донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

25.10.2007 р.
справа №34/214пн

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Алєєвої  І.В.

суддів

Шевкової  Т.А. , М'ясищева  А.М.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з"явились,

від відповідача 1:
від відповідача 3: від третьої особи:

Аляб"єв М.К. - довіреність
ЗеленськийА.А.- директор
КонівченкоВ.В.-довіреність (МКП "Маріупольське бюро технічної
інвентарізації" м.Маріуполь)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю  "Прок
Трейд" м.Маріуполь

на рішення (ухвалу)
господарського суду

Донецької області

від

21.08.2007 року

по справі

№34/214пн (Кододова О.В.)

за позовом

Засновників товариства з
обмеженою відповідальністю "Валентина": 1) ОСОБА_1м. Маріуполь 2)
ОСОБА_2м. Маріуполь

до

1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Валентина" м. Маріуполь 2)Приватного підприємства
"Шрим" м. Маріуполь 3) Товариство з обмеженою відповідальністю
"Прок Трейд" м. Маріуполь

про

відновлення порушених
корпоративних прав засновників Товариства з обмеженою відповідальністю
"Валентина" м. Маріуполь, які уклали незаконні згоди про відчуження
нерухомого майна в інтересах двох приватних підприємств "Шрим" та
"Сінкро"

В С Т А Н О В И В:

Позивачі,   засновники
товариства    з   обмеженою
відповідальністю    “Валентина” м.
Маріуполь: ОСОБА_1та ОСОБА_2м. Маріуполь звернулись з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю “Валентина” м. Маріуполь, до приватного підприємства
“Шрим” м. Маріуполь та до товариства з обмеженою відповідальністю “Прок Трейд”
м. Маріуполь за участю третіх осіб - приватного нотаріуса -ОСОБА_3та БТІ м.
Маріуполя про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлових
приміщень від 05.07.2000р. та від 18.02.2002р., укладених ТОВ “Валентина” з ПП
“Сінкро”, та договору, укладеного з ПП “Шрим” від 16.11.2000р. як нікчемних з
моменту укладання з приведенням сторін до первісного стану, про зобов'язання
БТІ м. Маріуполя надати до суду договір №2 від 18.02.2002р. з додатком до нього
у тому числі дозволом ДПІ від 18.02.2002р. на відчуження 2 нежитлових
приміщень, які належать ТОВ “Валентина”
та заяву ПП “Сінкро” на реєстрацію даного договору, про визнання
недійсною реєстрації БТІ м. Маріуполя договорів від 05.07.2000р., від
16.11.2000р., від 18.02.2002р. на ім'я ПП “Сінкро” та ПП “Шрим”, про стягнення
з відповідача  судових витрат у тому
числі на надання юридичної допомоги, про зобов'язання ТОВ “Прок Трейд”
повернути 87/100 нежитлових приміщень магазина по вул. Лепорського, 7, у
власність  ТОВ “Валентина” .

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 21.08.07р. по справі № 34/214пн було задоволено заяву ОСОБА_2 про
забезпечення позову та були вжиті заходи по забезпеченню позову шляхом
накладення арешту на нежитлові приміщення магазину по вул. Лепорського, 7, в
Орджонікідзевському районі м. Маріуполя та заборонено проведення будівельних
робіт по зносу та руйнуванню внутрішніх простінків приміщень магазину.

Відповідач 3, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Прок Трейд"      м.Маріуполь, з зазначеною ухвалою
господарського суду Донецької області не погодився та подав апеляційну скаргу,
в якій просить ухвалу суду скасувати повністю, в засіданні апеляційної
інстанції просив провадження по справі припинити.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що господарським судом Донецької області відкрито провадження по
справі, в той час коли в Орджонікіздевському районому суді м.Маріуполя вже
розглядається цивільна справа між тими ж сторонами і з тих же підстав та
зазначає, що судом були вжиті заходи по забезпеченню позову, який має бути
залишений без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 ст.81 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім наведеного, скаржник наполягає
на тому, що спор не підлягає розгляду в господарських судах відповідно до вимог
ч.1 ст.1 та ч.1 ст.21 ГПК України та зазначає, що громадянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2
не можуть бути позивачами по справі згідно приписів ст.2 ГПК України, що
свідчить про неправомірне порушення судом провадження по даній справі.
Наполягає на тому, що суд першої інстанції повинен був припинити провадження по
справі на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.
Зазначає також, що громадянка ОСОБА_1 не може бути позивачем по  даній справі у зв'язку з виходом зі складу
засновників ТОВ „Валентина” та продажем своєї частки.

