ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2007 р.                                                          Справа №  8/2513

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

Зарудяної Л.О.

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача: Шевчук Г.Є. - представника за довіреністю №2/р від 03.04.2007р.,

в порядку ст. 30 ГПК  України  заступник головного бухгалтера  Спільного українсько-словацького підприємства акціонерного товариства закритого типу "Волиньпак":  Гребенюк С.А. ,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгово-промислова компанія "Поділля", м. Шепетівка

на рішення господарського суду Хмельницької  області

від "31" липня 2007 р. у справі № 8/2513 (суддя Степанюк А.Г.)

за позовом Спільного українсько-словацького підприємства акціонерного товариствазакритого типу "Волиньпак", м. Луцьк

до Приватного підприємства "Торгово-промислова компанія "Поділля", м. Шепетівка

про стягнення 56 838,53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 31.07.2007р. у справі №8/2513 позов Спільного українсько-словацького підприємства Акціонерне товариство закритого типу "Волиньпак", м.Луцьк до Приватного підприємства "Торгівельно-промислова компанія "Поділля", м.Шепетівка ( з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) задоволено: стягнуто з відповідача на користь позивача 44838,53 грн. заборгованості, 568,39 грн. витрат по оплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В частині стягнення боргу у сумі 12000,00 грн. провадження припинено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду від 31.07.2007р. в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про задоволення позову щодо стягнення 42588,53грн. боргу, посилаючись на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Судові витрати, які підлягають відшкодуванню, на думку відповідача, становлять 528,39грн. витрат з держмита та 109,74грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, наступним:

- позивачем не було надано даних про загальну суму поставки по договору купівлі-продажу №31 від 19.01.2006р. та загальну суму здійсненої оплати. Крім того, позивачем було заявлено, що заборгованість за поставки товару виникла за період з 26.12.2006р. по 18.01.2007р. на загальну суму 57332,84грн. без зазначення про існування якоїсь заборгованості до цього періоду. Згідно поданого відповідачем реєстру платіжних доручень за період з 26.12.2006р. по 30.07.2007р. останнім було здійснено проплат на загальну суму 54578,04грн.;

- при винесенні рішення судом не було враховано поданий акт звірки між нашими підприємствами за період з 06.06.2007р. по 23.07.2007р., де розбіжності між бухгалтерськими даними позивача та відповідача становлять 2250,02грн. Отже, між сторонами немає узгодженої суми заборгованості, а подані сторонами докази про наявну заборгованість відрізняються;

- позивачем була проведена звірка взаєморозрахунків, але за період з 06.06.2007р. по 23.07.2007р., а не за заявлений період заборгованості з 26.12.2006р. по 27.07.2007р. (дата останньої проплати). Таким чином, висновок суду про наявність заборгованості ПП ТПК „Поділля" перед позивачем в сумі 44838,53грн. є необгрунтованим. Судом було встановлено обов'язок здійснити оплату за поставлений товар в більшому розмірі, ніж це підтверджено видатковими накладними та договором, таким чином було неправомірно збільшено зобов'язання покупця (ПП ТПК „Поділля") за договором;

- судом неправомірно стягнуто судові витрати в сумі 686,39грн., оскільки не враховано, що на момент прийняття позовної заяви заборгованість відповідача зменшилась на 3500,00грн., тобто складала 53338,53грн., а на момент порушення провадження у справі була здійснена ще одна проплата і заборгованість становила 52838,53грн.

В судовому засіданні представник позивача заперечила проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення господарського суду Хмельницької області від 31 липня 2007 року законним та обгрунтованим, а апеляційну скаргу - безпідставною, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Нез'явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Спільне українсько-словацьке підприємство акціонерного товариства закритого типу "Волиньпак" звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства "Торгово-промислова компанія "Поділля" про стягнення, з врахуванням зменшення позовних вимог, 47388 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу №31 від 19.01.2006р. (а.с.2-3).

29.05.2007р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог від 22.05.2007р., в якій він просить стягнути з відповідача 49588,53грн. в зв'язку з частковим погашенням останнім заборгованості на суму 7250,00грн. станом на 22.05.2007р. (а.с.22).

16.07.2007р. позивач своєю заявою уточнив позовні вимоги в зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості у період з 22.05.2007р. по 16.07.2007р. та просить стягнути з відповідача 47388,00грн. (а.с.73).

31.07.2007р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог у зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості за час провадження у справі в сумі 12000,00грн., в якій просить стягнути з відповідача 44838,53грн. заборгованості за поставлений товар та судові витрати по справі (а.с.81).

Так, 19.01.2006р. між позивачем та відповідачем укладено договір №31, відповідно до умов якого продавець (позивач) зобов'язується передавати у власність покупцю (відповідач) товар згідно накладних у відповідності до узгоджених сторонами замовлень, а покупець зобов'язується проводити оплату за товар та приймати його на умовах даного договору (п.1.1.) (а.с.5-6).

Відповідно до п. 1.2, 1.5. договору, товар передається покупцю частинами - партіями. Під партією товару сторони розуміють товар, зазначений в окремій накладній. Загальна вартість даного договору становить сума всіх накладних на відпуск товару.

У п.3.1 договору зазначено, що продавець зобов'язується передавати у власність покупцю партії товару згідно узгоджених замовлень в межах наявного на момент поставки асортименту та кількості товару.

Згідно п. 4.1, 4.4 договору, покупець зобов'язується оплачувати вартість товару на протязі 21 календарного дня з моменту отримання товару шляхом внесення відповідної суми коштів на банківський рахунок продавця. Датою оплати за товар визнається дата фактичного надходження коштів на рахунок продавця або в касу продавця.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2006р., але в будь-якому випадку до моменту повного і належного його виконання (п.6.1. договору).

