фермерське господарство «Нива»неодноразово зверталось до Угринівської сільської ради про видачу рішення щодо надання у користування земельної ділянки площею 13,6 га та про укладення договору;

-          відповідно до поданих доказів ФГ «Нива»з 1991 року користується земельною ділянкою площею 63,8 га, при цьому земельною ділянкою 50 га фермерське господарство користується на підставі державного акту на постійне користування землею;

-          відсутні належні докази того, що з моменту прийняття рішення від 28 березня 2002 року, Угринівська сільська рада зверталась до ФГ «Нива»про укладення відповідного договору оренди, а ФГ «Нива»натомість ухилялась від його підписання;

-          згідно з ст.ст.24, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»та ст.19 Конституції України Угринівська сільська рада не мала права відміняти власного рішення від 28.03.2002 року про надання земельної ділянки ФГ «Нива» у користування;

-          рішення Угринівської сільської ради від 26.05.2005 року «Про виділення та передачу у власність громадянам та жителям села Угринів земельних ділянок  для будівництва в масиві «За Малинівкою» не відповідає ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Угринівська сільська рада, відповідач у справі за первісним позовом і позивач за зустрічним, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Івано-Франківської області  від 27.07.2007р. у справі № 9/106, і прийняти нове рішення, яким в задоволені первісного позову Фермерського господарства «Нива»до Угринівської сільської ради про укладення договору відмовити, а зустрічний позов задоволити й зобов’язати ФГ «Нива»повернути самовільно зайняту земельну ділянку, оскільки скаржник вважає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскарженого рішення порушено норми процесуального права, а також мало місце неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у його рішенні дійсності, а також недоведеність тих обставин, які місцевий господарський суд помилково визнав встановленими .

Фермерське господарство «Нива», позивач у справі за первісним позовом та відповідач за зустрічним, подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2007 року  у справі № 9/106 без змін, а апеляційну скаргу Угринівської сільської ради - без задоволення з підстав правомірності і обґрунтованості рішення.

Представники позивача і відповідача у судовому засіданні підтримали свої доводи та заперечення, викладені відповідно в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, а також у письмових поясненнях та поясненнях, наданих у судових засіданнях.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заслухавши пояснення представників учасників судового процесу у судовому засіданні, суд встановив наступне.

Фермерське господарство «Нива»звернулось до господарського суду з позовом до Угринівської сільської ради про зобов’язання Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області укласти з Фермерським господарством «Нива» договір оренди земельної ділянки площею 13,6 га на умовах, запропонованих позивачем, на виконання рішення Угринівської сільської ради Тисменицького району від 28.03.2002 року.

Угринівська сільська рада подала до суду зустрічну позовну заяву про зобов'язання Фермерського господарства «Нива»повернути самовільно зайняту ним в урочищі «За Малинівкою»земельну ділянку площею, 13,8 га Угринівській сільській раді.

Як встановлено місцевим господарським судом і це вбачається з матеріалів справи, 26.03.2002р. Фермерське господарство «Нива»звернулось до Угринівської сільської ради із заявою про надання у довічне спадкове користування земельної ділянки площею 13,6 га.

Рішенням 14-ї сесії 3-го скликання Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 28 березня 2002 року ФГ «Нива»було надано у довгострокове користування земельну ділянку площею 13,6 га. Одночасно, даним рішенням суб’єкта владних повноважень було вирішено укласти договір оренди з приводу вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до ст.124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок у користування здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки .

Тобто, правовою підставою для укладення договору оренди і набуття права на оренду земельної ділянки, що знаходиться в комунальній власності, є рішення власника (орендодавця) в особі відповідних органів місцевого самоврядування.

Окрім того, право фермерського господарства на отримання у володіння та користування земельної ділянки на умовах оренди передбачено і ст.7 Закону України «Про фермерське господарство».

