ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 р.
№ 2-26/1455-2007

Вищий господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого судді
Овечкіна В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційне подання

Першого заступника прокурора АР Крим

на постанову
від 17.07.07 Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2-26/1455-2007 господарського суду АР Крим

за позовом
Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора в інт. держави в особі Масандрівської селищної ради

до
Санаторія "Долоси"
ТзОВ "Атлас"

3-тя особа:
Міністерство охорони здоров'я України

про
визнання недійсним  інвестиційного договору від 20.09.04

У справі взяли участь представники

від Генеральної Прокуратури України Громадський С.О.,  посв.№76 від 10.02.05

позивача: не з'явилися

від ТзОВ "Атлас" –Тимофеєва Н.Є. довір. від 11.04.07

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 01.03.2007                       (суддя О.Проніна), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.07.2007 (судді: Л. Заплава, І. Антонова, М. Ткаченко) в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним інвестиційного договору від 20.09.2004 між Санаторієм  “Долоси” та ТОВ “Атлас” –відмовлено.  Судові рішення мотивовані тим, що прокурором не доведено порушення прав Масандрівської селищної ради в інтересах якої поданий позов; позовні вимоги не грунтуються на чинному законодавстві.

Перший заступник прокурора Автономної Республіки Крим в касаційному поданні просить скасувати прийняті у справі судові рішення і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Прокуратура вважає, що договір сторін укладений з порушенням вимог ст. ст. 223, 215 ЦК України, ст. ст. 48, 96, 116, 125, 126, 141, 149, 151 Земельного кодексу України. Судові рішення не відповідають ст. 73 ЗК України  в редакції від 18.12.1990 та ст. 47, 48 в редакції від 25.10.2001. На землях оздоровчого призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню чи може негативно вплинути на природні лікувальні властивості цієї землі. Згідно державного акту земельна ділянка, надана  селищною радою санаторію “Долоси” виключно з ціллю санаторно-курортного лікування, а не для будівництва пансіонату. ТОВ “Атлас” отримало земельну ділянку з порушенням вимог ст. ст. 146, 149, 151 Земельного кодексу щодо порядку отримання землі в користуванні: без вилучення її у попереднього землекористувача.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне подання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

20.09.2004 між санаторієм “Долоси” (замовник) та ТОВ “Атлас” (інвестор) був укладений інвестиційний договір, відповідно до якого інвестор за рахунок власних коштів та залучених коштів надає інвестиції для покращення матеріально-технічної бази замовника, а саме фінансує роботи з будівництва газової опалювальної котельної і придбання обладнання для котельної. Сума інвестицій складає 256000 грн. і вони перераховані замовнику у квітні 2006 року. Усі покращення матеріально-технічної бази замовника обліковуються на балансі замовника без подальшого відчуження у власність інвестора. Після погодження договору з Міністерством охорони здоров’я замовник надає інвестору письмову згоду на будівництво пансіонату на земельній ділянці № 1 площею 0,9669 га; приймає участь у пошуку будівельних та торгівельних організацій, що мають дозволи та ліцензії для виконання будівельних робіт; сприяє відведенню земельної ділянки № 1 та забезпечує інвестора всією документацією, необхідною для отримання ним у користування обумовленої ділянки.

Санаторію “Долоси” виданий Державний акт серія КМ № 18 від 28.12.1998 на право постійного користування земельною ділянкою площею 16,50 га для санаторно-курортного лікування хворих на туберкульоз.

Міністерство охорони здоров’я України 28.11.2004 надало згоду санаторію “Долоси” з метою виконання договору від 20.09.2004, на звернення до органу місцевого самоврядування з питання передачі в тимчасове користування ТОВ “Атлас” земельної ділянки, вказаної в договорі від 20.09.2004 з подальшим внесенням змін до державного акту на землю санаторію.

30.11.2004 ТОВ “Атлас” звернулося до Масандрівської селищної ради з проханням виділити у тимчасове користування земельну ділянку площею 0,9669 га з земель санаторію “Долоси” за згодою санаторію і дозволити розробити проект відводу земельної ділянки площею 0,9669 га для отримання її в оренду з ціллю будівництва та обслуговування пансіонату.

8.12.2004 санаторій “Долоси” направив Масандрівській селищній раді згоду на надання у тимчасове користування ТОВ “Атлас” земельної ділянки площею 0,9669 га з земель санаторію, а також просив надати ТОВ “Атлас” дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,9669 га з внесенням змін до державного акту на землю санаторію “Долоси” і вилученням призначеної ділянки з користування санаторію.

28.02.2006 був складений Акт вибору земельної ділянки в натурі для відводу ТОВ “Атлас”.

22.03.2006 рішенням Масандрівської селищної ради № 24 35-ї сесії 4-го скликання, затверджений проект землеустрою по відводу земельної ділянки ТОВ “Атлас” площею 0,9669 га з земель санаторію “Долоси”. Вирішено припинити санаторію “Долоси” право постійного користування земельною ділянкою 0,9669 га і внести зміни в Державний акт на землю серії КМ № 18 від 28.12.1998.