В апеляційній скарзі скаржник
повідомляє, що ПП „Сінкро” ліквідовано, тому суд першої інстанції, на думку
скаржника, повинен був припинити провадження по справі за приписами п.6 ч.1
ст.80 ГПК України. Крім наведеного заявник зазначає, що спір між  учасниками угод -ТОВ „Валентина” та ПП
„Сінкро” був розглянутий по суті по справі № 12/348 та рішенням від 02.10.02р.,
яке набуло законної сили, було відмовлено
в задоволенні  зустрічного позову
ТОВ „Валентина” к ЧП „Сінкро” про визнання недійсними угод, укладених між ТОВ
„Валентина” к ЧП „Сінкро” відносно спірних приміщень.

Крім наведеного, заявник
апеляційної скарги наполягає на тому, що учасник товариства не відноситься за
чинним законодавством до органу управління товариством та, відповідно, не  може бути позивачем або відповідачем у спорах
між ТОВ „Валентина” та ЧП „Сінкро”, а також у спорах до ТОВ „Прок Трейд”.
Зазначає, що право на звернення до суду в інтересах товариства учасником
товариства також не передбачено як ст.4 Статуту ТОВ „Валентина” так і ст.10
Закону України „Про господарські товариства” №1576 від 19.09.91р.

З огляду на наведене, заявник
апеляційної скарги стверджує, що судом першої інстанції прийняті заходи по
забезпеченню позову по справі, по якій повинно було бути припинено провадження
по справі.

Крім наведеного, скаржник вважає,
що адвокат ОСОБА_4 зловживає своїми процесуальними правами та повноваженнями, з
цих підстав наполягає на тому, що відносно вказаної особи необхідно прийняти
окрему ухвалу та направити на адресу Дисциплінарної палати адвокатури Донецької
області.

Заявник повідомляє в скарзі, що не
був належним чином повідомлений про місце та час судового засідання, копію
позовної заяви не отримував, у зв'язку з чим він не мав можливості брати участь
в судовому засіданні та заперечувати проти позовних вимог. Вважає, що відносно
судді Кодолової О.В. також повинна бути прийнята окрема ухвала по факту
порушення присяги та діючого законодавства та направлена на адресу
Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії.

Фіксація судового процесу здійснювалась
за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

За розпорядженням першого
заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 16.10.07р.
для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю
"Прок Трейд"  м.Маріуполь на
ухвалу господарського суду Донецької області по справі № 34/214пн від
21.07.07р. у зв”язку з виходом із відпустки судді Алєєвої І.В. була змінена та
призначена колегія суддів у складі: судді Алєєвої І.В. (головуючий), судді
М”ясищева А.М., судді Шевкової Т.А.

Колегія суддів Донецького
апеляційного господарського суду вважає, що ухвала суду першої інстанції про
забезпечення позову є обґрунтованою та з підстав, викладених в апеляційній
скарзі, скасуванню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається, задовольняючи заяву
позивачів про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові
приміщення магазину по вул. Лепорського, 7, в Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя та шляхом заборони проведення будівельних робіт по зносу та
руйнуванню внутрішніх простінків приміщень магазину, господарський суд
Донецької області дійшов висновку, що невжиття таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення.

Такий висновок суду є обґрунтованим
з огляду на  чинне законодавство, з
приписів якого вбачається наступне.

Відповідно   до
статті  66 Господарського
процесуального Кодексу України   заходи
по забезпеченню позову
застосовуються  господарським
судом за   заявою   сторони, прокурора чи його заступника, який
подав позов, або  з  ініціативи господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.

