ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02 листопада 2007 р.                                                             Справа  № 14/193

За адміністративним  позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатбудкомплект", м. Ужгород

до  Державної податкової інспекції у м. Ужгороді, м. Ужгород

про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення  - рішення ДПІ у м. Ужгороді №/0 2667/23-0/22082783/22507 від 31.07.2007 року,

Суддя                                 В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: Попюк М.І. –представник за дов. від 05.10.2007р.; Молнар В.О. –головний бухгалтер за дов. від 05.10.2007р.

від відповідача:  Фатула М.М.  –головний державний податковий інспектор юридичного відділу за дов. від 10.01.2007р. №149/9/10

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатбудкомплект", м. Ужгород  (далі –позивач, товариство) звернулося до господарського суду з адміністративним позовом   до Державної податкової інспекції у м. Ужгороді,                       м. Ужгород       (далі - відповідач)  про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення  - рішення ДПІ у м. Ужгороді №/0 2667/23-0/22082783/22507 від 31.07.2007 року про визначення суми 32500 податкового зобов”язання по податку на прибуток приватних підприємств (в тому числі сума 25000грн. –основний платіж та сума 7500грн. –застосовані штрафні (фінансові) санкції по ньому).

Представником позивача  було надіслано до матеріалів справи письмову заяву від 16.09.2007р. про уточнення позовних вимог (а.с.125), якою просить суд також  визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення  - рішення від 28.09.2007 року №/1 3471/23-1/22082783/27947 про визначення суми 32500 податкового зобов”язання по податку на прибуток приватних підприємств (в тому числі сума 25000грн. –основний платіж та сума 7500грн. –застосовані штрафні (фінансові) санкції по ньому),  яким було встановлено новий строк сплати визначеного податкового зобов”язання по податку на прибуток приватних підприємств за первинним податковим повідомленням-рішенням, як повторно прийняте ДПІ у м. Ужгороді за результатами розгляду апеляційної  скарги платника податків –товариства на первинне  податкове повідомлення-рішення, яке (податкове повідомлення- рішення від 28.09.2007 року №/1 3471/23-1/22082783/27947) також є предметом судового розгляду по даній справі.

Позивач, як в адміністративному позові (а.с.2-4), так і представник позивача  у письмовому поясненні від 30.10.2007р. (а.с.134-135) та представники позивача у судових засіданнях по розгляду даної справи, позовні вимоги зокрема обґрунтовують тим, що  послуги консультаційного та експертного характеру з питань оподаткування, які надані товариству приватним підприємцем Иллар Е.Й. (далі –ПП Иллар Е.Й.),  товариством правомірно віднесені до складу своїх валових витрат  з тих підстав, що:

-          такі послуги товариству надавались Иллар Е.Й. на підставі укладеного договору №01 ПК від 05.04.2004р. про консультаційне обслуговування, як приватним підприємцем (Свідоцтво серії ВОО №393252 про державну реєстрацію фізичної особи – підприємця), а не як  працівником товариства –фінансовим директором;

-          предмет укладеного договору №01 ПК від 05.04.2004р. та обов”язки фінансового директора згідно положень посадової  інструкції даної посади,  не співпадають між собою  та за своєю суттю та характером не є тотожними;

-          обмежень щодо неможливості або безпідставності надання ПП Иллар Е.Й., яка одночасно виконувала обов”язки фінансового директора товариства, таких послуг  законодавством не встановлено;

-          послуги  консультаційного та експертного характеру, надані товариству ПП  Иллар Е.Й. у перевіреному періоді, належним чином  оформлені первинними документами –актами виконаних робіт,  щомісячними звітами,  які містять відповіді на запитання замовника, консультації з питань оподаткування, огляд новин в галузі оподаткування та інше;

-          посилання відповідача на ту обставину, що  надані консультації не містили роз”яснень щодо діяльності підприємства (оптово-роздрібна торгівля будматерілами), а стосувалися, зокрема наданням консультацій відносно діяльності готелів, спростовуються тією обставиною, що  підприємство у перевіреному періоді було власником готельного комплексу, який був одним із видів діяльності товариства.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивач вважає, що вищезазначені послуги  правомірно були віднесені ним (товариством) до складу валових витрат  товариства, а тому  податковим органом неправомірно визначено товариству за спірними податковими повідомленнями –рішеннями суму 25000грн. податкового зобов”язання по податку на прибуток приватних підприємств, а відповідно є також неправомірним   застосування до нього  штрафної (фінансової) санкції у сумі  7500грн.