Рішення селищної ради від 22.03.2006 № 24 недійсним не визнавалось, не скасовано.

Між Масандрівською селищною радою та ТОВ “Атлас” укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,9669 га в м. Ялта смт. Радянське для будівництва і обслуговування пансіонату. Договір зареєстрований у держреєстрі 16.06.2006.

Суди дійшли висновку, що прокурор не обгрунтував в чому полягає порушення прав Масандрівської селищної ради у вирішенні земельних питань, що віднесені до її компетенції.

В касаційному поданні прокуратура наполягає на тому, що спірна земельна ділянка використовується не за призначенням.

Відповідно ст. 48 Земельного кодексу України на землях оздоровчого призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню. На територіях лікувально-оздоровчих місцевостей і курортів встановлюються округи і зони санітарної охорони. В межах округу санітарної охорони забороняються передача земельних ділянок у власність і надання у користування підприємствам і громадянам для діяльності, несумісної з охороною  природних лікувальних властивостей і відпочинком населення.

Як встановлено судами, санаторій “Долоси” отримав в постійне користування 16,50 га землі для лікування хворих на туберкульоз.

На землях оздоровчого призначення забороняються всі види будівництва, якщо містобудівна документація не пройшла обов’язкової державної екологічної та санітарно-гігієнічної експертизи.

З метою збереження та охорони природних властивостей лікувальних ресурсів на територіях оздоровчого призначення запроваджується санітарна охорона (ст. 27-34 Закону України “Про курорти”, ст. 93, 104 Водного кодексу України, ст. 53 Лісового кодексу України); встановлюються округи і зони зі спеціальним режимом, зокрема округи гірничо-санітарної охорони для курортів, які використовують родовища корисних копалин (грязі, мінеральні води). Порядок встановлення меж та режиму округів і зон санітарної охорони курортів регулюється нормами ст. 29 Закону України “Про курорти”.

Забудова курортів здійснюється відповідно до затверджених у встановленому порядку генеральних планів курортів, іншої містобудівної документації.

Надання земельних ділянок для створення або розширення курорту здійснюється у порядку, встановленому Земельним кодексом України на підставі проектів відведення земельних ділянок з урахуванням затверджених округів і зон санаторної охорони, схем медичного зонування (ст. 13 Закону України “Про курорти”).

Санаторно-курортні заклади створюються в порядку, передбаченому статтею 16 Основ законодавства України про охорону здоров’я та іншими нормативно-правовими актами. Перелік видів санаторно-курортних закладів та напрямки їх спеціалізації визначаються центральним органом виконавчої влади з охорони здоров’я (ст. 22 Закону України “Про курорти”).

З огляду на зазначене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій не з’ясовували – чи відповідає договір сторін від 20.09.2004 Закону України “Про курорти”, главі 8 Земельного кодексу України, зокрема, щодо перевищення санаторієм прав при наданні дозволу на будівництво пансіонату.

Крім цього, підстави набуття права на землю передбачені ст. 116 ЗК України де, зокрема, зазначено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Земельне законодавство передбачає право органів місцевого самоврядування надавати земельні ділянки за рахунок тих, що перебувають у власності або користуванні інших осіб, шляхом їх викупу у землевласників або вилучення у землекористувачів за правилами і в порядку, визначеному статтями 149-151 Земельного кодексу України. На вилучення земель, наданих у постійне користування, необхідна письмова згода їх землекористувачів.

З наведеного слідує, що є встановлений діючим законодавством порядок набуття права на землю.

Статтею 1 Закону України “Про інвестиційну діяльність” визначено, що інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об’єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюються прибуток (дохід) або досягається соціальний ефект.

Забороняється інвестування в об’єкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом (ст. 4 вказаного вище закону).

Судами попередніх інстанцій не досліджено чи відповідають умови оспорюваного прокурором договору Закону України “Про інвестиційну діяльність”.

З огляду на викладене, заслуговують на увагу доводи касаційного подання першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим про те, що в оскаржуваному їм договорі суттєво зачіпаються інтереси держави у сфері земельних відносин. Відповідно Конституції України, земля є основним національним багатством та перебуває під особливою охороною держави. Порядок набуття прав користування землею регулюється відповідним законодавством як і створення нових курортних закладів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді даної справи в порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  судами попередніх інстанцій не досліджені обставини справи, що мають вирішальне значення для прийняття правильного рішення і не застосовувалися норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Зазначене порушення є підставою для скасування прийнятих у справі судових рішень і направлення справи на новий розгляд.

Розглядаючи справу повторно, необхідно усунути зазначені недоліки, з’ясувати всі обставини і надавши їм правильну юридичну оцінку, прийняти обгрунтоване, законне рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.07.2007 та рішення господарського суду АР Крим від 01.03.2007 у справі № 2-26/1455-2007 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Головуючий, суддя                     В.Овечкін

Судді                    Є.Чернов

В.Цвігун