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР «Про земельну реформу»від 18 грудня 1990 року, яка є чинною на даний час, передбачено обов’язок місцевих рад передавати в першочерговому порядку фермерським господарствам, із земель запасу, земельні ділянки для ведення фермерського господарства.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно зроблено висновок, що на підставі Рішення Угринівської сільської ради від 28.03.2002 року та норм Земельного кодексу України, Закону України «Про фермерське господарство», діючої Постанови Верховної Ради УРСР «Про земельну реформу», має місце обов’язок Угринівської сільської ради укласти (оформити) договір оренди земельної ділянки площею 13,6 га.

Щодо посилань скаржника на те, що існує рішення Угринівської сільської ради від 22.02.2005 року «Про відміну рішення»за яким Угринівська сільська рада відмінила власне рішення від 28 березня 2002 року «Про надання фермерському господарству «Нива»земельної ділянки», і це рішення відповідає закону, то таке твердження є безпідставним з огляду на наступне.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема статтею 26, визначений перелік питань, які може розглядати сільська, селищна і міська ради.

Статтею 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»перелічені нормативні акти, які мають право приймати органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції.

Норми Закону України «Про місцеве самоврядування»як і інші нормативно-правові акти України не встановлюють право сільської ради, як органу місцевого самоврядування, скасовувати чи відміняти власні рішення.

Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»одним з основних принципів місцевого самоврядування є принцип законності.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України  «Про місцеве самоврядування в Україні»органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Щодо посилання скаржника на Постанову Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року, відповідно до якої не можна вважати такими, що суперечать закону рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України земельні ділянки набуваються у власність чи користування за рішенням органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування.

Однак, Угринівська сільська рада не надала суду доказів, які б підтверджували, що рішення Угринівської сільської ради від 28.03.2002 року, яким ФГ «Нива»було надано земельну ділянку у користування, суперечить закону чи є неправомірним.

Також, не подано доказів і того, що Фермерське господарство «Нива»за цим рішенням від 28.03.2002 року одержало земельну ділянку неправомірно, і тому не має права звернутись до суду про укладення договору оренди на підставі цього рішення.

Крім наведеного, з Рішення Угринівської сільської ради від 22.02.2005 року «Про відміну рішення»вбачається, що попереднє власне рішення Угринівська сільська рада відміняла з мотивів невикористання земельної ділянки і неукладення договору оренди, а не через неправомірність його прийняття чи неправомірність надання спірної земельної ділянки у користування.

З огляду на викладене, посилання Угринівської сільської ради у даному випадку на практику Верховного Суду України як на підтвердження своєї позиції є безпідставним.

У зв’язку з вищенаведеним, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Угринівською сільською радою рішення від 22.02.2005 року «Про відміну рішення»було прийнято поза межами її повноважень.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Закону України «Про господарський суд», цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд правомірно зробив висновок, що Угринівська сільська рада не мала правових підстав ухилятись від укладення (оформлення) договору оренди на земельну ділянку площею 13,6 га, а тому такий договір підлягає укладенню.

Позивач за зустрічним позовом –Угринівська сільська рада зазначає, що суд першої інстанції не повністю з’ясував обставини справи, що зокрема призвело до відмови у його зустрічному позові до ФГ «Нива».

Скаржник стверджує, що фермерське господарство ухилялось від підписання договору оренди земельної ділянки, незважаючи на те, що даний договір був підготовлений і переданий голові Фермерського господарства Слободяну Р.Л., про що свідчить подана в суд першої інстанції копія договору.

Проте, проект договору оренди земельної ділянки, запропонований Угринівською сільською радою, не підписаний сільським головою і передбачав строк оренди 5 (п’ять) років, а рішенням Угринівської сільської ради від 28.03.2002 року ФГ «Нива»було надано земельну ділянку у довгострокове користування.

Безпідставним є також твердження скаржника про те, що факт самовільного захоплення землі Фермерським господарством «Нива»підтверджується Актом узгоджувальної земельної комісії Угринівської сільської ради і постановою прокурора Тисменицького району.

Нормами ст. 211 Земельного кодексу України, передбачено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за правопорушення, зокрема, за самовільне зайняття земельних ділянок.

Відповідно до ст. 114 Земельного кодексу України у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор по використанню та охороні земель складає протокол про порушення та видає особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор по використанню та охороні земель відповідно до закону накладає на таку особу адміністративне стягнення та повторно видає вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк.