Згідно п.3 Роз'яснень Вищого
арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до
забезпечення позову” № 02-5/611 від 23.08.94р. (зі змінами та доповненнями в
редакції Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від
10.02.04р.) умовою  застосування  заходів
до  забезпечення  позову
є достатньо обґрунтоване припущення,
що майно, яке  є  у
відповідача  на  момент пред'явлення позову  до
нього,  може  зникнути,
зменшитись   за кількістю або  погіршитись
за якістю на момент виконання рішення.

Як вбачається, в заяві про
забезпечення позову заявник зазначив про наявність певних обставин, а саме часткове
відчуження спірних приміщень іншим особам та руйнування внутрішніх простінків
складських приміщень за адресою: вул.. Лепорського,7, м.Маріуполь.

Предметом розгляду по данній справі
є, в тому числі,  договори
купівлі-продажу нежитлових приміщень, укладених ТОВ “Валентина” з ПП “Сінкро”
від 05.07.2000р. та від 18.02.2002р., та договір, укладений з ПП “Шрим” від
16.11.2000р., а також -вимоги про зобов'язання ТОВ “Прок Трейд” повернути
87/100 нежитлових приміщень магазина по вул. Лепорського, 7 в м.Маріуполі.

З матеріалів справи, а також з
пояснень представників сторін, які були надані в судовому засіданні апеляційної
інстанції, вбачається, що на момент розгляду справи спірні нежитлові приміщення
магазину по вул. Лепорського, 7, в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя
належать різним власникам, в тому числі частина цих приміщень належить і
скаржнику - ТОВ „Прок  трейд”
м.Маріуполь, що оспорюється позивачами.

Пункт10 Роз'яснень Вищого
арбітражного суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до
забезпечення позову” № 02-5/611 від 23.08.94р. (зі змінами та доповненнями в
редакції Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від
10.02.04р.) передбачає, що  забезпечення  позову
застосовується  як гарантія
задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен  скасовувати
вжиті  заходи до виконання рішення
або зміни способу  його  виконання,
за  винятком  випадків,
коли потреба у забезпеченні
позову  з  тих чи інших причин відпала або змінились
певні  обставини,   що
спричинились   до  застосування
заходів забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів
Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про наявність
підстав для забезпечення позову, оскільки матеріалами справи підтверджуються
обставини, викладені в заяві позивачів про забезпечення позову, тому ухвала
господарського суду Донецької області, за якою він вжив заходи по забезпеченню
позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення магазину по вул.
Лепорського, 7, в Орджонікідзевському районі м. Маріуполя та шляхом заборони
проведення будівельних робіт по зносу та руйнуванню внутрішніх простінків
приміщень магазину є правомірною та обґрунтованою з огляду на те, що всі спірні
нежитлові приміщення, які на час розгляду спору належать різним відповідачам,
знаходяться за одною адресою - по вул. Лепорського, 7, в Орджонікідзевському
районі м. Маріуполя.

Крім наведеного, колегія суддів
Донецького апеляційного господарського суду зазначає, що приймаючи ухвалу про
заборону відповідачам вчиняти  певні дії,
суд першої інстанції не заборонив відповідачам
користуватись їх  майном. Таким
чином, з оскарженої ухвали місцевого господарського суду не вбачається про
порушення прав заявника скарги, на чому наполягає відповідач, оскільки
накладений арешт та заборона вчиняти певні дії, а саме -руйнувати спірні не
житлові приміщення магазину, не несе негативні наслідки для сторін, в тому
числі і для апелянта.

Заперечення скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, не приймаються судовою колегією до уваги з огляду на те, що
обставини, на які посилається заявник апеляційної скарги,  не є підставою для скасування ухвали про
забезпечення позову.

Так, ствердження скаржника стосовно
того, що наведений спір не підлягає розгляду в господарський судах, а заявники
скарги -колишні учасники ТОВ „Валентина” - не мають права звертатись з позовом
до господарського суду, не приймаються судовою колегією до уваги з огляду на
приписи ст.12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону
України  N 483-V від 15.12.2006 „Про
внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності
справ з питань              приватизації
та з корпоративних спорів”), згідно якої справи,  що
виникають  з корпоративних
відносин у спорах між господарським  товариством
та  його  учасником
(засновником, акціонером),  у  тому
числі  учасником,  який вибув,  а також між учасниками (засновниками,
акціонерами) господарських товариств, що пов'язані  із створенням,  діяльністю,
управлінням та припиненням діяльності цього товариства, підвідомчі
господарським судам.

