СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

10 грудня 2007 року
Справа № 2-13/16216-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Дюкара Р. С., довіреність б/н  від 21.03.07;

відповідача: Чиркової О.М., довіреність №  03-15/4205  від 22.10.07;

третьої особи: Бикової С. В., довіреність б/н від 10.10.07 - товариство з обмеженою відповідальністю "Родамир";

третьої особи: не з'явився - Державне підприємство "Севастопольське досвідне лісомисливське господарство";

заявника: Коструби А. В., довіреність №  3565/24/2-07  від 20.06.07 - Севастопольська міська державна адміністрація;

розглянувши апеляційні скарги Севастопольської міської державної  адміністрації та товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Жукова А.І.) від 27.11.2007 у справі № 2-13/16216-2007А

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест" (вул. Жидкова, 36-307, м.Сімферополь, 95000)

до          Севастопольської міської ради (вул. Леніна, 3, м.Севастополь, 99011)

3-ті особи:

товариство з обмеженою відповідальністю "Родамир" (вул. Леніна, 50-17, м.Севастополь, 99011)

Державне підприємство "Севастопольське досвідне лісомисливське господарство"  (вул. Новікова, 60-а, м.Севастополь, 99000)

заявник апеляційної скарги:

Севастопольська міська державна  адміністрація (вул. Леніна,2, м. Севастополь, 99011)

про визнання незаконними дій

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2007 року товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест" звернулось до господарського суду з адміністративним позовом до Севастопольської міської ради, за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир", Державного підприємства "Севастопольське досвідне лісомисливське господарство", просило визнати  дії Севастопольської міської ради неправомірними, визнати незаконним та скасувати рішення сесії Севастопольської міської ради № 2974 від 17.10.2007.

Позовні вимоги мотивовані тим, що товариство з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест" є користувачем земельної ділянки в районі Орлиніського лісництва на підставі договору про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), тоді як прийняте  відповідачем рішення порушує норми діючого земельного законодавства та права позивача і третьої особи – Державного підприємства "Севастопольське досвідне лісомисливське господарство".

Письмові заперечення проти позову у матеріалах справи відсутні.

Третя особа –Державне підприємство "Севастопольське досвідне лісомисливське господарство" просило суд про розгляд справи у відсутність представника,  своє ставлення до позову не висловило.

Судом першої інстанції неправильно зазначено найменування третьої особи - Севастопольське державне лісомисливське господарство, замість Державного підприємства "Севастопольське досвідне лісомисливське господарство" , тому апеляційна інстанція вважає за необхідне визнати третьою особою у справі саме Державне підприємство "Севастопольське досвідне лісомисливське господарство" (а.с. 52).

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.11.2007 у справі № 2-13/16216-2007А позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест" задоволено. Визнано дії Севастопольської міської ради щодо вилучення з користування Севастопольського державного лісомисливського господарства земельної ділянки в районі мису Сарич та передачу її в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Родамир" для будівництва і обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу коттеджного типу протиправними. Визнано противправним та скасовано рішення сесії Севастопольської міської ради № 2974 від 17.10.2007 „Про вилучення з користування Севастопольського лісомисливського господарства земельної ділянки в районі мису Сарич та передачу його в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Родамир" для будівництва і обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу коттеджного типу”.

Не погодившись з постановленим судовим актом, Севастопольська міська державна адміністрація, яка не приймала участі у засіданні суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Відповідачем заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з тим, що Севастопольська міська рада також має намір подати апеляційну скаргу на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.11.2007.

Згідно зі статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених цим Кодексом, а також у разі неможливості розгляду справи у зв'язку з необхідністю заміни судді  (в  результаті задоволення заяви про відвід чи з інших причин) або залучення до участі у справі інших осіб.

Належних доказів подання апеляційної скарги відповідачем суду не надано.

Статтею 192 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали  участі  у справі,  якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи,  інтереси чи обов'язки, у будь-який час  до закінчення апеляційного  розгляду  мають  право  приєднатися  до  апеляційної скарги, підтримавши її вимоги.

Зазначеним правом відповідач також не скористався.

