ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.11.07 р.                                                                               Справа № 25/286

Суддя господарського суду Донецької області І.А.Бойко

при секретарі судового засідання                                       О.М. Якименко

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” м. Дружківка Донецької області

до відповідача 1  Дружківського міського військового комісаріату м. Дружківка Донецької області

до відповідача 2 Квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганська

про стягнення    3185грн.52коп.

За участю:

представників  сторін:

від позивача:  Ситник О.В. – юрисконсульт (довіреність №  юр/6009 від 31.12.2006);

від відповідача 1:   Баєвський  О.К. – майор (наказ № 167 від 19.10.2006);

від відповідача 2: Максименко С.Г. – заступник начальника (довіреність № 44/Д від 31.10.2007)

Позивач - обласне комунальне підприємство „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” м. Дружківка  Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Дружківського міського військового комісаріату м. Дружківка Донецької області про стягнення 3185грн.52коп., у тому числі заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2803грн.19коп.,  індекс інфляції в сумі 286грн.04коп. та  3% річних в сумі 96грн.29коп

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розрахунок суми заборгованості, розрахунок  заборгованості з урахуванням індексу інфляції,  розрахунок 3% річних,  договір на постачання теплової енергії в гарячій воді № 218 від 01.10.2000,  додатки та додаткові угоди до договору,   рахунки на оплату, акти на включення (відключення) опалення від 15.10.2005, від 15.04.2006,  акти звірки взаємних розрахунків від 01.04.2006 та станом на 01.04.2006.

Ухвалою від 02.10.2007 суд за клопотанням Дружківського міського військового комісаріату залучив до участі в справі в якості другого відповідача -  Квартирно-експлуатаційний відділ м. Луганська.

В запереченнях на позовні вимоги відповідач 1 пояснив, що платником за спожиті Дружківським міським військовим комісаріатом послуги по теплопостачанню з 01.01.2006 є Квартирно – експлуатаційний відділ м. Луганська. У зв’язку з цим, кредиторська заборгованість була передана на баланс Луганського КЕВ станом на 01.01.2006.

Крім того, в поясненнях зазначив про те, що  оскільки проведенням розрахунків за надані послуги повинен займатися Луганський КЕВ, необхідно укласти трьохсторонню угоду між ВО „Дружківкатепломережа”, комісаріатом та КЕВ. Додаткова угода була надіслана для підписання  ВО „Дружківкатепломережа” за супровідним листом № 60 від 16.02.2006р.

01.11.2007 відповідач 2 через канцелярію           господарського суду за супровідним листом  від 26.10.2007  подав відзив на позовну заяву,  копію Положення про КЕВ м. Луганська, копію довідки № 98/05 з ЄДРПОУ, копії листів.

У відзиві на позовну заяву відповідач 2 з посиланням на ЗУ „Про загальний військовий обов’язок і військову службу”  проти позовних вимог заперечує та просить суму заборгованості стягнути з відповідача 1.  Також,  навів перелік  військових комісаріатів, які знаходяться на балансі КЕВ, серед яких Дружківський міський військовий комісаріат не значиться.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1 та відповідача 2, господарським судом  ВСТАНОВЛЕНО.

01.10.2000р. між  ОКП „Донецьктеплокомуненерго” ВО „Дружківкатепломережа” (Енергопостачальна організація) та   Дружківським міським військовим комісаріатом (Споживач) був укладений договір № 218 на постачання теплової енергії в гарячій воді.

На виконання умов зазначеного договору Енергопостачальна організація  надавала Споживачу послуги теплопостачання, що підтверджується актами  на включення (відключення) опалення від 15.10.2005, від 15.04.2006, та виставила відповідні  рахунки на оплату, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Рахунки на оплату були вручені відповідачу 1, про що свідчать  відмітки про отримання, зроблені на платіжних документах.

Пункти 6.3. та  6.5. договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 218 від 01.10.2000р. передбачають,   Споживач за 5 днів до початку  розрахункового періоду сплачує Енергопостачальній організації 100% вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Різниця між заявленою та фактично спожитою тепловою енергією сплачується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб’єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог – згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

В свою чергу, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов’язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

В порушення умов договору № 218  від 01.10.2000р., вимог зазначених статей Цивільного і Господарського кодексів України,    відповідач 1  обов’язки щодо своєчасності та повноти оплати наданих у період з  15.10.2005р. по  15.04.2006р. послуг виконував неналежним чином, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість.

Загальна сума заборгованості по виставленим рахункам у зазначений період становить  2803грн.19коп.

Відповідач 1 проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що платником за спожиті Дружківським міським військовим комісаріатом послуги по теплопостачанню з 01.01.2006 є Квартирно – експлуатаційний відділ м. Луганська – відповідач 2 по справі. Крім того, зазначає про наявність додаткової угоди між ВО „Дружківкатепломережа”, Луганським КЕВ та Дружківським міським військовим комісаріатом, яка  була надіслана для підписання  ВО „Дружківкатепломережа” за супровідним листом № 60 від 16.02.2006р.

