ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
№ 10/041-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді                                        Плюшка І.А.

суддів:                                                   Вовка І.В., Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу           Відкритого акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг”, м. Київ

на ухвалу           Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.08.2007р.

у справі           № 10/041-07

за позовом           Відкритого акціонерного товариства “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг”, м. Київ

до          Закритого акціонерного товариства “Калина” с. Красне, Згурівського району, Київської області

про          стягнення 24 017 грн. 61 коп.

та за зустрічним позовом           Закритого акціонерного товариства “Калина” с. Красне, Згурівського району, Київської області

про           визнання недійсним договору фінансового лізингу та  стягнення 121 391 грн. 05 коп.

За участю представників:

-          позивача –Гребелюк Л.М.

-          відповідача – не з’явилися.

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2007 року Відкрите акціонерне товариство “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг”, звернулася до господарського суду Київської  області  з  позовом  до  Закритого  акціонерного  товариства  “Калина”  с. Красне, Згурівського району, Київської області  про стягнення 24 017 грн. 61 коп.

У березні 2007 року ЗАТ “Калина” подано зустрічну позовну заяву до ВАТ  “НАК “Украгролізинг”, про визнання недійсним договору фінансового лізингу та  стягнення 121 391 грн. 05 коп.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2007р. первісний та зустрічний позови прийнято для спільного розгляду.

Рішенням господарського суду Київської області (суддя Тищенко О.В.) від 22.05.2007 року у справі № 10/041-07 у позові ВАТ “НАК “Украгролізинг” до ЗАТ “Калина” про стягнення 24 017 грн. 61 коп. відмовлено повністю; у зустрічному позові ЗАТ “Калина” до ВАТ “НАК “Украгролізинг” про визнання недійсним договору фінансового лізингу та стягнення 121 391 грн. 05 коп. відмовлено повністю.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що  ЗАТ “Калина” відшкодувало вартість переданої техніки, що підтверджується платіжними дорученнями, а в задоволені зустрічного позову ЗАТ “Калина”  відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Київської області, ВАТ “НАК “Украгролізинг” подало апеляційну скаргу до Київського міжобласного апеляційного господарського суду, в якій просило скасувати рішення господарського суду Київської області від 22.05.2007р. і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ВАТ “НАК “Украгролізинг” та стягнути з ЗАТ “Калина" 121 391 грн. 05 коп.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду (судді  Мазур Л.М., Жук Г.А., Гаврилюк О.М.) від 14.08.2007р. апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернуто ВАТ “НАК “Украгролізинг”.

Ухвала мотивована тим, що до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Звертаючись до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, ВАТ “НАК “Украгролізинг” просить скасувати ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.08.2007р. у справі № 10/041-07, мотивуючи свою скаргу невірним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судоми норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і було встановлено Київським міжобласним апеляційним господарським судом, 30 липня 2007 року ВАТ “НАК “Украгролізинг” направив через господарський суд Київської області, апеляційну скаргу  на рішення господарського суду Київської області від 22.05.2007р. у справі № 10/041-07. Згідно опису вкладень та додатків до апеляційної скарги до господарського суду Київської області було надіслано: клопотання про відновлення строків на апеляційне оскарження, докази сплати державного мита, докази направлення апеляційної скарги відповідачу, копія конверту, витяг копії рішення, копія довіреності  № 16/44-07.

Проте, докази про сплату ВАТ “НАК “Украгролізинг” державного мита, як було підтверджено актом господарського суду Київської області від 01.08.2007р. за підписом Заклюки II.М., Казміренко Л.В., Ревуцької А.О., відсутні. Акт, який складено про те, що при розкритті цінного листа № 01 0 від 30.07.2007 року ВАТ “НАК “Украгролізинг” було встановлено відсутність у додатках доказу сплати державного мита.

Колегія суддів касаційної інстанції прийшла до висновку, що виносячи цю ухвалу про повернення апеляційної скарги, Київським міжобласним апеляційним господарським судом не було з‘ясовано чому один із трьох примірників акту, складеного при розкритті цінного листа № 01 0 від 30-07.2007р., не було направлено ВАТ “НАК “Украгролізинг”, як встановлено п.2.2 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої Наказом голови ВГС України від 10 грудня 2002 року № 75, що в свою чергу позбавило їх можливості  вчасно відреагувати на акт суду від 01.08.2007р. та надати додаткові докази до Київського міжобласного апеляційного господарського суду на підтвердження сплати державного мита.

Згідно з частиною 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені господарськими судами першої та апеляційної інстанції чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегією суддів було відмічено, що висновки суду апеляційної інстанцій не відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам  справи, нормам  матеріального  і  процесуального  права, а тому є недостатньо обґрунтованими.

Відповідно до п. 2 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення суду першої інстанції або постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково, а скаргу задовольнити.

Відповідно до вище викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119,111 10, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ВАТ “НАК “Украгролізинг”, м. Київ  задовольнити.

2. Ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.08.2007р.  скасувати.

3. Справу № 10/041-07 передати до Київського міжобласного апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Головуючий суддя                                                                                 І. Плюшко

судді:                                                                                                    І. Вовк

Н. Дунаєвська