ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.11.2007
Справа №2-24/10200-2007А

За позовом Малого підприємства «Корунд» ( м.Сімферополь, пр. Перемоги, 56)

До відповідача   ДПІ  в  м. Сімферополь (м. Сімферополь, вул.М.Залкі,19).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- СПД Малков  О.П. (м. Сімферополь, провул.Алуштинський, 5)

Про визнання нечинним рішення

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Капустіної  І.М.

За участю представників:

Від позивача  -  Пастухов  М.Ю., представник, дов у справі.

Від відповідача –  Асадова Т. Н., ст.. держ.подат.інспектор, дов у справі.

Від третьої особи- не з’явився

Сутність спору:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання нечинним рішення ДПІ в м. Сімферополь № від 23.01.2007р. про застосування штрафних санкцій у сумі 109660,00грн. за порушення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідач просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов.(а.с.33-35).

Ухвалою від 20.09.2007р.  суд залучив до участі в справі в якості 3-ї особи без  самостійних вимог на предмет спору- СПД Малкова О.П.

Третя особа явку представника до  судового засідання не забезпечила, у письмовому поясненні в попередньому судовому засіданні  позовні вимоги позивача підтримала. ( а.с. 57-58)

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи,  дослідивши представлені докази, заслухавши  пояснення представників сторін та третьої особи, суд

в с т а н о в и в:

Мале підприємство «Корунд» зареєстроване як юридична особа та узяте на податковий облік у ДПІ в м. Сімферополі.

25.12.2006р. ДПІ в м. Феодосії проведена перевірка  контролю  за здійсненням розрахункових операцій у сфері  готівкового й безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності у відділі магазину «Таір», розташованому за адресою: м.Феодосія, вул.Кримська, 9, що належить  МП «Корунд».

За результатами перевірки складений  акт  № 000135 010909392303 від  25.12.2006р.

На підставі акту перевірки  ДПІ в м. Сімферополі винесла рішення  № від 23.01.2007р. про застосування штрафних санкцій  у загальній сумі 109660грн.

Не погодившись з винесеним рішенням МП «Корунд» оскаржила його в адміністративному порядку начальнику ДПІ в м. Сімферополі, ДПА в АРК та ДПА України. Однак скарги були залишені  без задоволення, а рішення –без змін, в зв’язку з чим  підприємство звернулось із позовом до суду про визнання нечинним рішення ДПІ в м. Сімферополі №   від 23.01.2007р.

Підставою для звернення позивача з позовом до суду послужило те, що при здійсненні ДПІ в м. Феодосії  перевірки та винесення на його підставі рішення  було допущено порушення Конституції України, Закону України «Про державну податкову службу в Україні» та чинного законодавства.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

У ході перевірки виявлені порушення  п.1,3 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 26595-ВР від 06.07.1995р. (Закон № 265), що виразилось у не проведенні розрахункової операції через РРО ( розрахунковий документ не виданий) при купівлі фільтру для води «Бар’єр» на суму 99грн., а також  невідповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків  денному звіту РРО  на 21833грн., про що складений  акт ДПІ в м. Феодосії від 25.12.2006р.

Акт підписаний без заперечень касиром Шоновой Г.С.

Як зазначено в акті, була здійснена  перевірка відділу магазину  «Таір», розташованому  за адресою м.  Феодосія, вул.Кримська, 9, який  належить МП «Корунд».

Однак, ця торгова площа орендована ним  на підставі договору оренди від 06.01.2006р. (а.с. 70).

При здійсненні перевірки  інспектори ДПІ в м. Феодосії  не врахували, що в тому ж  торговому приміщенні орендує торгову площу та здійснює підприємницьку діяльність СПД Малков О.П.

У поясненні представника третьої особи –СПД Малкова О.П. зазначено, що касиром у нього  з 01.01.2006р. працює гр.Шонова Г.С. та надав у доказ  трудовий договір № 133 від 03.01.2006р., завірений у Сімферопольському міському центру зайнятості, про що є запис у трудовій книжці, та договір,  укладений з Шоновой Г.С. про повну матеріальну відповідальність.    ( а.с. 12-14, 69)

Припущення ДПІ, що гр. Шонова Г.С. була касиром  в МП «Корунд», оскільки  підписалась в акті перевірки та поясненні до нього, суд до уваги не приймає, тому що документами підтверджується її робота у СПД Малкова О.П.

Посилання ДПІ  на ст. 24 Кодексу  законів про працю в Україні, згідно з якою, крім письмової форми договору можлива й усна форма, коли вважається укладеним трудовий договір і тоді, коли наказу  та розпорядження  не було, але працівник фактично був допущений до роботи, суд до уваги не приймає. Доказів цього ДПІ представлено суду не було.

Навпаки, гр.. Шонова Г.С., яка була допрошена в якості свідка, під присягою підтвердила, що вона працювала за трудовим договором  касиром  у СПД Малкова О.П., торгова площа  якого знаходилась в одному торговому приміщенні  з МП «Корунд». Іноді в  МП «Корунд» виконувала разову роботу за трудовими угодами, які  укладались кожен раз окремо.