З врахуванням вищенаведеного заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Також безпідставними судова колегія вважає пояснення відповідача щодо несвоєчасного повідомлення Севастопольської міської ради про час і місце розгляду справи, оскільки 05.12.2007 листом № 38-53662 на адресу відповідача було надіслано ухвалу про відкриття апеляційного провадження, копію апеляційної скарги та пам’ятку сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, про їх права та обов’язки.

Третя особа –товариство з обмеженою відповідальністю "Родамир" також просила про відкладення розгляду справи з огляду на те, що 05.12.2007  товариством була подана апеляційна скарга на прийнятий  судовий акт, тоді  як у матеріалах справи скарга відсутня.

Перевіривши доводи клопотання, судова колегія встановила, що 10.12.2007 до Севастопольського апеляційного господарського суду надійшла відповідна апеляційна скарга.

На виконання вимог статтей 189-190, 116 Кодексу адміністративного судочинства України по скарзі було відкрито апеляційне провадження, скаргу прийнято до розгляду та об’єднано в єдине провадження з апеляційної скаргою Севастопольської міської державної адміністрації.

Представник позивача та заявника –Севастопольської міської державної адміністрації  проти відкладення розгляду справи заперечували, посилаючись на обов’язок сторін добросовісно користуватись наданими їм процесуальними правами.

Оскаржуваний судовий акт мотивовано посиланням на норми Земельного кодексу України та загальні положення про оренду.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін та третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир", обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є користувачем земельної ділянки в районі Орлінівського лісництва (район мису Сарич) на підставі договору про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій).

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.07.2007 по справі № 2-17/9949-2007А за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест" до Севастопольської міської державної адміністрації  про визнання протиправними дії та зобов’язання вчинити певні дії, залишеною без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.11.2007, визнані протиправними дії Севастопольської міської державної адміністрації з відмови товариству з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест" в наданні права користування чужою земельною ділянкою, що знаходиться за адресою - Орлінівське лісництво, квартал №22, виділ № 6,7,8 для забудови (суперфіцій) комплексом об'єктів стаціонарної рекреації земельної ділянки, та в укладанні відповідного договору. Севастопольську міську державну адміністрацію зобов’язано надати товариству з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест" право користування чужою земельною ділянкою, що знаходиться за адресою - Орлінівське лісництво, квартал №22, виділ № 6,7,8 для забудови (суперфіцій) комплексом об'єктів стаціонарної рекреації.

На підставі договору про право забудови земельної ділянки (суперфіцій) від 17.08.2007 власник земельної ділянки, зазначеної у пункті 1.2 договору, надає право забудови останньої (суперфіцій) землекористувачу, а землекористувач забезпечує виконання отриманого за цим договором права забудови зазначеної земельної ділянки.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, Орлінівське лісництво, квартал № 22, виділ № 6, 7, 8, право забудови якої надається за цим договором знаходиться в районі мису Сарич, її місцезнаходження зазначене в Каталозі меж землекористування і відомості вирахування площі, який виконаний ТОВ „Слов’янська єдність” та міститься у Додатку № 1 до цього договору.

Рішенням сесії Севастопольської міської ради № 2974 від 17.10.2007  спірна земельна ділянка надана товариству з обмеженою відповідальністю "Родамир" шляхом її вилучення з користування Севастопольського державного лісомисливського господарства.

Статтею 19 Земельного кодексу України встановлено, що землі   України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі сільськогосподарського призначення; землі житлової та громадської забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі рекреаційного призначення; землі історико-культурного призначення; землі лісогосподарського призначення; землі водного фонду; землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Відповідно до статті 55 Земельного кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Стаття 50 Земельного кодексу України визначає землі рекреаційного призначення як такі, що використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

З матеріалів справи вбачається,  що земельна ділянка площею 2,300 га, стосовно якої прийняте оскаржуване рішення, відноситься до земель лісового фонду.

Статтею 57 Земельного кодексу України передбачено, що земельні   ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої   влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Порядок надання у користування земельних ділянок юридичним особам встановлено статтями 123, 124 Земельного кодексу України і передбачає наявність відповідного проекту відводу.

