ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.10.07 р.                                                                               Справа № 1/274

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Донгідроарм”

м.Донецьк

до Відкритого акціонерного товариства „Зеленогайське” с. Зелений Гай Донецької області

про стягнення 27 516 грн. 00 коп.

Суддя Азарова З.П.

Представники:

Від позивача: Косєнок О.М. - представник

Від відповідача: не з’явився

В засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Донгідроарм” м. Донецьк звернулось з позовом до Відкритого акціонерного товариства  „Зеленогайське” с. Зелений Гай Донецької області про стягнення боргу 20 000 грн. 00 коп., інфляційних витрат 4 288 грн. 00 коп., річних 1334 грн. 00 коп., пені 1894 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №-18-05-ДГА про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги від 19.05.2005р. року зі строком дії до 27.05.2005р., розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не з’явився, незважаючи на те, що був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення № 7584128. Розгляд справи був відкладений. Суд зобов’язав відповідача надати відзив на позовну заяву.

В наступне судове засідання 31.10.2007р. відповідач також не з’явився, вимоги суду не виконав, не скористався своїм процесуальним право на захист своїх інтересів, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив, що 19.05.2005 р. між сторонами був  укладений договір №-18-05-ДГА про надання безвідсоткової фінансової допомоги   від 19.05.2005р. року зі строком дії до 27.05.2005р.

Згідно договору позивач прийняв на себе зобов’язання  надати фінансову допомогу, яка є поворотною та безпроцентною в сумі 20 000 грн. 00 коп, а відповідач зобов’язався прийняти надану допомогу та по закінченню встановленого строку повернути отриману суму від позивача на його рахунок з 23.05.2005р. по 27.05.2005р.

Згідно  вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Позивач 23.05.2005р. перерахував визначену договором допомогу в сумі 20 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 389 та банківським витягом за 23.05.2005р.

Відповідач в порушення умов договору свої зобов’язання не виконав, отримані грошові кошти не повернув.

В силу ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, а ст. 1049  вказаного кодексу  передбачає обов’язок позичальника повернути позику. Як встановлено матеріалами справи позичальник не виконав свої обов’язки, тому позов заявлений обґрунтовано.

Стаття 546 вказаного Кодексу передбачає, що  виконання  зобов'язання  може  забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути  встановлені  інші  види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% від простроченої суми, якщо інший відсоток не встановлено договором або законом. Позивач правомірно нарахував інфляційні у сумі 4 288 грн. 00 коп. та річні у сумі 1 334 грн. 00 коп. відповідно до вказаної статті. Крім того позивач нарахував пеню у сумі 1 894 грн. 00 коп., оскільки пунктом 6.1 договору передбачена відповідальність у виді пені у розмірі подвійної облікової ставки за кожний день прострочення у випадку прострочення повернення фінансової допомоги.

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог  і заперечень. Позивач довів свої позовні вимоги та вони підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на відповідача відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Донгідроарм” м. Донецьк задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Зеленогайське” (85500, Донецька область, с. Зелений Гай, п/р 9003 в Донецькому РУ ЗАТ КБ „ПриватБанк” м. Донецьк, ЗКПО 00414530, МФО 335496) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю „Донгідроарм” (83023, м. Донецьк, вул. Лабутенко, 8, п/р 690 в Філ. ВАТ „Укрексімбанк” м. Донецьк, МФО 334817, ЗКПО 31916195) борг у сумі 20 000 грн. 00 коп. , інфляційні витрати  у сумі 4 288 грн. 00 коп., річні у сумі 1 334 грн. 00 коп., пеню у сумі 1 894 грн. 00 коп. та судові витрати 275 грн. 16 коп. - державне мито, 118 грн. 00 коп. - інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення  оголошено  в  засіданні  та  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Азарова З.П.