Крім того пояснила, що в день перевірки - 25.12.2006р. МП «Корунд»  не працювало в зв’язку з інвентаризацією. Касовий чек Х- звіту був нульовим, готівки в касі не було, інспектори ДПІ попросили перерахувати всі кошти, що були в касі магазину, що вона і зробила, перерахував готівку в сумі 21833грн., яка належала СПД Малкову О.П., а потім помилково підписала акт без заперечень.  Однак у поясненні до акту перевірки від 25.12.2006р. виправившись вказала, що   розрахункова операція не проведена, тому що товар був проведений по іншому підприємству.(а.с. 36)

Як слідує з пояснень третьої особи, фільтр для води «Бар’єр» був придбаний  у СПД Малкова О.П., про що  свідчив  оригінал цінника з товару, який був прикладений в ДПА  разом із скаргою.( а.с. 23)

Крім того, грошовий виторг в сумі 21833грн. за проданий з початку місяця товар належить СПД Малкову О.П., про що свідчить запис в його книзі обліку доходів та витрат № 1381 за грудень 2006р. ( а.с. 16-18)

Тобто ДПІ в м. Феодосії  помилково врахувала їх як суму невідповідності  готівкових коштів  МП «Корунд» сумі, яка вказана в денному Х-звіті РРО   та застосувала  до підприємства  штрафні санкції.

Ствердження  інспекторів ДПІ Костенка А.О. та Денисової Г.В., які були допрошені в якості свідків, що  іншого підприємства  в магазині не було суд до уваги не приймає, тому що воно є припущенням, оскільки  не можна вважати відсутнім в магазині  СПД Малкова лише за тих обставин, що там  не було на видному місці  РРО або книги обліку розрахункових операцій, торгового патенту.

Крім того, у судовому засіданні інспектори пояснили, що вони не досліджували факт того, у кого саме працює касир Шонова Г.С.

Це спростовується  також  розпорядженням Феодосійського міського голови № 1826-р від  липня 2003р. та договором оренди від 04.01.2006р., що підтверджують дозвіл на ведення торгівельної діяльності  в магазині «Таір» приватному підприємцю  Малкову Олександру Петровичу  за адресою  м. Феодосія, вул. Кримська, 9 ( а.с.10, 68)

Відносно  касового чеку з нульовим показником Х-звіту суд вважає необхідним вказати наступне.

Як стверджує позивач та вказала касир  СПД Малкова О.П.  гр.Шонова Г.С., відділ в магазині «Таір»  25.12.2006р. не працював в зв’язку з інвентаризацією. У доказ наданий наказ  по МП «Корунд» № 86-к від 24.12.2006р., який підтверджує що торгівельна точка, розташована за адресою м. Феодосія, вул. Кримська, 9 закрита з 25.12. по 26.12.2006р. для проведення інвентаризації.

Оскільки  відділ в магазині МП «Корунд» в цей день не працював, а  товар,  що належав СПД Малкову О.П. і був проданий  інспекторам ДПІ  касиром  СПД Малкова О.П., то  чек Х-звіту  МП «Корунд» мав бути нульовим.

Крім того, позивач підтвердив у судовому засіданні, що не уповноважував гр.. Шонову Г.С. на  підписання акту та пояснення від імені  МП «Корунд».

За таких обставин  суду не надано доказів, що розрахункова операція за реалізований товар на суму 99грн. була здійснена та не застосований РРО, а також, що розрахунковий документ не роздрукований і не виданий, а сума готівки не відповідала денному звіту РРО на 21833рн.

Сам по собі  запис в акті перевірки про встановлення факту реалізації товару не є доказом здійснення розрахункової операції, оскільки дані поняття не тотожні.

Відповідно з п.п.2.3.4  Порядка оформлення результатів нев’їздних документальних, виїздних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного і іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 327 від 10.08.2005р. не  допускається   відображення   в   акті   перевірки необґрунтованих    даних, а  також   суб'єктивних   припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків   щодо   дій   посадових  осіб  суб'єкта  господарювання.

Таким чином суд дійшов висновку, що податкова служба здійснила перевірку СПД Малкова О.П., а акт перевірки складений відносно МП «Корунд».

За таких обставин суд вважає, що висновки, які зроблені відповідачем у акті перевірки   від 25.12.2006р. щодо порушення позивачем вимог п.1,3 ст.3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та, на підставі якого винесене спірне рішення про застосування штрафних санкцій, не підтверджуються обставинам справи, в силу чого згідно зі ст. 70 КАС України цей акт не може бути доказом  виявлення відповідачем зазначених вище  порушень.

Ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах  про протиправність  рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів наявність порушень позивачем вимог закону.

Позовні вимоги підлягають  задоволенню.

Оскільки  п. 2 ч. 3 розділу VII КАС України передбачено, що розмір судового збору  визначається відповідно п.п. б п. 1 ст. 3 Декрету кабінету Міністрів України „Про державне мито”, що дорівнює 3, 40 грн., зайво сплачене держмито у сумі 81,60 грн. підлягає  поверненню позивачу з Державного бюджету України, відповідно  до п.2 ст. 89   КАС України по його заяві.

Судові витрати,  понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1  ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі   19.11.2007року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.ч. 1 ст.94, 160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним рішення  ДПІ в м. Сімферополі № від 23.01.2007р.

Стягнути з Державного бюджета на користь Малого підприємства «Корунд» (м.Сімферополь, пр. Перемоги, 56, )   3,40грн. судових витрат.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.