Як свідчать матеріали справи, Висновком державної експертизи землевпорядної документації від 18.09.2007 № 765-07 встановлено, що наданий на державну експертизу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу коттеджного типу товариству з обмеженою відповідальністю "Родамир" в районі мису Сарич, Балаклавський район, АР Крим, не у повній мірі відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам і правилам, повертається на доопрацювання.

Отже, на час прийняття відповідачем рішення про затвердження проекту землеустрою з відводу земельної ділянки площею 2,3000 га у районі мису Сарич для будівництва та обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу коттеджного типу, у органа місцевого самоврядування були відсутні правові підстави для задоволення клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир" про передачу йому в оренду  відповідної земельної ділянки.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою для забудови встановлені статтею 416 Цивільного кодексу України, відповідно до якої право користування земельною ділянкою  для  забудови припиняється у разі: поєднання в одній особі власника земельної ділянки та землекористувача; спливу строку права користування; відмови землекористувача від права користування; невикористання земельної  ділянки для забудови протягом трьох років підряд. Право користування земельною ділянкою для забудови  може бути  припинене  за  рішенням суду в інших випадках,  встановлених законом.

Відповідно до статті 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної  власності, можуть вилучатися  для суспільних  та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної  Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Доказів наявності згоди землекористувача на вилучення відповідної земельної ділянки суду не надано.

Крім того, відповідно до пункту 5 статті 27 Лісового кодексу України Кабінет Міністрів України у сфері лісових відносин передає у власність,  надає в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельні лісові ділянки площею більш як 1 гектар, що перебувають у державній власності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест" та скасування рішення сесії Севастопольської міської ради № 2974 від 17.10.2007 „Про вилучення з користування Севастопольського лісомисливського господарства земельної ділянки в районі мису Сарич та передачу її в оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Родамир" для будівництва і обслуговування спортивно-оздоровчого комплексу коттеджного типу”.

Доводи відповідача та третьої особи стосовно того, що позивачем не надано доказів порушення його прав, не можуть бути прийняті до уваги з  огляду на положення пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи  бездіяльності покладається  на  відповідача,   якщо   він   заперечує   проти  адміністративного позову.

Доводи апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир" про те, що на земельній ділянці, яка має бути виділена йому в оренду, знаходяться об’єкти нерухомості, що належать йому на праві власності,  також необґрунтовані, оскільки право власності третьої особи не є предметом спору у справі.

Доводи представника третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир" щодо відсутності у матеріалах справи договору, укладеного між позивачем та Севастопольським державним лісомисливським господарством (на який посилався суд першої інстанції), не впливають на суть прийнятого рішення, оскільки суду було надано договір про право забудови земельної ділянки (суперфіцій) від 17.08.2007, укладений між Севастопольською міською державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю "Ю.Б.К. Будінвест".

Вищезгаданий правочин є чинним та правомірним відповідно до положень статті 204 Цивільного кодексу України.

Доводи відповідача та третьої особи – товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир" про порушення судом норм процесуального права та необхідність розгляду спору за правилами господарського судочинства оцінюються критично, оскільки право позивача на користування земельною ділянкою площею 2,3000 га, розташованою за адресою: Автономна Республіка Крим, Орлінівське лісництво, квартал № 22, виділ № 6, 7, 8, встановлено, як було зазначено вище, постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 30.07.2007 у справі № 2-17/9949-2007А, тоді як предметом спору у справі № 2-13/16216-2007А є протиправні дії відповідача та порушення останнім норм діючого земельного законодавства при прийнятті рішення  № 2974 від 17.10.2007.

Судова колегія приймає до уваги доводи апеляційних скарг про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляд справи у відсутність представника відповідача і третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир" та без доказів про належне повідомлення їх про час і місце розгляду спору.

Однак, відповідно до пункту 4 статті 202 Кодексу адміністративного судочинства, підставою для скасування судового рішення є лише те порушення норм матеріального чи процесуального права, яке привело до неправильного вирішення справи чи питання.

Оскільки вищезгадане порушення не призвело до передбачених зазначених наслідків, підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Севастопольської міської державної  адміністрації залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Родамир" залишити без задоволення.

3. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 27.11.2007 у справі № 2-13/16216-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді