ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

08.11.2007
Справа №2-2/14025-2007

За позовом Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополя", ( м. Сімферополь, вул. Гурзуфська буд.5)

до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сімферопольського поштамту – Центру поштового зв'язку №1 Кримської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", (м. Сімферополь, вул. Р. Люксембург 1).

про спонукання укласти договір.

Суддя В.І. Толпиго

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Міркін А.Л., представник, дор. у справі.

Від відповідача: Бузак ,представник, дор. у справі.

Суть спору: Позивач звернувся у Господарський суд АР Крим з позовною заявою до відповідача про спонукання укласти договір № 169 від 07.8.2007 року на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) у комунальну каналізацію в редакції позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на адресу відповідача був направлений проект вказаного договору № 169 від 07.8.2007 року на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) у комунальну каналізацію разом з супровідним листом № 2166 від 07.08.2007 року.  Зазначений договір був одержаний нарочно 07.08.2007 року  робітником відповідача начальником НХУ Марущенко, про що є його власний підпис на другому оригінальному екземплярі супровідного листа № 2166 від 07.08.2007 року. Після цього за вхідним номером 5708 до позивача надійшов вищевказаний договір з додатковим номером відповідача № 169 з протоколом розбіжностей б/н та б/д та супровідним листом відповідача № 25-06-9249-ю від 04.09.2007 року.

Позивач є природнім монополістом, який відповідно до Закону України «Про природні монополії» №1682-III від 20.04.2000 року надає послуги з водопостачання та водовідведення і згідно ст. ст. 179, 181 Господарського кодексу України зобов’язаний укладати договори з споживачами зазначених послуг. При цьому в разі одержання протоколу розбіжностей позивач зобов’язаний передати їх на розгляд суду в двадцятиденний строк, оскільки не виконання цього обов’язку є наслідком укладення договору в редакції протоколу розбіжностей.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача у суд.

У судовому засіданні 25.10.2007 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, а також долучив до матеріалів справи копію банківської виписки від 23.8.2007 р. на суму 444,85 грн., яка підтверджує факт оплати відповідачем за послуги водопостачання та водовідведення за серпень 2007 року відповідно до умов запропонованого договору, а тому, на думку позивача є прийняттям договору № 169 від 07.8.2007 року на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) у комунальну каналізацію  на умовах (в редакції) позивача.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що відповідач отримав проект вказаного договору 07.8.2007 року за вх. № 7011, та не згоден з деякими пунктами договору з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву позивача.

Судом було оголошено перерву до 8.11.2007 року на 9 годин 50 хвилин.

Після цього судове засідання було продовжене за участю тих же представників позивача та відповідача.

Представник позивача 08.11.2007 року надав пояснення, якими роз’яснив, що згідно ст. 26 та п.1 Прикінцевих положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" раніше укладений договір на водопостачання та водовідведення № 169 від 30.04.2002 року втратив чинність. Також представник позивача пояснив, що відповідно до ст. 642 ЦК України договір № 169 від 07.8.2007 року на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) у комунальну каналізацію вже є укладеним в редакції позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, суд

В С Т А Н О В И В:

07.8.2007 року позивачем на адресу відповідача був направлений проект  договору № 169 від 07.8.2007 року на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) у комунальну каналізацію разом з супровідним листом № 2166 від 07.8.2007 року.  Зазначений договір був одержаний нарочно цього ж дня (тобто 07.8.2007 року)  робітником відповідача начальником НХУ Марущенко, про що є його власний підпис на  екземплярі супровідного листа позивача № 2166 від 07.8.2007 року. Факт отримання проекту вказаного договору саме 07.8.2007 року підтверджується і відзивом самого відповідача, який також уточнює, що зареєстрував надходження проекту договору у цей же день під вхідним номером 7011.

Після одержання проекту зазначеного договору відповідач 23.8.2007 року сплатив за послуги водопостачання та водовідведення на користь позивача  444,85 грн.

Після цього 05.9.2007 р. за вхідним номером 5708 до позивача надійшов підписаний відповідачем вищевказаний договір з додатковим номером відповідача № 169/270-01 з протоколом розбіжностей б/н та б/д та супровідним листом відповідача № 25-06-9249-ю від 04.09.2007 року.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року, що діє з 01.01.2004 року (надалі - ГК України) господарський договір за загальним правилом складається у формі єдиного документу, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 641 ЦК України, ч. 2 ст. 181 ГК України передбачено, що проект договору (який є одночасно пропозицією укласти договір) може бути запропонований будь-якою з сторін.

Отже, позивачем було зроблено відповідачу пропозицію укласти вищенаведений                   договір № 169 від 07.8.2007 року на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) у комунальну каналізацію.

Згідно з ч. 3 ст. 181 ГК України сторона, яка одержала проект договору, при згоді з його умовами оформляє договір у відповідності з вимогами частини першої даної статті та повертає один примірник договору другій стороні або відправляє відповідь на лист, факсограму і таке інше в двадцятиденний строк після отримання договору.

Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка отримала пропозицію укласти договір, в межах строку для відповіді вчинило дії згідно вказаним в пропозиції умовам договору (відвантажила товари, надала послуги, сплатила відповідну суму грошей і т. інше), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Отже, за своїм змістом ч. 3 ст. 181 ГК України в контексті ч. 2. ст. 642 ЦК України передбачається, що згода сторони укласти договір (прийняти пропозицію) може бути виражена шляхом вчинення дії на виконання договору (зокрема, сплати грошей)  в межах двадцятиденного строку для відповіді після одержання проекту договору.

Як вказано вище, відповідач 07.8.2007 року отримав зазначений договір № 169 від 07.8.2007 року на водопостачання та водовідведення, а 23.8.2007 року (тобто на 16-й день після одержання договору) сплатив за послуги водопостачання та водовідведення 444, 85 грн. з призначенням платежу серпень 2007 року.

Відповідно до підпункту 4.2.1  договору № 169 від 7.8.2007 року на водопостачання та водовідведення абонент (відповідач) повинен сплачувати авансовий платіж за водопостачання та водовідведення до 15 числа облікового місяця (тобто місяця в якому безпосередньо надавались послуги).

Також згідно п. 7.2 вказаного договору одним з об’єктів відповідача до якого подається вода та відводяться стоки є пансіонат "Связист" (порядковий № 10 у цьому пункті).

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі вказаних пунктів договору № 169 від 07.8.2007 року на водопостачання та водовідведення позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 169 від 16.08.2007 року по оплаті послуг водопостачання та водовідведення по вищенаведеному пансіонату.

Даний рахунок було оплачено відповідачем 23.8.2007 року з призначенням платежу              "за комунальні послуги б/о Связист за серпень 2007 року".

Отже, відповідач відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, ч. 3 ст. 181 ГК України прийняв (акцептував) договір № 169/270-01 від 7.8.2007 р. на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) до комунальної каналізації на умовах (в редакції) позивача шляхом вчинення в межах двадцятиденного строку для відповіді оплати згідно вказаним в запропонованому договорі умовам.

Протокол розбіжностей відповідача до зазначеного договору суд не приймає до уваги, оскільки він відправлений з порушенням ч. 4 ст. 181 ГК України, а саме, з порушенням двадцятиденного строку. Навпаки, як вказано вище, в межах  двадцятиденного строку відповідач вчинив оплату на виконання договору. Тому відправлення протоколу розбіжностей після спливу цього двадцятиденного строку, на думку суду, є також свідченням того, що відповідач погодився з умовами договору № 169/270-01 від 07.8.2007 р. До того ж факт порушення строку відправки протоколу розбіжностей та факт оплати за послуги водопостачання та водовідведення в межах двадцятиденного строку відповідачем не заперечується.

Отже, договір № 169/270-01 від 7.8.2007 р. на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) до комунальної каналізації вже є укладеним на умовах (в редакції) позивача.

Заперечення відповідача відносно того, що вказану оплату від 23.08.2007 року він робив на підставі раніше укладеного з позивачем договору № 169 від 30.04.2002 року на водопостачання та водовідведення суд не приймає до уваги, керуючись наступним:

Згідно абзацу 10 ч. 1 ст.1, п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-IV  від 24.06.2004 року (з наступними змінами та доповненнями) різновидом житлово-комунальних послуг є комунальні послуги, до яких в свою чергу відносяться послуги з постачання холодної води та водовідведення.

Відповідно до  ч. 1 ст. 26 зазначеного закону  істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (тобто і договору на водопостачання та водовідведення) є, зокрема:

-          тарифи та їх складові на кожну з цих послуг (п. 3 ч. 1 ст. 26);

-          порядок перерахунків розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості (п. 5 ч. 1 ст. 26);

-          визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу (п. 9 ч. 1 ст. 26);

-          перелік форс-мажорних обставин (п. 15 ч. 1 ст. 26)

Раніше укладений з відповідачем договір № 169 від 30.04.2002 року на водопостачання та водовідведення  не містить істотних умов, зазначених в пп. 3, 5, 9, 15 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а саме: перелік форс-мажорних обставин, складові тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення, порядок перерахунку плати за житлово-комунальні послуги, визначення точок розподілу в яких передається послуга споживачу.

Згідно з п. 1 "Прикінцевих положень" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" цей закон набуває чинності з дня його опублікування (тобто з 30.07.2004 року). Договори про надання житлово-комунальних послуг, укладенні до набрання чинності цим законом (тобто до 30.07.2004 року) , мають бути приведені у відповідність з ним до 1 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність.

Отже, раніше підписаний з відповідачем договір № 169 від 30.04.2002 року на водопостачання та водовідведення було укладено до набрання чинності Законом "Про житлово-комунальні послуги" (до 30.07.2004 року) та не було приведено у відповідність з зазначеним законом, зокрема вищенаведеними п.п 3, 5, 9, 15 ч. 1 ст. 26 цього закону до 01.01.2006 року. Таким чином, зазначений договір 169 від 30.04.2002 року на водопостачання та водовідведення  втратив силу на підставі прямої вказівки п. 1 "Прикінцевих положень" Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Тобто, здійснюючи оплату рахунку № 169 від 16.08.2007 року, відповідач робив це саме на виконання договору № 169/270-01 від 07.8.2007 р. на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) до комунальної каналізації, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, інший діючий договір  на водопостачання та водовідведення (окрім договору № 169/270-01 від 7.8.2007 р.) між сторонами по цій справі взагалі відсутній.

Оскільки договір № 169/270-01 від 7.8.2007 р. на водопостачання з комунального водопроводу та відведення стоків (водовідведення) до комунальної каналізації укладений в редакції (на умовах) КРП "ВПВКГ м. Сімферополя" у серпні 2007 року, тоді як позов про спонукання укласти договір подано 25.09.2007 року (тобто договір вже укладений в редакції позивача до звернення його з вищевказаним позовом ), то  у суду відсутні правові підстави щодо задоволення даного позову.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача згідно ст. 49 ГПК України.

За згодою представників сторін у судовому засіданні були проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 12.11.2007р

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 77,82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.