СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

13 грудня 2007 року

Справа № 2-22/8734-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Гонтаря В.І.,

суддів
Борисової Ю.В.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_2,
довіреність №  1   від 01.06.07,  Фізична особа - підприємець  ОСОБА_1;

представник відповідача: Евтодієва
Галина Василівна, довіреність №
13403/10/10-0   від 02.08.07,  Державна податкова інспекція в місті
Євпаторії Автономної Республіки Крим

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Яковлєв С.В.) від 11 жовтня 2007 року у
справі № 2-22/8734-2007А

за позовом
фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до
Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим
(вул. Дм. Ульянова, 2/40, Євпаторія, 97416)

про визнання протиправними дій

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим  від 11 жовтня
2007 року у справі № 2-22/8734-2007А (суддя Яковлєв С.В.) задоволено позов
фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про
визнання протиправними дій.

Постанова суду обґрунтована
відсутністю у фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 податкового боргу, тому повторне списання грошових коштів з
рахунку фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 визнано неправомірним.

Не погодившись з постановою
господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в місті
Євпаторії Автономної Республіки Крим
звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, у задоволенні
позову відмовити.

Апеляційна скарга  мотивована посиланнями Державної податкової
інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим на порушення
господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та
процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи. Зокрема апелянт
вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не
прийнятий до уваги той факт, що відповідно до вимог чинного законодавства
платник податків не звільняється від обов'язку щодо сплати суми податкового
зобов'язання у тому числі у випадках, якщо дана сума не сплачена в бюджет по вині
банку.

Від фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1   надійшов відзив на апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим, у
якому фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті
Євпаторії Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, постанову
господарського суду Автономної Республіки Крим залишити без змін.

Повторно переглянувши матеріали
справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України,
судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду встановила
таке.

Відповідно до свідоцтва про
державну реєстрацію  фізичної особи
-підприємства від 02 квітня 1999 року позивач зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Виконуючи вимоги Закону України
„Про порядок  погашення  зобов'язань платників  податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, фізична особа - підприємець
ОСОБА_1 20 червня 2001 року перерахував
через Банк „Україна” 1300,00 грн. суми єдиного податку та 01 липня 2001
року отримав свідоцтво про сплату єдиного податку на третій квартал 2001 року
НОМЕР_1.

01 січня 2007 року Державною
податковою інспекцією в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим видано
фізичній особі - підприємцю  ОСОБА_1 свідоцтво
про сплату єдиного податку на 2007 рік, НОМЕР_2.

Під час сплати фізичною особою -
підприємцем  ОСОБА_1 сум єдиного податку
за 2007 рік, Державна податкова інспекція в місті Євпаторії Автономної
Республіки Крим, керуючись положеннями підпункту 16.3.3. статті 16 Закону
України „Про порядок  погашення  зобов'язань платників  податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, здійснює розподіл
перерахованих фізичною особою - підприємцем  ОСОБА_1 коштів, в тому числі для погашення
заборгованості по сплаті суми  єдиного
податку за третій квартал 2001 року.

Фізична особа - підприємець  ОСОБА_1 звернувся до господарського суду
Автономної Республіки Крим з позовом та просив визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим про
відмову відобразити в його особовому рахунку
сплату єдиного податку в червні місяці 2001 року через касу АКБ
„Україна” у розмірі 1300,00 грн., зобов'язати Державну податкову інспекцію в
місті Євпаторії Автономної Республіки Крим здійснити корегування особового
рахунку шляхом відображення в ньому фактичної і повної сплати єдиного податку
за третій квартал 2001 року, обґрунтовуючи позов тим, що дії відповідача по
відмові у прийняті платежу єдиного податку за вказаний період часу у зв'язку з
його непроведенням АКБ „Україна” не відповідають діючому законодавству.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено в ході судового
розгляду та не заперечується сторонами по справі, 20 червня 2001 року фізичною
особою - підприємцем  ОСОБА_1 через АКБ
„Україна” було сплачено 1300,00 грн. Єдиного податку.

Відповідно до підпункту 16.5.1.
пункту 16.5. статті 16 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за
порушення строків зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до
бюджетів або державних цільових фондів, встановлених законодавством, з вини
банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати,
у розмірах, встановлених для відповідного податку, збору (обов'язкового
платежу), а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Законом, за
порушення порядку своєчасного та повного внесення податку, збору (обов'язкового
платежу) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків,
зборів (обов'язкових платежів) звільняється від відповідальності за несвоєчасне
або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних цільових
фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

Доводи апеляційної скарги про те,
що дана норма звільняє платника податку лише від відповідальності за
несвоєчасне або неповне зарахування таких платежів до бюджетів та державних
цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції, однак, не
звільняє його від зобов'язання сплатити податок суперечить її дійсному змісту.

Визначальним в даному випадку є те,
з чиєї вини не відбулося повного внесення податку, збору (обов'язкового
платежу) до бюджету або державного цільового фонду. Коли це не є наслідком
винних дій платника податку, то до нього не можуть бути застосовані штрафні
санкції, пеня або пред'явлена вимога про повне перерахування податкових
платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Відповідно до підпункту 16.5.2.
пункту 16.5. статті 16 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, днем
подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових
платежів вважається день його реєстрації у цих установах.

Підпунктом 16.5.3 названого Закону
встановлено, що не вважається порушенням строків зарахування податків і зборів
(обов'язкових платежів) з вини банку, якщо таке порушення стало наслідком
регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що
призводить до браку вільного залишку коштів на такому кореспондентському
рахунку для здійснення зарахування. Якщо у майбутньому банк або його
правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік термінів зарахування
податків, зборів (обов'язкових платежів) розпочинається з моменту такого
відновлення.

Саме для банку, а не для платника
податків розпочинається відлік термінів зарахування податків, зборів
(обов'язкових платежів) після відновлення платоспроможності банку.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, банком, обслуговуючим платника податків - позивача, було прийнято
платіжне доручення на сплату всієї суми єдиного податку, отже, відсутні
підстави для вимоги про сплату сум податку, не зарахованих до бюджету банком.

На підставі вищевикладеного суд
апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що оскаржуване судове рішення є
законним та обґрунтованим, прийнятим з урахуванням всіх обставин, з правильним
застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому немає підстав
для його скасування.

Керуючись статтями 195, пунктом 1
статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною
5  статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті Євпаторії Автономної Республіки Крим  залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 11 жовтня 2007 року у справі № 2-22/8734-2007А
залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює
сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду
апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені
статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя
В.І. Гонтар

Судді
Ю.В. Борисова

В.М. Плут