З огляду на вищенаведене, узгоджувальна земельна комісія Угринівської сільської ради не є тим органом, який має право визначати порушення земельного законодавства, в тому числі і самовільне захоплення земельної ділянки, та виносити з цього приводу процесуальні, адміністративні чи будь-які інші документи.

Скаржником не було подано суду доказів того, що голова Фермерського господарства «Нива»притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за самовільне зайняття чи захоплення земельної ділянки.

Про це свідчить і наявні в матеріалах справи постанови прокурора Тисменицького району від 14 травня 2007р. та 27 червня 2007р. про відмову у порушенні кримінальної справи відносно голови ФГ «Нива»щодо самовільного захоплення земельної ділянки площею 13,8 га, за відсутності складу злочину в його діях.

Крім того, у вищезгаданих постановах зазначено про те, що приймаючи до уваги, що питання щодо користування вказаною земельною ділянкою знаходяться на розгляді у Господарському суді Івано-Франківської області, то у даному спорі вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які згідно з вимогами чинного законодавства підвідомчі суду.

Таким чином, відповідачем за зустрічним позовом не подано суду належних та допустимих доказів самовільного захоплення Фермерським господарством «Нива»спірної земельної ділянки.

В апеляцій скарзі Угринівська сільська рада зазначає, що поза увагою суду першої інстанції залишилось рішення Угринівської сільської ради від 26.05.2005 року «Про виділення і передачу у власність громадянам та жителям села Угринів земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків на масиві «За Малинівкою», згідно з яким спірна земельна ділянка вже розподілена між конкретними особами.

Однак, такі твердження скаржника є безпідставними з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції досліджував зазначене вище рішення Угринівської сільської ради і на підставі ст. 4 Господарського процесуального кодексу України не застосував його до спірних правовідносин, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України сільська , селищна , міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

Проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та органами культурної спадщини та подається на розгляд відповідної місцевої ради .

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи, Угринівська сільська рада, не дотримавши вимог ст. 118 Земельного кодексу України, передала у власність 93 громадянам земельні ділянки без розроблення проекту.

Подана скаржником у судовому засіданні постанова Тисменицького районного суду від 03.10.2007 року в адміністративній справі № 2-а-42 за позовом Прокурора Тисменицького району Івано-Франківської області до Угринівської сільської ради також не спростовує даного висновку.

Як вбачається з тексту постанови Тисменицького районного суду, з матеріалів справи, і з тексту апеляційної скарги, Угринівська сільська рада 20 липня 2007 року при розгляді протесту прокурора Тисменицького району на рішення Угринівської сільської ради від 26.05.2005 року своїм рішенням привела попереднє своє рішення від 26.05.2005 року у відповідність до ст. 118 Земельного кодексу України.

З огляду на це, Угринівська сільська рада підтвердила висновок суду першої інстанції про невідповідність власного рішення Земельному кодексу України.

Окрім того, не є преюдиціальними висновки, наведені у постанові Тисменицького районного суду в адміністративній справі, якою прокурору Тисменицького району було відмовлено у визнанні незаконними рішення Угринівської сільської ради у зв'язку із безпідставністю та недоведеністю позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, преюдиціальне значення для вирішення справи в господарському суді мають факти, встановлені рішеннями господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи і не доводяться знову при вирішенні інших спорів між тими ж сторонами, вирок суду з кримінальної справи, з питань чи мали місце певні дії та ким вони вчинені та рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Ця стаття Господарського процесуального кодексу України не визначає, що рішення судів в адміністративних справах мають преюдиціальне значення для вирішення господарської справи.

Постанова Тисменицького районного суду в адміністративній справі не спростовує висновків, які були зроблені Господарським судом Івано-Франківської області при вирішенні даної справи.

Так, Господарський суд Івано-Франківської області не застосував Рішення Угринівської сільської ради від 26.05.2005 року «Про надання земельних ділянок у власність»як таке, що прийняте в порушення норм ст. 118 Земельного кодексу України щодо надання земельних ділянок у власність фізичним особам без розроблення проектів відведення земельних ділянок.

