ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р.
№ 2/45

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г.,  Швеця О.В.

за участю представників сторін
позивача
відповідача
розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу

Попелич М.Й. дов. від 25.09.2007 року
Варга О.М. дов. від 07.08.2006 року

Приватного підприємства "Левтер"

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду

від
25.06.2007 року

у справі
№ 2/45

за позовом
Обласного дитячого туберкульозного санаторію "Човен"

до
третя особа
Приватного підприємства "Левтер"
Управління комунальним майном Закарпатської облдержадміністрації

про

за зустрічним позовом

до
про
звільнення приміщення ферми та підвальних приміщень
Приватного підприємства "Левтер" Обласного дитячого туберкульозного санаторію "Човен"
визнання договорів оренди дійсними

Обласний дитячий туберкульозний  санаторій "Човен" звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом до Приватного підприємства "Левтер" про звільнення приміщень ферми та підвальних приміщень, які відповідач займає незаконно. Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішенням Львівського апеляційного господарського суду від Доповідач Гоголь Т.Г.

27.11.2006 року у справі № 11/196 за позовом Обласного дитячого туберкульозного санаторію "Човен"   до Приватного підприємства "Левтер" про розірвання договорів оренди від 24.02.2004 року №1, №2, на підставі яких відповідач займав спірні приміщення, зазначені договори визнані нікчемними, оскільки вони не посвідчені нотаріально.

До прийняття рішення по суті відповідач –Приватне підприємство "Левтер" подало зустрічний позов в якому просило визнати  договори оренди  індивідуально  визначеного майна  від 24.02.2004 року №1, №2 дійсними, з посиланням на те, що договори не посвідчені нотаріально, оскільки Обласний дитячий туберкульозний  санаторій "Човен" ухилявся від їх нотаріального посвідчення, пославшись на відсутність наміру та потреби здавати нерухоме майно в оренду.

Господарський суд Закарпатської області рішенням від 18.04.2007  року ( суддя Ремецькі О.Ф.) відмовив Обласному дитячому туберкульозному  санаторій "Човен" в задоволенні первісного позову до Приватного підприємства "Левтер" про звільнення  приміщень ферми та підвальних приміщень; зустрічний  позов задовольнив повністю,  визнав дійсними договори № № 1, 2 від 24.02.2004 року оренди індивідуально визначеного нерухомого тайна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в селі Березники Свалявського району будівлі ферми площею 241,8 кв.м для використання приміщення для відгодівлі худоби та підвальних приміщень санаторію площею 45,9кв.м для використання під їдальню. Рішення вмотивоване тим, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов спірних договорів, на укладення договорів отримано дозволи Управління комунальним майном Закарпатської облдержадміністрації та Управління охорони здоров'я Закарпатської облдержадміністрації , сторони приступили до виконання договорів оренди, отже  частиною 2 статті 220 Цивільного кодексу України  суду надано право визнати такий договір дійсним.

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 25.06.2007    року (судді Мирутенко О.Л., Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) рішення господарського суду Закарпатської області  від 18.04.2006 року скасував, зобов'язав Приватне підприємство "Левтер" звільнити приміщення ферми та підвальних приміщень, що належать Обласному дитячому туберкульозному  санаторію  "Човен"; зустрічний позов залишив без задоволення. В постанові суд послався на те, що факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Зважаючи на те, що рішенням Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2006 року у справі № 11/196 за позовом Обласного дитячого туберкульозного санаторію "Човен" до Приватного підприємства "Левтер" про розірвання договорів оренди від 24.02.2004 року №1, №2, на підставі яких відповідач займав спірні приміщення, зазначені договори визнані нікчемними,  вимоги про звільнення заманих приміщень підлягають задоволенню.

Приватне підприємство "Левтер" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 року скасувати, залишити без змін рішення господарського суду Закарпатської області  від  18.04.2007  року, посилаючись на порушення Львівським апеляційним господарським судом норм матеріального права, а саме частини 2 статті 220  Цивільного кодексу України. Скаржник зазначає, що апеляційний господарський суд  неповно з’ясував фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для розгляду справи, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Обласний дитячий туберкульозний санаторій "Човен"  надав відзив на касаційну скаргу проти доводів якої заперечує, просить залишити постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 року без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування норм матеріального та процесуального  права  судами попередніх інстанцій, Вищий госпо дарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає  задоволенню виходячи з наступного.

Господарськими судами попередніх інстанцій  в ході розгляду справи встановлено, що між обласним дитячим туберкульозним санаторієм "Човен" та приватним підприємством „Левтер" 24.02.2004 року укладено два договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в с. Березники Свалявського району будівлі ферми площею 241,8 кв.м. для використання приміщення для відгодівлі худоби та підвальних приміщень санаторію площею 45,9 кв.м. для використання під їдальню, у встановленому порядку належним чином погоджені власником майна - Управлінням майнової політики області та Управлінням охорони здоров'я Закарпатської облдержадміністрації.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.11.2006 року у справі №11/196 встановлено нікчемність даних угод, укладених між сторонами з приводу оренди належного позивачу нерухомого майна, через відсутність їх нотаріального посвідчення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави звільнення обставин від доказування у розгляді господарського спору.

Зокрема, відповідно до частини другої статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського спору під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З огляду на наведений припис Господарського процесуального кодексу  України встановлений господарським судом у розгляді справи факт нікчемності спірних договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна має преюдиціальне значення для вирішення даного спору між тими ж учасниками. Господарський суд у вирішенні спору не вправі перевіряти у будь-який спосіб законність та обґрунтованість рішення іншого суду, в тому числі правильність встановлення ним обставин, що мають значення для розгляду справи.

Враховуючи те, що Львівський апеляційний господарський суд  всебічно і повно дослідив всі обставини справи та вірно застосував норми  матеріального права та процесуального права, в тому числі  частину другу статті 35 Господарського процесуального кодексу України, а доводи скаржника спростовуються матеріалами справи, господарський суд касаційної інстанції вважає, що постанова Львівського апеляційного господарського суду є законною і обґрунтованою та правових підстав для її скасування не вбачає.

З  огляду  на  зазначене, керуючись статтями  108,    1115 ,  1117 , 1119,  11111 Господарського процесуального кодексу  України, Вищий  господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського    апеляційного  господарського суду  від  25.06.2007  року у справі  №   2/45 залишити без змін, а касаційну скаргу  Приватного підприємства "Левтер" –без задоволення.

Головуючий        суддя                                                   Т. Добролюбова

Судді                                                                                 Т.Гоголь

В.Швець