Заперечення скаржника з того
приводу, що на даний час в суді загальної юрисдикції вже розглядається цивільна
справа між тими ж сторонами і з тих же підстав, не враховується судовою
колегією під час розгляду апеляційної скарги, оскільки  господарський суд припиняє провадження по
справі на підставі п.2 ст.80 ГПК України лише у тому випадку, коли  вже є рішення господарського суду або іншого
органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Лише наявність в провадженні
суду загальної юрисдикції такої справи не є підставою для припинення
провадження по справі в розумінні п.2 ст.80 ГПК України.

Стосовно стверджень заявника
апеляційної скарги щодо ліквідації ПП „Сінкро”, колегія суддів зазначає, що
наведені обставини є підставою для припинення провадження по справі на підставі
п.6 ст.80 ГПК України лише відносно цього відповідача, що не впливає на
наслідки застосування судом заходів по забезпеченню позову та не зумовлює
скасування оскарженої ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що
впродовж розгляду справи судом першої інстанції
скаржник надавав суду письмові пояснення, тобто йому було відомо про
розгляд справи в суді першої інстанції. Доводи відповідача в скарзі стосовно
того, що порушені його права, колегія суддів вважає безпідставними, так як
вжиття судом першої інстанції заходів щодо забезпечення позову взагалі не
порушує прав скаржника, як вже зазначалось вище, суд не заборонив відповідачам  користуватись їх  майном. Ствердження заявника скарги щодо
неотримання ним позовної заяви колегія суддів відхиляє з огляду на матеріали
справи, з яких вбачається, що до позовної заяви заявником додані докази
відправлення копій позовної заяви всім сторонам по справі (л.с.7-11).
Матеріалами справи підтверджується факт звернення позивача до господарського
суду першої інстанції з заявами щодо фактичної адреси ТОВ „Прок Трейд”. На
стадії розгляду справи в апеляційній інстанції відповідачем були надані
засвідчені копії свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ „Прок Трейд” за адресою:
м.Маріуполь, вул..Лепорського, буд..7 та довідки ЄДРПОУ стосовно ТОВ „Прок
Трейд” м.Маріуполь. Крім наведеного, такі обставини також не є підставою для
скасування оскарженої ухвали суду.

За положеннями ст.65 Господарського
процесуального кодексу України питання про вжиття заходів до забезпечення
позову можуть вирішуватись і на стадії підготовки справи до розгляду. Порядок
винесення господарським судом ухвал про забезпечення позову регламентовано
ст.ст.66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно наполягань скаржника щодо
надіслання окремих ухвал адвокату по справі ОСОБА_4 та судді Кододової О.В.
колегія судів Донецького апеляційного господарського суду зазначає, що нормами
Господарського процесуального кодексу України не передбачено надіслання таких
окремих ухвал апеляційним судом господарському суду Донецької області.

За приписами ст.90 ГПК України
при  вирішенні господарського спору,
господарський суд виносить окрему ухвалу
у випадках  виявлення
порушень  законності або недоліків в
діяльності підприємства, установи,
організації,  державного  чи
іншого  органу. Винесення окремих
ухвал відносно діяльності адвокатів нормами ГПК також не передбачено.

Крім того, колегія суддів враховує,
що предметом розгляду апеляційного оскарження є ухвала господарського суду
Донецької області про забезпечення позову, а спір по суті фактично не вирішено
і не прийняте остаточне судове рішення по даній справі.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 91-93, 99, 101-102, п.1 ст.103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П
О С ТА Н О В И В :

Ухвалу  господарського суду Донецької області
господарського суду  Донецької області
від 21.08.07р. по справі 34/214пн
(суддя  Кододова О.В.) -залишити
без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „Прок Трейд” м. Маріуполь на ухвалу господарського
суду Донецької області від 21.08.07р. по справі №  34/214пн
(суддя  Кододова О.В.) -залишити
без задоволення.

Постанова складена в повному обсязі
та підписана 30.10.2007р.

Головуючий          І.В.
Алєєва

Судді:          Т.А.
Шевкова

А.М.
М'ясищев

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС