ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 55/278-07

вх. № 8938/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Рись В.Г.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю  "Сирний дім", м. Х-в

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа Копійка", м. Харків

про стягнення 1321,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сирний дім", м. Х-в, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа  Копійка", м. Харків, 1247,80 грн.  основного боргу, 51,85 грн. інфляційних нарахувань, 21,94 грн. 3% річних та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору № Ю-036-09 від 10.09.05 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 липня 2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 07 серпня 2007 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 07 серпня 2007 р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК України до 25 жовтня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 07 серпня 2007 року представників сторін , враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також те, що  у сторін необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день та здійснення запиту до Головного управління статистики у Харківській області для уточнення юридичних адрес сторін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 серпня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 27 вересня 2007 р.

13 серпня 2007 р. позивач до канцелярії господарського суду Харківської області надав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти відповідача .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 вересня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 15 жовтня 2007 р.

15 жовтня 2007 р. позивач до канцелярії господарського суду надав довідку, де зазначив, що між позивачем та відповідачем існували господарські взаємовідносини за договором поставки № Ю-036-09 від 10.09.05 р., інших договорів між сторонами не існувало.

Представник позивача  у судовому засіданні 15 жовтня 2007 року підтримував  позовні вимоги .

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою, суду не надав.

Судом перевірено юридичну адресу відповідача, згідно довідки Головного управління статистики у Харківській області станом на 09 серпня 2007 року юридична адреса відповідача - 61121, м. Харків, вул. Тракторобудівників,142, саме на вказану адресу судом направлялись процесуальні документи.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами .

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

10 вересня 2005 р. між  Товариством з обмеженою відповідальністю  "Сирний дім", м. Х-в(позивач) та  Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа  Копійка", м. Харків(відповідач)  був укладений договір № Ю-036-09 про поставку сиро-молочної продукції, у відповідності до умов якого позивач зобов"язався поставити у власність відповідача товар, а саме сиро-молочну продукцію, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити її згідно накладних  та рахунків, які є невід"ємною частиною вказаного договору. У відповідності до пункту 2.2.1 договору відповідач зобов'язувався здійснювати передоплату за поставлений товар, або оплатити (у безготівковій або готівковій формі) товар протягом 5  банківських днів з моменту поставки. Термін дії вказаного договору сторонами було визначено у пункті 6.1 договору, а саме договір вступає в дію з моменту його підписання ті діє до 31 грудня 2006 року.

На виконання умов вказаного договору  позивачем було  здійснено поставку сиро-молочної продукції відповідачу, що підтверджується товарно-транспортнми накладними № Ф1-0001509 від 10.04.06 р., СД-0000879 від 10.04.06 р.,  Ф1-0001760 від 21.04.06 р. , Ф1-0001851 від 27.04.06 р. ,  Ф1-0001968 від 04.05.06 р. ,Ф1-0002165 від 16.05.06 р. ,Ф1-0002471 від 01.06.06 р. ,Ф1-0002633 від 09.06.06 р. ,.Ф1-0002823 від 20.06.06 р. ,Ф1-0003243 від 14.07.06 р. Вказані накладні підписані обома сторонами та скріплені печатками.

Факт отримання товару з боку відповідача підтверджується підписом уповноваженої особи на вказаних накладних та відбитком круглої печатки на них  у графі отримувача.

Таким чином, відповідач прийняв поставлений товар , однак, як вказує позивач у позовній заяві,  розрахунок за нього в повному обсязі не провів, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість в розмірі 1663, 73 грн. на користь Відповідача, згідно товарно-транспортних накладних (додаються)

Сторони склали між собою акт звірки взаєморозрахунків, де підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 1663,73 грн. станом на 31.07.06 р.. Цей акт підписаний обома сторонами та скріплений печатками товариств.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем на адресу позивача був надісланий гарантійний лист вих. № 02/08-09 від 08.09.06 р., в якому він гарантував повернення боргу, узгодженого з позивачем за актом звірки, в розмірі 1663,73 грн. із розстрочкою платежів в термін до 10.12.06 р.(арк. справи 27).

Проте, всупереч гарантійному листу, відповідач на погашення зазначеного боргу сплатив на користь позивача лише 415,93 грн. , що підтверджується копією банківської виписки від 12.09.06 р. .(арк. справи 28).

Також, як свідчать матеріали справи, позивачем було відправлено досудове попередження вих№11 від 11.07.07 р.  на адресу відповідача з вимогою погасити заборгованість за поставлений товар у сумі 1247,80 грн.. Вказане попередження було отримано уповноваженою особою 11.07.07 р. Полянським Д.В., про що свідчить відмітка  про отримання.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов'язання за договором, а відповідач, не виконавши в повному обсязі розрахунок за  отриманий товар , порушив прийняті на себе зобов'язання, в результаті чого на день подачи позову  заборгованість відповідача перед позивачем склала 1247,80 грн.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини та враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча  мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення боргу в сумі –1247,80  грн.  правомірна та обгрунтована,   тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 21,94 грн. 3% річних та 51,85 грн. інфляційних, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов"язання у сумі  підлягають задоволенню як правомірні та обгрунтовані(розрахунок перевірено судом).

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти  відповідача,  суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви, у зв*язку з не обгрунтуванням і не підтвердженням належними доказами необхідністі такого забезпечення, а також не доведенням документально ним того, що невжиття  таких заходів може утруднити   чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У відповідності  зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись  ст.ст. 525, 526,ч. 1 ст. 530, ст. ст.  610, 611, 612, ч.2 ст.625 ,629 ЦК України, ст.ст. 4-2,4-3, 32,33,43,44, 49, 82-85 ГПК України,  суд –

ВИРІШИВ:

Відмовити позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позов задовольнити.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна мережа  Копійка", м. Харків(61121, м. Харків, вул. Тракторобудівників,142, пр № 3204 у відділенні № 9 філіі № 1 „Факторіал-банк", МФО 350482, Код )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  "Сирний дім", м. Х-в( 61000, м. Харків, пр. Московський, 124, , п/р 2370 в ХОФ АКБ СР „Укрсоцбанк", МФО 351016) 1247,80  грн. боргу,  51,85 грн. інфляційних нарахувань, 21,94  грн.-  3% річних, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 16 жовтня 2007 року.

)))

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.