Тисменицьким районним судом в адміністративній справі зазначено в мотивувальній частині постанови від 03.10.2007р. у справі 3 2-а-42, що Угринівська сільська рада при розгляді протесту прокурора, задоволила його частково і змінила рішення від 26.05.2005 року, надавши громадянам та жителям с. Угринів дозволи на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Таким чином, як сільською радою так і постановою Тисменицького районного суду було підтверджено, що рішення Угринівської сільської ради від 26.05.2005 року було змінено і приведено у відповідність із ст.118 Земельного кодексу України, що дає підстави вважати, що це рішення не відповідало Земельному кодексу України.

З огляду на викладене, постанова суду в адміністративній справі не тільки не спростовує а й підтверджує обставини, що були встановлені Господарським судом Івано-Франківської області.

Ще до 03.10.2007р., 27 липня 2007 року, Господарським судом Івано-Франківської області у справі № 9/106 було прийнято рішення щодо укладення договору оренди на земельну ділянку площею 13,6 га в урочищі «За Малинівкою»між ФГ «Нива»та Угринівською сільською радою.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору.

Ці обставини не досліджувались судом в адміністративній справі.

Прийняття Угринівською сільською радою рішення від 26.05.2005 року і рішення від 20.07.2007 року про надання дозволу фізичним особам на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, ще не означає згоду сільської ради передати землю у власність, і таке рішення не означає автоматичного переходу права власності до фізичних осіб. Угринівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, який працює колегіально в сесійному порядку, а тому неможливо передбачити згоду ради на передачу землі у власність після розгляду таких проектів землеустрою.

Той факт, що прийняття вищезазначених рішень Угринівською сільською радою ще не означають переходу земельних ділянок у власність до фізичних осіб, знаходить своє відображення і в постанові Тисменицького районного суду від 3 жовтня 2007р. у справі № 2-а-42.

Окрім наведеного, сторонами в адміністративній справі, що перебувала на розгляді в Тисменицькому районному суді і по якій була винесена постанова від 03 жовтня 2007 року, були Прокурор Тисменицького району та Угринівська сільська рада. До вирішення спору у вищевказаній адміністративній справі не було залучено Фермерське господарство «Нива», що є стороною господарського спору і має свої самостійні позовні вимоги щодо земельної ділянки, яка рішенням Угринівської сільської ради від 26.05.2005 року було передана фізичним особам під індивідуальну забудову.

Також, у матеріалах господарської справи наявна ухвала Господарського суду Івано-Франківської області про забезпечення позову від 12.04.2007 року, згідно з якою Угринівській сільській раді було заборонено вчиняти будь-які дії і приймати будь-які рішення стосовно спірної земельної ділянки площею 13,8 га, що знаходяться в масиві «За Малинівкою»до прийняття рішення суду.

Згідно з ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Вказана Ухвала суду від 12.04.2007 року була чинною і не скасованою на момент винесення постанови Тисменицьким районним судом.

За таких обставин, апеляційний господарський суд не може застосувати в даному господарському спорі положення ст. 35 Господарського процесуального кодексу України щодо висновків, відображених у постанові Тисменицького районного суду від 03.10.2007 року в адміністративній справі.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 1 ст. 16 ЦК України передбачає право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.43 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтували неправомірність і безпідставність заявленого позову про зобов'язання Угринівської сільської ради Тисменицького району укласти з Фермерським господарством «Нива»договір оренди земельної ділянки площею 13,6 га на умовах, запропонованих ФГ «Нива», чи обґрунтували неповне з’ясування обставин справи судом першої інстанції, що призвело до відмови у задоволені зустрічного позову Угринівської сільської ради до Фермерського господарства «Нива»про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105  Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський ПОСТАНОВИВ:

1.          Залишити рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.07.2007 року у справі № 9/106 без змін, а апеляційну скаргу Угринівської сільської ради  - без задоволення.

2.          Витрати по сплаті державного мита покласти на скаржника.

Постанова оформлена і підписана 11.12.2007р.

Головуючий-суддя                                                                                Процик Т.С.

суддя                                                                                Галушко Н.А.

суддя                                                                                Юрченко Я.О.