Відповідач, як у запереченні проти позову від 17.10.2007р. (а.с.129-132), так і представники відповідача у судових засіданнях по розгляду даної справи позовні вимоги заперечують повністю з посиланням на те, що отримані товариством послуги , надані приватним підприємцем Иллар Е.Й., не були пов”язані з діяльністю підприємства,  а тому   правомірно були виключені податковим органом з  складу валових витрат товариства. Свої заперечення, зокрема  обґрунтовують тим, що:

-          послуги Иллар Е.Й., які  надавались товариству, не можуть розцінюватись як  консультаційні послуги, надані приватним підприємцем, оскільки       Иллар Е.Й. відповідно до наказу ТОВ „Закарпатбудкомлект” була фінансовим директором останнього, до завдань та обов”язків якої належало знання законодавства, яким повинно керуватися підприємство при здійсненні своєї діяльності  та за виконання своїх посадових обов”язків Иллар Е.Й. отримувала заробітну плату, а тому не було правових підстав для здійснення їй додаткової плати;

-          зі звітів,  наданих товариством за перевірений період вбачається, що останні містять  узагальнення щодо новин законодавства та безпосередньо не пов”язані з господарською діяльністю товариства, оскільки на думку відповідача,  позивач за перевірений період здійснював оптово-роздрібну торгівлю будматеріалами, а згідно звітів - консультації надавались відносно діяльності готелів, купівлі автомобіля тощо, тобто  із видів діяльності, які безпосередньо не пов”язані з діяльністю товариства.

За вищенаведених обставин, відповідач та його представники вважають, що   позивачем не підтверджено зв”язок вищезазначених послуг з господарською діяльністю товариства, а тому є правомірним визначення товариству спірними податковими повідомленнями –рішеннями суми 25000грн. податкового зобов”язання по податку на прибуток приватних підприємств, а відповідно є також правомірним   застосування до нього  штрафної (фінансової) санкції у сумі  7500грн.

Судовий розгляд даної справи розпочатий у попередньому судовому засіданні 09.10.2007р. на підставі поданої представниками сторін письмової зави від 09.10.2007р.  відповідно до вимог ч.3 ст.121 КАС України (а.с.115).

У судових засіданнях 09.10 та 18.10.2007р. оголошувались перерви відповідно до вимог ст.150 КАС України.

У судовому засіданні 02.11.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови відповідно до вимог п.3 ст. 160 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив, що:

Актом перевірки №2005/23-0/22082783  від 13.07.2007р.  „Про результати  виїзної планової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатбудкомплект" код 22082783 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2006р. по 31.12.2006р.” (а.с.7-45) ДПІ у  м. Ужгороді було встановлено порушення  ТОВ "Закарпатбудкомплект", зокрема  п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5  Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, які полягали  у завищенні підприємством загальної суми валових витрат за  ІV квартал на суму 100000грн. по отриманих від приватного підприємця  Иллар Е.Й. консультаційних послуг з питань оподаткування підприємства на підставі договору №01 ПК від 05.04.2004р. про консультаційне обслуговування.

У зв”язку з вищезазначеним правопорушенням, податковим органом   було виключено товариству з його валових витрат суму 100 000грн. та за податковим повідомленням-рішенням від 31.07.2007 року №/0 2667/23-0/22082783/22507 було визначено товариству податок на прибуток приватних підприємств  у сумі 25000грн. та застосовано штрафну (фінансову ) санкцію у сумі  7500грн. (а.с.55).

Не погоджуючись з висновком податкового органу, ТОВ "Закарпатбудкомплект" вищезазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувало в апеляційному порядку до податкового органу, яким було його прийнято. За наслідками  розгляду даної скарги,  ДПІ у м. Ужгороді у задоволенні скарги товариства було відмовлено,  оскаржуване рішення було залишено без змін та прийнято нове податкове повідомлення  - рішення від 28.09.2007 року №/1 3471/23-1/22082783/27947 про визначення суми 32500 податкового зобов”язання по податку на прибуток приватних підприємств (в тому числі сума 25000грн. –основний платіж та сума 7500грн. –застосовані штрафні (фінансові) санкції по ньому) із відображенням у ньому нового строку сплати такого податкового зобов”язання та застосованої штрафної (фінансової) санкції по ньому, яке є також предметом судового оскарження (а.с.127).

Аналізуючи доводи та заперечення сторін,

суд приймає до уваги, що:

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2004р. між позивачем ТОВ "Закарпатбудкомплект" та Приватним підприємцем Иллар Е.Й. було укладено договір №01пк про консультаційне обслуговування, згідно якого замовник (ТОВ "Закарпатбудкомплект")  доручає, а виконавець (ПП Иллар Е.Й.) бере на себе зобов”язання із забезпечення консультаційного та експертного, абонементського обслуговування товариства з питань оподаткування. Згідно актів –приймання робіт від 30.06 та від 30.09.2007р. (а.с.59-60)  за даним договором,  вартість вказаних послуг, наданих ПП Иллар Е.Й.  підприємству у періоді з 01.01 по 30.09.2006р.,  становила суму 100 000грн.

Факт надання вказаних послуг підтверджується   долученими до матеріалів справи запитами ТОВ "Закарпатбудкомплект"  до ПП Иллар Е.Й.  за період січень-грудень 2006р. (а.с.151-162) щодо надання консультацій по питанням, зазначеним у таких запитах та щомісячними звітами  наданих консультацій, інформацій та новин по питанням оподаткування для ТОВ "Закарпатбудкомплект"  за період з січня по грудень 2006р.  (а.с.61-102).

Як випливає з аналізу  вищезазначених запитів та звітів, вони містять інформацію, консультацію  та новини, що стосуються багатьох питань в галузі оподаткування, ведення господарської діяльності, обліку та звітності  підприємства.

Посилання відповідача на ту обставину, що консультації, надані                           ПП Иллар Е.Й.  не були пов”язані з господарською діяльністю товариства, оскільки такі консультації пов”язані з  діяльністю готелів, правильності віднесення до податкового кредиту сум ПДВ при купівлі автомобілів, є безпідставними та необґрунтованими з тих підстав, що:

- товариство було власником готельного комплексу, розташованого в                 с. Шаян Хустського району, що підтверджується  Свідоцтвом про право власності №3140 від 01.07.2004р. (а.с.136), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно    №5639307 від 30.11.2004р. Хустського державного підприємства технічної інвентаризації;

- також товариство  було власником двох транспортних засобів  - легкових автомобілів, що підтверджується договором від 07.06.2005р., актом-приймання транспортного засобу серії 355994 від 17.10.2005р., видатковою накладною №728 від 11.11.2005р., довідкою-рахунком від 11.11.20005р., видатковою накладною від 11.11.2005р., тимчасовим реєстраційним талоном, актом прийняття-передання товару від 09.11.2005р., договором поставки №2248/11/05 від 09.11.2005р. та      свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.136-150).

Як вбачається із статуту ТОВ "Закарпатбудкомплект"   від 28.12.2006р. (а.с.117-122), метою та предметом діяльності товариства,  крім оптово-роздрібної торгівлі (в основному будматеріалами), є і вищезазначені види діяльності по яким надавались консультаційні послуги.

Отже, вищенаведеними обставинами спростовується посилання відповідача на те, що надані товариству ПП Иллар Е.Й.  консультаційні послуги, не пов”язані з його господарською діяльністю.

Також, слід зазначити те, що Посадовою інструкцією фінансового директора, затвердженою директором  ТОВ "Закарпатбудкомплект" (а.с.103-106), передбачено, що фінансовий директор організовує фінансову діяльність товариства та дана Посадова інструкція не містить обов”язку знання  останнім податкового законодавства. Посилання відповідача  на Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики №336 від 29.12.2004р., як на ту підставу, що фінансовий директор повинен знати податкове законодавство, також є необґрунтованим, виходячи з того, що  поняття „знання податкового законодавства” є загальним, тоді як консультаційні послуги, надані Иллар Е.Й., як приватним підприємцем, є спеціальними знаннями в галузі податкового законодавства, що також випливає з укладеного договору від 05.04.2004р., в якому, зокрема зазначено, що даний договір  укладений з метою надання консультаційного та експертного обслуговування товариства з питань законодавства.  Отже, доводи відповідача про те, що послуги надані товариству Иллар Е.Й., як приватним підприємцем,  є аналогічними тим завданням, які покладаються  посадовою інструкцією на фінансового директора, спростовуються вищезазначеним.

Статтею 9  Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під  час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” визначено, що валові  витрати  виробництва  та  обігу  (далі  - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” до складу валових витрат підприємства включаються суми   будь-яких   витрат,   сплачених   (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених  пунктами  5.3-5.7  цієї  статті.

Вищезазначені пункти 5.3-5.7 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” обмежень щодо неможливості включення до складу  валових витрат таких витрат, як  надання (отримання) консультаційних  послуг, в тому числі щодо їх розміру, не містять.

Оскільки дані валові витрати товариством формувались на підставі первинних бухгалтерських документів про фактичне їх отримання товариством та, як було зазначено вище, вони безпосередньо пов”язані з веденням  господарської діяльності товариства, суд вважає, що позовні вимоги позивача належним чином у повному обсязі підтверджено матеріалами справи, фактичними обставинами та нормами чинного законодавства, а заперечення відповідача спростовуються вищезазначеним.           Слід  зазначити, що  визнання на підставі Постанови Ужгородського міськрайоного суду від 05.09.2007р. у справі №3-26207/07 директора товариства винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.163-1 ч.1 КпАП України з призначенням йому адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 85грн. (а.с.133), не засвідчує обставину того, що товариством валові витрати з вищезазначених отриманих послуг формувались не у відповідності до вимог чинного законодавства та не можуть бути (такі послуги) віднесені до валових витрат, що пов”язані з господарською діяльністю товариства.

З урахуванням  вищезазначених обставин, суд дійшов висновку про неправомірне виключення податковим органом суми 100 000грн. з валових витрат товариства, а відповідно неправомірним визначення товариству за спірним первинним податковим повідомленням-рішенням від 31.07.2007 року  №/0 2667/23-0/22082783/22507 податкового    зобов”язання у сумі  32500грн.  по податку на прибуток приватних підприємств (в тому числі сума 25000грн. –основний платіж та сума 7500грн. –застосовані штрафні (фінансові) санкції по ньому), а тому воно (первинне податкове повідомлення-рішення від 31.07.2007 року  №/0 2667/23-0/22082783/22507) підлягає визнанню  протиправним в повному обсязі та відповідно скасуванню в повному обсязі.

Враховуючи ту обставину, що повторне податкове повідомлення-рішення  від 28.09.2007 року №/1 3471/23-1/22082783/27947 прийняте податковим органом за результатами розгляду апеляційної  скарги платника податків –товариства на первинне  податкове повідомлення-рішення, містить ту ж саму суму  податкового зобов”язання (в тому числі по основному платежу та  застосовану штрафну (фінансову) санкцію по ньому), яка визначена за первинним податковим повідомленням –рішенням від 31.07.2007 року  №/0 2667/23-0/22082783/22507, воно (повторно прийняте податкове повідомлення-рішення  від 28.09.2007 року №/1 3471/23-1/22082783/27947)  також підлягає визнанню  протиправним в повному обсязі та відповідно скасуванню в повному обсязі.

З огляду на  викладене, керуючись   ст. ст.  2, 7-12, 51, 70, 71, 86, 111, 121п.3, 122, 150, 159-163, 254, 255 та п.6 Прикінцевих і перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.     Позов задоволити повністю в уточнених  позовних вимогах.

2. Визнати повністю протиправними та скасувати в повному обсязі податкові повідомлення  - рішення ДПІ у м. Ужгороді:

- від 31.07.2007 року  №/0 2667/23-0/22082783/22507 про визначення ТОВ "Закарпатбудкомплект"  суми 32500 податкового зобов”язання по податку на прибуток приватних підприємств (в тому числі сума 25000грн. –основний платіж та сума 7500грн. –застосовані штрафні (фінансові) санкції по ньому);

- від 28.09.2007 року №/1 3471/23-1/22082783/27947 про визначення ТОВ "Закарпатбудкомплект"  суми 32500 податкового зобов”язання по податку на прибуток приватних підприємств (в тому числі сума 25000грн. –основний платіж та сума 7500грн. –застосовані штрафні (фінансові) санкції по ньому).

3. Постанова  суду набирає законної сили в  порядку, передбаченому ст.254 КАС України.

4. Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду у відповідності до вимог ст.186 КАС України протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі,  шляхом подання  заяви про намір апеляційного оскарження або шляхом подання безпосередньо апеляційної скарги.

Суддя                                                                         В.І. Карпинець

Постанову суду виготовлено в повному обсязі  та підписано 08.11.2007р.