ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"25" вересня 2007 р.                                                  Справа № 18/305

Позивач: Відкрите акціонерне товариство „Ніжинський жиркомбінат”

16600, м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2

Відповідач 1: Ніжинська об’єднана державна податкова інспекція,
16600, м. Ніжин, вул. Поштова, 2

Відповідач 2: Головне управління Державного казначейства України у Чернігівській області,
14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 27

про  стягнення бюджетної заборгованості в сумі 67877 грн. 83 коп.

Суддя  А.С. Сидоренко

Секретар судового засідання І.В.Морська

Представники сторін:

Від позивача: Букій В.О. –юриск-т, дов. від 28.12.2006р. № 1663

Від відповідача 1: Скочій В.О. –зав. сектору, дов. від 17.09.2007р. № 2151/9/10-003

Від відповідача 2: Руденок Л.М. –нач. юр. відділу, дов. від 12.02.2007р. № 1

Постанова виноситься після перерви, оголошеної в судововому засіданні з 18.09.2007р. по 25.09.2007р., на підставі ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 25.09.2007р., на підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Відкритим акціонерним товариством „Ніжинський жиркомбінат” (надалі –Позивач) заявлено адміністративний позов до Ніжинської об’єднаної державної податкової інспекції (надалі –Відповідач 1, ОДПІ) та Головного управління Державного казначейства України у Чернігівській області (надалі –Відповідач 2, ГУДК) про стягнення бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість в сумі 67877,83 грн. по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2007 року.

Відповідач № 1 позовні вимоги не визнає, мотивуючи свої заперечення неможливістю підтвердження сплати до Державного бюджету України податку на додану вартість в сумі 67877,83 грн. контрагентами Позивача, зокрема СПД Гавришем О.О. та СПД Ракитянським В.Ю., що пов’язано з ненадходженням результатів проведення зустрічних перевірок. На думку Відповідача № 1, відшкодуванню підлягають лише суми податку на додану вартість, які були сплачені до бюджету.

Відповідач № 2 також заперечує проти позову з підстав, викладених Відповідачем № 1. Крім того, він вказує, що органи Державного казначейства України здійснюють відшкодування податку на додану вартість за висновками податкових органів або за рішенням суду. Станом на 17.09.2007р. по податковій декларації з податку на додану вартість Позивача за лютий 2007 року на підставі висновків податкового органу відшкодовано цього податку на загальну суму 110187,17 грн. В разі надходження висновків податкового органу або рішення суду ГУДК буде перераховано відповідну суму коштів згідно чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Ніжинський жиркомбінат” зареєстроване рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 28.03.1995р., про що у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців внесені відомості за № 1  000121.

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість 24.07.1997р. (свідоцтво про реєстрацію № 33641738, видане Ніжинською ОДПІ).

Позивачем 19.03.2007р. було подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за лютий 2007 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування за лютий 2007 року та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування за лютий 2007 року. У відповідності з вищевказаними документами, Позивач визначив суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку в розмірі 178065,00 грн.

Ніжинською об’єднаною державною податковою інспекцією з 03.05.2007р. по 17.05.2007р. було проведено виїзну позапланову перевірку ВАТ „Ніжинський жиркомбінат” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявленого до відшкодування на розрахунковий рахунок по податковій декларації за лютий місяць 2007 року.

За результатами перевірки складено акт від 18.05.2007р. № 719/23-00373942.

Згідно висновків, викладених у даному акті, перевіркою підтверджено заявлену Позивачем суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за лютий місяць 2007 року в сумі 95198,04 грн., станом на 18.05.2007р. Неможливо підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування в розмірі 82866,96 грн., що пов’язано з ненадходженням результатів проведення зустрічних перевірок основних постачальників.

Також, під час проведення перевірки було встановлено, що в порушення п.п. 7.2.3, 7.2.4, 7.2.6 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7, п. 9.7, 9.8 ст. 9 Закону України „Про податок на додану вартість”, ВАТ „Ніжинський жиркомбінат” завищено від’ємне значення різниці між сумою податкових зобов’язань та податкового кредиту за лютий місяць 2007 року на суму 7662,90 грн.

Разом з тим, в мотивувальній частині акту перевірки (п. 3.3 Акту) містяться відомості про відсутність відхилень між даними платника та даними перевірки щодо достовірності нарахування суми ПДВ в розмірі 178065,00 грн., що підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2007 року.

На підставі висновків податкового органу від 30.05.2007р. № 45 та від 19.06.2007р. № 53, органом Державного казначейства було відшкодовано Позивачу податок на додану вартість по податковій декларації за лютий 2007 року на загальну суму 110187,17 грн.

На решту суми, заявленої до бюджетного відшкодування Позивачем, податковим органом висновкі до органу Державного казначейства не надавались по причині ненадходження результатів проведення зустрічних перевірок основних постачальників, зокрема СПД Гавриша О.О. та СПД Ракитянського В.Ю. (листи ДПІ у Катеринопільському районі від 13.06.2007р. № 3199/17-009, від 25.07.2007р. № 4293/17-009, Білоцерківської ОДПІ від 18.04.2007р. № 13479/7/17/-01 про неможливість проведення перевірок).

Приймаючи постанову, суд виходить з наступного:

Згідно п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. № 168/97-ВР (надалі –Закон «Про ПДВ»), бюджетне відшкодування –сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, встановлений п. 7.7 ст. 7 Закону «Про ПДВ», а саме:

сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності –зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Матеріалами справи підтверджується виконання Позивачем всіх необхідних дій, передбачених чинним законодавством, для отримання бюджетного відшкодування. В результаті проведеної перевірки ОДПІ фактично визнала, що сума податку, фактично сплачена Позивачем у попередньому податковому періоді постачальникам товарів (послуг), тобто сума бюджетного відшкодування, становить 178065,00 грн., адже податкове повідомлення, в якому була би зазначена сума перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, Відповідачем № 1 не надсилалося.

Зменшення ОДПІ податкового кредиту за лютий 2007 року на суму 7662,90 грн. не впливає на розмір бюджетного відшкодування по податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2007 року.

Таким чином, відшкодування суми ПДВ з Державного бюджету за податковою декларацією за лютий 2007 року повинно було відбутися до 28.04.2007р. включно. При цьому визначаючи цю дату, суд констатує порушення Відповідачем № 1 строку, встановленого п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону «Про ПДВ», на проведення позапланової виїзної перевірки (документальної) Позивача для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Помилковим є твердження Відповідачів про непідтвердження Позивачем права на відшкодування ПДВ з огляду на те, що втрачений ланцюг постачання та немає можливості провести перевірку постачальника.

Законодавством України, зокрема, Законом «Про ПДВ», не встановлено обов’язок покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не був сплачений продавцем або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні товару.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону „Про ПДВ" платник податку –особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує товари на митну територію України.

Платники податку, визначені у п.п. "а", "в", "г", "д" п. 10.1 ст. 10 Закону „Про ПДВ", відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (п. 10.2 ст. 10 Закону „Про ПДВ").

За таких обставин покупець не може нести відповідальність за несплату податків продавцями або постачальниками продавців. Сама по собі несплата податку продавцем або іншим постачальником продавця (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Даний висновок відповідає правовій позиції судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеній в його постанові від 26.09.2006р.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності з ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 1, 7, 10 Закону України «Про податок на додану вартість», ст. ст. 71, 94, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України (код 22820749, рахунок 0005 в ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592) на користь відкритого акціонерного товариства „Ніжинський жиркомбінат”, м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2 (р/р 5 в КФ АБ „Експрес-банк”, м. Конотоп, МФО 337212, код 00373942) 67877 грн. 83 коп. бюджетної заборгованості по відшкодуванню податку на додану вартість.

Стягнути з Державного бюджету України (Державний бюджет м. Чернігова, код 22825965, рахунок 0002 в ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 22090200) на користь відкритого акціонерного товариства „Ніжинський жиркомбінат”, м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2 (р/р 5 в КФ АБ „Експрес-банк”, м. Конотоп, МФО 337212, код 00373942) 678 грн. 78 коп. судового збору.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко

Постанова складена у повному обсязі 28 вересня 2007 року.

Суддя                                  (підпис)                               А.С.Сидоренко