ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"16" жовтня 2007 р.                                                                Справа № 33/134/15/281-07

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши справу

За позовом           товариства з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Кий”, м. Київ

до           товариства з обмеженою відповідальністю “Фоззі-Фуд”, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

про           стягнення 12611,77 грн.

за участю представників:

від позивача: Топоркова М.О. (дов. від 06.09.2007 р.);

від відповідача: Муштей Л.Ю. (дов.  № 222-юр від 01.11.2006 р.);

Обставини справи:

До господарського суду Київської області за підсудністю з господарського суду м. Києва надійшла справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Кий” (далі-Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю “Фоззі-Фуд” (далі-Відповідач) про стягнення 10951,24 грн., з яких 9107,40 грн. заборгованості за товар, поставлений за період з 22.06.2006 р. по 20.11.2006 р. згідно з видатковими накладними на підставі договору № 112/А-457 від 12.08.2003 р., 1843,84 грн. інфляційних втрат,  90,57 грн. 3% річних та 1569,96 грн. штрафу.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідачем не сплачена позивачу вартість товару, поставленого на підставі договору № 112/А-457 від 12.08.2003 р. згідно з видатковими накладними за період з 22.06.2006 р. по 20.11.2006 р., у зв’язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у сумі 9107,40 грн. У зв’язку з наявністю зазначеної заборгованості позивачем нараховано відповідачу 1843,84 грн. інфляційних втрат, 90,57 грн. 3% річних та 1569,96 грн. штрафу. Всього сума позову становить 12611,77 грн. При цьому зазначена сума позову визначена судом, що передбачено ч. 3 ст. 55 ГПК України, оскільки при розрахунку ціни позову позивачем допущена арифметична помилка.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову посилаючись на те, що оскільки умовами договору № 112/А-457 від 12.08.2003 р. не встановлений строк виконання відповідачем зобов’язань за зазначеним договором, обов’язок виконання зобов’язання за зазначеним договором виник у відповідача через 7 днів з моменту отримання вимоги позивача-06.03.2007 р., тобто починаючи з 13.03.2007 р., а отже нарахування інфляційних втрат, 3% річних та штрафу з грудня 2006 р. є необґрунтованим. Також, відповідач зазначає, що 17.07.2006 р. та 07.08.2006 р. відповідачем перераховано позивачу 11000,00 грн. за договором  № 112/А-457 від 12.08.2003 р. та з вказаних підстав просить суд відмовити позивачу у позові.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2003 р. між товариством з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Кий” та товариством з обмеженою відповідальністю “Фоззі-Фуд” було укладено договір поставки № 112/А-457, відповідно до умов якого позивач зобов’язався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити Товар на умовах цього договору. Відповідно до умов п. 3.2 Договору № 112/А-457 від 12.08.2003 р. оплата партії поставленого товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника. Згідно з п. 12.1. договору поставки № 112/А-457 від 12.08.2003 р. зазначений договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до закінчення календарного року. У випадку, якщо сторони, в строк не менш ніж за 20 днів до закінчення строку дії цього договору, не повідомлять одна одну про бажання розірвати договір, то він вважається продовженим на один рік.

За договором № 112/А-457 від 12.08.2003 р. за період з 22.06.2006 р. по 20.11.2006 р. на підставі видаткових накладних у кількості 27 штук, номера та дати яких зазначені у позовній заяві, а копії додані до матеріалів справи, позивачем поставлено відповідачу товар на суму 9794,47 грн.

Позивач звернувся до суду з заявою про стягнення заборгованості яка виникла за період з 22.06.2006 р. по 20.11.2006 р. на підставі видаткових накладних. При цьому позивач в позовній заяві зазначає, що згідно з видатковими накладними, номера яких зазначені у позовній заяві, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 9107,40 грн. Проте, зазначивши, що борг було сплачено відповідачем частково у сумі 687,37 грн., позивач у позовній заяві зазначив, що станом на 01.04.2007 р. заборгованість становила 9107,40 грн.

В судових засіданнях представник відповідача надав суду платіжні доручення № 703 від 10.07.2006 р. на суму 4000,00 грн., № 765 від 17.07.2006 р. на суму 6000,00 грн. та № 222 від 07.08.2006 р. на суму 5000,00 грн., всього на суму 15000,00 грн., на яких призначенням платежу зазначено “Сплата за продукти за договором № 112 від 12.08.2003 р.”.

Як вбачається з наданих представником відповідача в судових засіданнях платіжних доручень, відповідачем в рахунок оплати Товару за договором № 112/А-457 від 12.08.2003 р. сплачено позивачу 15000,00 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 9107,40 грн. заборгованості за договором № 112/А-457 від 12.08.2003 р.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, в порушення вимог ст. 33 ГПК України позивачем не доведено, що станом на час звернення до суду відповідач мав заборгованість перед позивачем, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачем сплачено позивачу суму, що перевищує загальну суму поставки за накладними, на які позивач посилається в позовній заяві як на підставу виникнення боргу. Інших доказів наявності заборгованості відповідача позивачем суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України  позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу позову.

Позивач не скористався наданим йому правом та не змінив до прийняття рішення підставу позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості у сумі 9107,40 грн. за товар, поставлений на підставі видаткових накладних, номера та дати яких зазначені у позовній заяві, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 9107,40 грн. за договором № 112/А-457 від 12.08.2003 р. та платежів, пов’язаних з несвоєчасною сплатою заборгованості, задоволенню не підлягають.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача у справі.

Крім того, з позивача підлягає стягненню в доход Державного бюджету України 16,12 грн. (126,12-110,00) державного мита, оскільки держмито у сумі 110,00 грн. сплачене позивачем до Державного бюджету України від невірно розрахованої ціни позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

вирішив:

У задоволені позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Кий” (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 32, код 31353812) в доход Державного бюджету України (№ рахунку - 0001, Банк –ГУ ДКУ у Київській області, отримувач –ГУ ДКУ у Київській області, МФО 821018, , код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095)  16,12 грн. державного мита.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                Рябцева О.О.

Рішення підписано 25.10.2007 р.