На виконання умов договору позивач передав товар за видатковими накладними, зокрема №29954 від 26.12.2006р. на суму 3921,43грн., №29981 від 26.12.2006р. на суму 8095,68грн., №30387 від 28.12.2006р. на суму 16910,40грн., №31053  від 05.01.2007р. на суму 2838,24грн., №31057 від 05.01.2007р. на суму 2986,25грн., №31063 від 05.01.2007р. на суму 11931,98грн., №31066 від 05.01.2007р. на суму 5878,60грн., №32143 від 18.01.2007р. на суму 3032,66грн., №32147 від 18.01.2007р. на суму 1737,60грн. (а.с.9-17). Загальна вартість переданого товару за вказаними накладними становила 57332,84грн.

Оскільки відповідач вартість отриманого товару в повному обсязі не оплатив, у встановлений договором строк, позивач направив йому претензію №33 від 21.02.2007р. з вимогою перерахувати залишок боргу в розмірі 56838грн. (а.с.8). Однак, відповідач відповіді на претензію не надав, борг не сплатив.

З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 31.07.2007р. (а.с.81), заборгованість відповідача перед позивачем станом на 22.11.2007р. становить 44838,53грн., які позивач і просить стягнути з відповідача в примусовому порядку.

В засідання апеляційного господарського суду заступником головного бухгалтера СУСП АТЗТ "Волиньпак" Гребенюк С.А. надано бухгалтерську довідку №202 від 22.11.2007р., з якої вбачається, що заборгованість відповідача станом на 22.11.2007р. складає 44838,53грн.

З долученого до матеріалів справи акту звірки від 24.07.07р. (на який посилається відповідач в апеляційній скарзі), вбачається, що відповідач зробив запис, що різниця у розрахунках сторін становить 2250грн. згідно банківської виписки від 24.07.07р., і за перерахунком останнього його борг становить 43338,57грн. проти суми 45588,53грн. боргу, визначеної позивачем. Однак, таке твердження відповідача спростовується наступним чином.

У вказаному акті звірки останньою датою сплати зазначено 23.07.2007р. коли платіжним дорученням №1524 відповідачем було перераховано 250грн.

Згідно реєстру платіжних доручень відповідача (а.с.30) 24.07.2007р. платіжним дорученням №1540 відповідач  перерахував позивачеві лише 250грн., що також підтверджується розрахунком позивача, викладеним у наданому позивачем односторонньому акті звірки за період з 01.01.2006р. по 22.11.2007р. та витягом з банківського рахунку позивача за 24.07.07р.

З розрахунку позивача вбачається врахування ним як сплати 250 грн. 24.07.07р., так і подальших перерахувань відповідача.

Відповідно до ч. 2 п.1 ст.175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідності до ст.11 та ст.509 ЦК України, в силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто сплати боргу.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог ст.ст.525,526,530 ЦК України, одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться; якщо  у  зобов'язанні  встановлений  строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 44838,53грн. заборгованості є обгрунтованою та підтвердженою належними доказами.

Підсумовуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що в частині  задоволення позову щодо стягнення заборгованості в сумі 44838,53грн. оскаржуване рішення законне і обґрунтоване, відповідає матеріалам справи та вимогам чинного законодавства, а тому в цій частині його слід залишити без змін.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині припинення провадження у справі щодо стягнення 10000грн. на підставі п.1.1 ст.80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач провів розрахунки на цю суму після звернення позивача до суду,  але не погоджується з висновком суду щодо припинення провадження у справі в частині стягнення 2000грн., сплачених з 04.04.2007р. по 10.04.2007р. (платіжні доручення №504, 511, 521, 559).

Як вбачається з наданого в засіданні апеляційного господарського суду фіскального чеку, позивачем було направлено позов до суду 11.04.2007р.

Тобто, 2000грн. відповідачем було сплачено до пред'явлення позивачем позову до суду, що також вбачається з бухгалтерської довідки №142 від 30.07.2007р. (а.с.25-26).

Отже, в частині стягнення 2000грн. слід відмовити.

З врахуванням викладеного, рішення господарського суду Хмельницької області від 31.07.2007р. необхідно скасувати в частині припинення провадження у справі щодо стягнення 2000грн. боргу з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в позові та змінити в частині розміру судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Витрати на сплату держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним позовним вимогам    відповідно до ст. 49 ГПК України .

Керуючись ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Торгово-промислова компанія "Поділля" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від 31 липня 2007 року у справі №8/2513 скасувати в частині припинення провадження у справі щодо стягнення 2000 грн. боргу з прийняттям нового рішення в цій частині про відмову в позові та змінити в частині розміру судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Резолютивну частину рішення викласти в новій редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Торгово-промислова компанія "Поділля" (м. Шепетівка, вул. К.Маркса, 57А, код 23840263) на користь Спільного українсько-словацького підприємства акціонерного товариства закритого типу "Волиньпак" (м.Луцьк, вул. Клима Савура, 21а, код 221746726) - 44838,53 грн. заборгованості, 548,39 грн. витрат по оплаті державного мита, 113,85 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У стягненні 2000 грн. боргу у позові відмовити.

В частині стягнення боргу у сумі 10000 грн. провадження у справі припинити."

3. Видачу наказу доручити господарському суду Хмельницької області.

4. Справу №8/2513 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя:

судді:

Зарудяна Л.О.

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи

2,3 - сторонам

4 - в наряд