Зазначені заперечення відповідача 1 судом до уваги не приймаються з наступних підстав.

По-перше, в матеріалах справи відсутня угода, укладена та підписана між ВО „Дружківкатепломережа”, Луганським КЕВ та Дружківським міським військовим комісаріатом щодо порядку розрахунків.

По-друге,   згідно  ч. 2 ст. 528 Цивільного кодексу України, у випадку невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою, цей обов’язок боржник повинен виконати сам.

Отже, в силу приписів названої статті Цивільного кодексу України відповідач 1 не звільняється від зобов’язань за договором у випадку невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою.

Окрім того, як вбачається з пояснень КЕВ м. Луганська серед  названих військових комісаріатів, які знаходяться на балансі КЕВ, Дружківський  міський військовий комісаріат відсутній, а із 444 діючих районних (міських) військових комісаріатів лише 15 розміщено на фондах Міністерства оборони України.

До того ж, згідно п. п. 4, 5 ст. 43 Закону України від 04.04.2006 „Про внесення змін до Закону України „Про загальний військовий  обов’язок і військову службу” місцеві  державні  адміністрації   та   органи   місцевого самоврядування забезпечують районні (міські) військові комісаріати службовими будинками,  підсобними  господарськими  приміщеннями  і приміщеннями для призовних пунктів (дільниць), здійснюють поточний і капітальний ремонти цих будинків та приміщень, здійснюють оплату районним  (міським)  військовим  комісаріатам комунально-побутових послуг (освітлення,  водопостачання,  опалення  тощо)  за  рахунок коштів місцевого бюджету.

Поточний   та   капітальний   ремонти  службових  будинків районних    (міських)    військових    комісаріатів,     підсобних господарських   приміщень   і   приміщень  для  призовних  пунктів (дільниць),  які перебувають у державній власності та належать  до сфери  управління  Міністерства  оборони  України,  а також оплата наданих    їм     комунально-побутових     послуг     (освітлення, водопостачання,  опалення  тощо)  здійснюються  за рахунок коштів, передбачених   у   Державному   бюджеті   України   на   утримання Міністерства оборони України.

Стаття 33  Господарського процесуального кодексу України закріплює, кожна сторона  повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач 1 не надав безперечних доказів в підтвердження  належності до сфери управління Міністерства оборони України, не представив документи, які свідчать про передачу кредиторської заборгованості  станом на 01.01.2006 на баланс Луганського КЕВ, та, відповідно,  не довів, що платником за спожиті Дружківським міським військовим комісаріатом послуги по теплопостачанню з 01.01.2006 є Квартирно – експлуатаційний відділ м. Луганська.

З огляду на викладене, в силу приписів ч. 2 ст. 528 Цивільного кодексу України, вимоги позивача щодо стягнення  заборгованості  за надані послуги з теплопостачання в сумі 2803грн.19коп. з відповідача 1 документально підтверджені та відповідають умовам договору № 218  від 01.10.2000р., тому підлягають задоволенню за рахунок відповідача 1.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання, за вимогою кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

З огляду на ст. 625 Цивільного кодексу України позивач  нарахував відповідачу три відсотки річних та індекс інфляції за період з  жовтня 2005р. по жовтень 2006р. Відповідно до розрахунків три відсотки річних   становлять    96грн.29коп., індекс інфляції – 286грн.04коп.

Нарахування інфляційних та 3% річних на суму основного боргу законодавчо закріплено, отже інфляційні в сумі  286грн.04коп. та 3% річних в сумі 96грн.29коп. підлягають стягненню з відповідача 1 на користь позивача.

Дослідивши матеріали господарської справи, суд вважає, що позовні вимоги законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі за рахунок відповідача 1.

В вимогах до відповідача 2 відмовити за недоведеністю.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача 1.

На підставі  вищенаведеного,  згідно ст. ст.  509, 526, 528, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України,  керуючись ст. ст.  22, 24,  33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

В  И  Р  І  Ш  И  В :

Позовні  вимоги  обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” м. Дружківка  Донецької області до відповідача 1 - Дружківського міського військового комісаріату м. Дружківка Донецької області про стягнення 3185грн.52коп., у тому числі заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 2803грн.19коп.,  індекс інфляції в сумі 286грн.04коп. та  3% річних в сумі 96грн.29коп., задовольнити.

В вимогах до відповідача 2 – квартирно-експлуатаційного відділу м. Луганська відмовити.

Стягнути з Дружківського міського військового комісаріату (84200, м. Дружківка Донецької області, вул. Радченко, 34, ) на користь  обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в інтересах виробничої одиниці „Дружківкатепломережа” (83086, м. Донецьк, вул. Донецька, 38, ) основний борг  в сумі   2803грн.19коп.,  3% річних в сумі 96грн.29коп., індекс інфляції в сумі 286грн.04коп., держмито в сумі  102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Бойко І.А.

Тимошенко О.О.

Тел. 3056827

Надруковано 4 примірники:

1 прим.. – до справи

1 прим.. –  позивачу

1 прим.. – відповідачу 1

1 прим. – відповідачу 2