Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня  2007 року                                                        Справа № 33/268-05

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді     Карбань І.С., судді Бабакової Л.М., судді Шутенко І.А.,

при секретарі – Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача – Костенко В.М. за довіреністю № 64/29 від 12.01.07р., Пікули В.Ю. за довіреністю від № 55/29 від 12.01.07р.,

відповідача – Бухан Н.Ю. за довіреністю № 38-133/210 юр від 18.01.06р.,

Головного управління юстиції у Харківській області –Панюкової О.О.  за довіреностю № 03-01/В-4 від 21.06.07р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу (вх. № 2527Х/2-4) Комунального підприємства «Виробничо технологічне підприємство «Вода», м. Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.06.2007 р. по справі № 33/268-05

за позовом Комунального підприємства «Виробничо технологічне підприємство «Вода», м. Харків

до  Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», м. Харків

за участю Головного управління юстиції у Харківській області

про стягнення 2694286,52 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.01.2006 року по справі № 33/268-05 були частково задоволені позовні вимоги позивача та з відповідача стягнуто 2687549,36 грн. основного боргу, 6737,16 грн. три відсотка річних, 25500,00 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання рішення був виданий наказ від 24.01.2006 року.

26.03.2007р. КП «Харківські теплові мережі»звернулось до суду зі скаргою на дії Державної виконавчої служби    Харківської області, в якій просило суд: визнати незаконними та неправомірними дії ДВС  по застосуванню заходів примусового виконання рішення суду по справі № 33/268-05; скасувати постанову ДВС № 016/4 від 28.02.2007р. «Про арешт коштів боржника»та постанову серії АА № 969694 № 016/4 від 28.02.2007р. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» в частині виконання наказу господарського суду по справі № 33/268-05; звільнити з-під арешту грошові кошти, що містяться на рахунках та належать КП «Харківські теплові мережі» № 6991 в ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», м. Харків МФО 351016; № 26005357, № 09 в ВАТ «Мегабанк», м. Харків,    МФО 351629; № 010 в АКБ «Базис», м. Харків, МФО 351760; № 13 у філії ХОУ ВАТ «Ощадбанк», м. Харків, МФО 351823; № 856 в АКБ «Золоті ворота», м. Харків, МФО 351931 в частині стягнення заборгованості за наказом суду № 33/268-05; зняти арешт з майна КП «Харківські теплові мережі»та скасувати заборону на його відчуження в частині стягнення за наказом суду № 33/268-05 від 24.01.2006р.; зобов'язати ДВС зупинити і не застосовувати заходи примусового виконання рішення по справі № 33/268-05 на строк участі КП «Харківські теплові мережі»у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»по зведеному виконавчому провадженню в частині примусового виконання наказу суду № 33/268-05 від 24.01.2006р. та зобов'язати ДВС строк, передбачений ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження»та п. 4.7.1. інструкції про проведення виконавчих дій надіслати сторонам та відповідним органам установам) постанови про зупинення виконавчого провадження в частині виконання наказу суду № 33/268-05 від 24.01.2006р.

Крім того, 26.03.2007р. скаржник звернувся до суду з клопотанням про відновлення процесуального строку на подання в порядку ст.121-2 ГПК України скарги на дії органів державної виконавчої служби, обґрунтовуючи його тим, що ним було подано скаргу за низкою справ, але судом було прийняте рішення лише в межах одного провадження по справі № 15/230-05 від 05.07.2005р., про що йому стало відомо лише із змісту ухвали суду від 22.03.2007р.

В судовому засіданні 25.06.07р. відповідач подав уточнення своїх вимоги, у зв'язку із тим, що продовж розгляду його скарги, орган, дії якого оскаржені реорганізований відповідно до Постанови КМ України від 16.11.2006 р. N 1622 «Про ліквідацію Департаменту державної виконавчої служби»(яка набрала чинності одночасно із Законом України № 521-V від 22.12.2006р. «Про внесення змін до законів України «Про державну виконавчу службу»та «Про виконавче провадження»щодо реформування органів державної виконавчої служби»(з моменту опублікування) - з 16.01.2007 р.). З урахуванням того що правонаступником Державної виконавчої служби Харківської області у відповідності до вимог вищевказаних нормативних актів є Головне управління юстиції в Харківської області, яке має у своєму складі Відділ Державної виконавчої служби, якому підпорядкований Підрозділ примусового виконання рішень, позивач виклав свої вимоги в наступній редакції:

-          Визнати   незаконними  та  неправомірними  дії  по  застосуванню  заходів примусового виконання рішення суду по справі № 33/268-05 Головного управління юстиції  в   Харківській   області   (правонаступника   Державної   виконавчої  служби Харківської області) в особі Відділу Державної виконавчої служби в особі Підрозділу примусового виконання рішень.

-          Скасувати постанову № 016/4 від 28.02.2007 р. «Про арешт коштів боржника»та постанову серії АА № 96969,4 № 016/4 від 28.02.2007 р. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження»в частині виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 33/268-05 від 24.01.2006 року,  прийняті Державною  виконавчою службою Харківської області, правонаступником якої є Головне управління юстиції в Харківській області в особі Відділу Державної виконавчої служби в особі Підрозділу примусового виконання рішень.

-          Звільнити з-під арешту грошові кошти, що містяться на рахунках: № 6991 в ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», м. Харків, МФО 351016; № 26005357, № 09 в ВАТ «Мегабанк», м. Харків, МФО 351629; № 010 в АКБ «Базис», м. Харків, МФО 351760; № 13 у філії ХОУ ВАТ «Ощадбанк», м. Харків, МФО 351823; № 856 в АКБ «Золоті ворота», м. Харків, МФО 351931 та належать КП «Харківські теплові мережі», в частині стягнення заборгованості по наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006   р.

-          Зняти арешт з майна КП «Харківські теплові мережі», та скасувати заборону на його відчуження в частині стягнення заборгованості по наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006 р.

-          Зобов'язати Головне управління юстиції в Харківській області в особі Відділу Державної виконавчої служби в особі Підрозділу примусового виконання рішень - правонаступника Державної виконавчої служби Харківської області, зупинити і не застосовувати заходи примусового виконання рішення по справі   № 33/268-05 на строк участі КП «Харківські теплові мережі»   у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування   підприємств   паливно-енергетичного   комплексу»  по   зведеному виконавчому провадженню в частині примусового виконання  наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006 р.

-          Зобов'язати Головне управління юстиції в Харківській області в особі Відділу Державної виконавчої служби в особі Підрозділу примусового виконання рішень - правонаступника   Державної   виконавчої   служби   Харківської   області,   у   строк, передбачений статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження»та п.4.7.1 Інструкції  «Інструкції про проведення  виконавчих дій»     надіслати сторонам та відповідним   органам   (установам)       постанови   про   зупинення       виконавчого провадження в частині виконання наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006  р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.2007р. (суддя Савченко А.А.) по справі № 33/268-05 відновлено   пропущений  строк для   звернення до суду  зі  скаргою. Здійснено заміну органу Державної виконавчої служби, дії якого оскаржуються   - Державної   виконавчої       служби   Харківської   області її правонаступником - Головним управлінням юстиції в Харківської області, яке має у своєму складі Відділ Державної виконавчої служби, якому підпорядкований Підрозділ примусового виконання рішення, на виконанні у якого знаходиться наказ господарського   суду № 33/268-05. Скаргу КП «Харківські теплові мережі» задоволено. Визнано незаконними та неправомірними дії по застосуванню заходів примусового виконання рішення суду по справі № 33/268-05 Головного управління юстиції в Харківській області в особі Відділу Державної виконавчої служби в особі Підрозділу  примусового   виконання рішення. Скасувати постанову № 016/4 від 28.02.2007 р. «Про арешт коштів боржника»та постанову серії АА № 969694 № 016/4 від 28.02.2007 р. «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження»в частині виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 33/268-05 від 24.01.2006 р., прийнятих Державною виконавчою службою Харківської області. Звільнено з-під арешту грошові кошти, що містяться на рахунках: № 6991 в ХОФ АКБ «Укрсоцбанк», м. Харків, МФО 351016; № 26005357, № 09 в ВАТ «Мегабанк», м. Харків, МФО 351629; № 010 в АКБ «Базис», м. Харків, МФО 351760; № 13 у філії ХОУ ВАТ «Ощадбанк», м. Харків, МФО 351823;

№ 856 в АКБ «Золоті ворота», м. Харків, МФО 351931 та належать КП «Харківські теплові мережі», в частині стягнення заборгованості по наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006   р. Знято арешт з майна КП «Харківські теплові мережі», та скасувати заборону на його відчуження в частині стягнення заборгованості по наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006 р. Зобов'язано Головне управління юстиції в Харківській області в особі Відділу Державної виконавчої служби в особі Підрозділу примусового виконання рішення зупинити і не застосовувати заходи примусового виконання рішення по справі № 33/268-05 на строк участі КП «Харківські теплові мережі»у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»по зведеному виконавчому провадженню в частині примусового виконання наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006 р. Зобов'язано Головне управління юстиції в Харківській області в особі Відділу Державної виконавчої служби в особі Підрозділу примусового виконання рішення у строк, передбачений статтею 36 Закону України «Про виконавче провадження»та п.4.7.1  «Інструкції про проведення виконавчих дій»надіслати сторонам та відповідним органам (установам) постанови про зупинення виконавчого провадження в частині виконання наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006  р.

Позивач, з ухвалою господарського суду Харківської області від 25.06.2007р. по даній справі не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду першої інстанції скасувати на дії органів Державної виконавчої служби та відмовити у задоволенні скарги КП «Харківські теплові мережі», посилаючись на  порушення норм матеріального  права.  Апелянт вказував, що дія ч. 2 ст. 2 Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування  підприємств паливно-енергетичного комплексу»розповсюджується    на підприємства паливно-енергетичного комплексу, які мають заборгованість, ще виникла внаслідок  неповних  розрахунків  за  енергоносії.  Заборгованістю,  згідно  ст.   1  даного  Закону, визнається сума коштів, яка підтверджена учасниками розрахунків станом на 01.01.2005р.

Отже дія вказаного Закону розповсюджується виключно на відносини по здійсненню комплексу правових заходів спрямованих на ліквідацію певного обсягу заборгованості, яка утворилась станом на 01.01.2005р.

Ця обставина має надзвичайне значення, оскільки п. 3.7 Закону України «Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»передбачено, що на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, зупиняються виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства. Все зазначене вище дає підстави стверджувати, що норми даного закону розповсюджуються на відносини по розрахункам за суворо визначений період підприємств - учасників розрахунків, та суб'єктів, які здійснюють примусове виконання рішень суду, за якими підлягає стягненню заборгованість що утворилась станом на 01.01.2005р.

Розширене застосування дії цього Закону по терміну, як це пропонує відповідач, призводить до неможливості в цілому виконання рішень судів - що по своїй суті є неправомірним в цілому, та нівелює основні принципи судочинства, як обов'язковість рішень судів для всіх підприємств, установ та організацій, та порушує ст. 4-5 ГПК України.

В зв’язку з викладеним апелянт зазначав, що оскаржувана ухвала від 25.06.2007р., створює умови за яких підприємства паливно-енергетичного комплексу, мають змогу використовувати судовий механізм, та необґрунтоване  судове рішення, як підставу несплати заборгованості, що в подальшому може стати наслідком неналежного виконання зобов'язань підприємствами зазначеної категорії, та ставить їх у привілейоване становище по відношенню до контрагентів. Слід також звернути увагу на той факт, що КП «ВТП «Вода»також є підприємством комунальної форми власності, яке виконує найважливішу життєдайну функцію водопостачання м. Харкова. Неналежне виконання контрагентами своїх зобов’язань на користь позивача  може становити пряму загрозу належного виконання ним своїх основних завдань.

Представник підрозділу примусового виконання рішень ВДВС головного управління юстиції у Харківській області подав відзив на апеляційну скаргу позивача, в якій просив скаргу позивача на ухвалу господарського суду Харківської області від 25.06.07р. по справі 33/268-05 задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати., посилаючись на порушення норм матеріального права.

Представник ВДВС вказував, що дія Закону України від 23.06.05 №2711-IV «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу», на який посилається КП «Харківські теплові мережі», як на підставу обов'язкового зупинення виконавчого провадження за п.15 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії. Даний Закон передбачає комплекс заходів, спрямованих на зменшення та/або розстрочення кредиторської та дебіторської заборгованості шляхом застосування механізмів списання, взаєморозрахунків, реструктуризації, часткової оплати на умовах, визначених цим Законом.

До учасників розрахунків вищенаведений Закон  відносить підприємства паливно-енергетичного комплексу, суб'єкти господарської діяльності, розпорядників коштів державного та місцевих бюджетів, державні цільові фонди, Держкомітет України з державного матеріального резерву, правонаступників ліквідованих фондів, що були передбачені законодавством, розпорядника цільового галузевого фонду створення ядерно-паливного циклу Міністерства палива та енергетики України, які мають дебіторську або кредиторську заборгованість та здійснюють заходи щодо її погашення на умовах, визначених цим Законом.

Розрахунковою датою, на яку кожним з учасників розрахунків фіксується сума кредиторської та дебіторської заборгованості для погашення шляхом застосування механізмів, визначених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу»встановлюється 01.01.05р. Тобто, даний Закон є законом, дія якого обмежена конкретними часовими умовами - часом виникнення заборгованості (розрахунковою датою), строком дії - 01.01.08р.

Законодавець, давши в Законі України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу»чітке визначення термінів «заборгованість», «розрахункова дата», обмежив як саму суму заборгованості, так і час її виникнення, та розповсюдив дію цього закону тільки на ті підприємства паливно-енергетичного комплексу, які мають визначену цим Законом заборгованість на конкретну визначену розрахункову дату.

У виконавчому провадженні по примусовому виконанню наказу господарського суду Харківської області №33/268-05 з відповідача на користь позивача стягується заборгованість у сумі 2694286,52 грн., яка виникла після розрахункової дати - 01.01.05р.

Господарський суд, частково задовольнивши вимоги боржника щодо зняття арешту з грошових коштів боржника та належного йому майна на суму, яка підлягає стягненню на користь позивача  на підставі наказу господарського суду Харківської області №33/268-05 від 01.11.05р. і виникла після 01.01.05р., фактично порушив наведену вище норму матеріального права.

На думку представника ВДВС висновок  суду першої інстанції стосовно того, що розрахункова дата встановлюється не для ДВС, а для учасників розрахунків, не відповідає обставинам справи. Стаття 2 Закону України «Про державну виконавчу службу»встановлює, що правову основу діяльності державної виконавчої служби становлять Конституція України, цей Закон, інші закони та нормативно-правові акти, що прийняті на їх виконання. Заборонивши органам державної виконавчої служби застосовувати заходи примусового виконання щодо стягнення заборгованості за наказом №33/268-05, на яку механізм дії Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу»не розповсюджується, суд порушив права позивача на обов'язкове виконання рішення, яке набрало законної сили, що передбачено Законом України  «Про судоустрій України»та Господарсько-процесуальним кодексом України.

Відповідач, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважав оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області від 25.06.2007 р. по справі № 33/268-05 законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачав, у зв’язку з чим просив залишити дану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В обґрунтування   своїх заперечень відповідач вказував, що  23.06.2005 р. був прийнятий і з 26.07.2005 р. набрав чинності, за винятком статей 3-11 Закон України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», № 2711 від 20.12.2005р., а в  частині статей  3-11 вказаний  Закону набрав чинності з 26.09.2005р.

На виконання п.п. 3.2.6 п. 3.2 вищевказаного Закону  Наказом Міністерства палива та енергетики України «Про затвердження переліку підприємств»від 10.11.2005 р. № 568 був затверджений Перелік підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам п. 1.1 ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Підприємство паливно - енергетичного комплексу вважається таким, що бере участь у процедурі погашення заборгованості, з дня видання наказу Міністерством палива та енергетики про затвердження переліку підприємств паливно - енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості.

У відповідності до п.п. 3.2.6 п. 3.2 Закон України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», КП «Харківські теплові мережі», код 31557119 у вказаному Переліку підприємств знаходиться за порядковим номером 75 і було внесено до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу 28.11.2005 р.

Документами, що підтверджують участь відповідача у процедурі погашення заборгованості, згідно з п.п. 3.2.6 п. 3.2 вказаного Закону, є виписки з Реєстру станом на 28.11.2005 р., станом на 27.12.2006 р. і станом на 16.05.2007 р.

3 11.01.2007 р. набули чинності зміни до п. 3.4 Закон України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», внесені Законом України № 522-V від 22.12.2006 р. «Про внесення зміни до ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», відповідно до яких Процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2008 р., а тому і умови п. 15 ст. 34 та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження»продовжують свою дію до визначеного терміну.

Таким чином, відповідач вказував, що  оскільки вищенаведені норми не мають певних виключень, підставою зупинення виконавчих проваджень, згідно п. 15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»у відношенні підприємств паливно - енергетичного комплексу, є саме включення таких підприємств до Реєстру підприємств (що є їх кваліфікаційною ознакою), тому по відношенню до КП «Харківські теплові мережі»виконавча служба зобов'язана була, без будь - яких виключень, зупинити зведене виконавче провадження, а також не застосовувати заходи примусового виконання судових рішень, передбачені ст.ст. 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження»до закінчення строку участі КП «Харківські теплові мережі»у процедурі погашення заборгованості, механізм якої встановлений Закон України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», так як дія цих статей відповідно до названого закону, зупинена.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження»передбачено, що його норми визначають умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Отже, вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо правомірності дій державного виконавця. Відповідно до ст. 1 цього Закону, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Разом з тим, відповідно до преамбули Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», цей закон визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу. Статтею 2 даного Закону чітко передбачена сфера його дії, зокрема: закон регулює відносини, пов'язані з проведенням комплексу заходів, спрямованих забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу; дія цього Закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

На підставі викладеного відповідач стверджував, що системний аналіз наведених положень обох законів дозволяє наголосити на наступному: не визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку і на відміну від Закону України «Про виконавче провадження»регулює відносини між підприємствами, що беруть участь у запровадженому механізмі погашення заборгованостей. Поширення дії всього  Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», у тому числі в частині визначених в ньому термінів, положень щодо застосування «розрахункової дати»(на яку учасники розрахунків фіксують дебіторську або кредиторську заборгованість), не передбачено самим законом на органи виконавчої служби. Зазначений Закон  не є  іншими нормативно-правовим актом, виданими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», а навпаки, Прикінцевими положеннями даного Закону  (п.п. 12.4.4 п. 12.4 ст. 12) внесені зміни до Закону України «Про виконавче провадження»як забезпечення дотримання мети Закону  України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

При цьому, внесені законодавцем зміни до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема до ч.1 ст. 34, до ч.2 ст. 36, до глави 11 «Прикінцевих положень»не передбачають будь - яких виключень щодо дій виконавчої служби, які є обов'язковими до застосування за певних умов, це насамперед - обов'язкове зупинення виконавчого провадження та незастосування протягом строку участі підприємства ПЕК, внесеного до Реєстру заходів примусового виконання рішень суду (це арешт коштів і майна підприємства) за підстав включення нашого підприємства до Реєстру підприємств паливно - енергетичного комплексу, при цьому не залежно від дати виникнення заборгованості, що підлягає примусовому стягненню.

Відповідач стверджував, що твердження апелянта мають суперечливості між висновками щодо правомірності дій виконавчої служби та умовами вищевказаних норм, що вбачається з наступного, оскільки апелянт посилався на обмеження дії Закон  України   «Про  заходи,  спрямовані  на  забезпечення  сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» часовими умовами одночасно спростовуючи це визначенням меж дії цього закону, поширення його на підприємства паливно - енергетичного комплексу та зазначенням механізму його застосування, який передбачає певний комплекс заходів, спрямованих на зменшення та/або розстрочення кредиторської та дебіторської заборгованості. При цьому апелянт навмисно упускав сферу регулювання названим законом, зокрема те, що Закон  України   «Про  заходи,  спрямовані  на  забезпечення  сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»регулює відносини, пов'язані з проведенням комплексу заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу, так як своїми діями, виконавча служба фактично втрутилася в такі відносини та ускладнила забезпечення такого функціонування.

Крім того, обґрунтування апеляційної скарги застосуванням розрахункової дати під час здійснення виконавчого провадження не находить правового відображення та підтвердження в імперативних умовах закону, які передбачають зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання рішень у відношенні підприємства яке бере участь у процедурі погашення заборгованості за названим законом, без будь - яких обумовлень щодо критеріїв заборгованості, у тому числі дати її виникнення, тощо.

Відповідач зазначав, що самою суттєвою обставиною на підтвердження неправомірності дій виконавчої служби  є  те,   що  Закон  України   «Про  заходи,  спрямовані  на  забезпечення  сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» був прийнятий з метою сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості. Проте, застосовані виконавчою службою заходи примусового виконання рішень не тільки порушують норми цього закону, а і ускладнили участь КП «Харківські теплові мережі»у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закон  України   «Про  заходи,  спрямовані  на  забезпечення  сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Внаслідок неправомірності та безпідставності таких дій виконавчої служби, виникла безперечна загроза проведення КП «Харківські теплові мережі»статутної діяльності з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, тим більш, це відбулося під час опалювального періоду, що спричинило виникнення у КП «Харківські теплові мережі»великих боргів по оплаті за енергоносії перед енергопостачальними організаціями і як слідство застосування ними штрафних санкцій до підприємства. Більш того, енергопостачанні організації, у зв'язку з неможливістю проведення КП «Харківські теплові мережі»своєчасних розрахунків і погіршення фінансового стану підприємства мають право припинити забезпечення енергоносіями, що в загалі загрожує зупиненням діяльності підприємства і доведенням до банкрутства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін,  дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегією суддів, встановлено, що на  підставі наказу господарського суду Харківської області № 33/268-05 від 24.01.2006р. Державною виконавчою службою Харківської області було відкрито виконавче провадження по його виконанню і в подальшому приєднано до зведеного виконавчого провадження.

Постановою державного виконавця від 14.12.2005 р. за № 016 зведене виконавче провадження було зупинено на підставі ст. 15 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження»у зв'язку з внесенням КП «Харківські теплові мережі»до реєстру підприємств   паливно-енергетичного   комплексу,   які   беруть  участь у  процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

22.05.2006р. постановою начальника відділу примусового виконання рішень ДВС Харківської області постанова від 14.12.2005 р. про зупинення зведеного виконавчого провадження була скасована, та зобов'язано державного виконавця внести постанови про зупинення виконавчих проваджень по примусовому виконанню виконавчих документів про стягнення з КП «Харківські теплові мережі»на користь юридичних осіб заборгованості, яка виникла до 01.01.2005 р.

28.02.2007 р. Державною виконавчою службою Харківської області були прийняті постанова серії АА № 969694 № 016/4 «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження», та постанова № 016/4 «Про арешт коштів боржника», в тому числі і по наказу господарського суду Харківської області у справі за № 33/268-05.

При досліджені матеріалів справи встановлено, що відносно боржника здійснюється стягнення заборгованості по зведеному виконавчому провадженню. При цьому по заборгованості, яка виникла до 01.01.2005 р., провадження по виконанню виконавчих документів зупинено, а по заборгованості, яка виникла після 01.01.2005 р., виконавча служба здійснює виконання в загальному порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». До заборгованості, яка виникла після 01.01.2005 р. відноситься також борг, який стягнуто за рішенням господарського суду Харківської області по справі № 33/268-05.

В преамбулі Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»№ 2711-VI від 23.06.2005 р. передбачено, що метою цього Закону є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб'єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із суб'єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

Відповідно до п.п. 3.2.6 п. 3.2 ст. 3 вищевказаного Закону України підприємство паливно-енергетичного комплексу вважається таким, що бере участь у процедурі погашення заборгованості, з дня видання наказу Міністерством палива та енергетики України про затвердження переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості. Документом, що підтверджує участь підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості, є виписка з Реєстру.

Згідно з випискою з Реєстру підприємств ПЕК станом на 28.11.2005 р., на 27.12.2006 р. і на 16.05.2007 р. КП «Харківські теплові мережі»внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Відповідно до абз. 6 п. 3.7 ст. 3 вказаного Закону на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Вищенаведеним Законом доповнено главу 11 «Прикінцеві положення» Закону України «Про виконавче провадження»новим пунктом: «На строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4, 5 цього Закону».

Статтями 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження»визначено примусового виконання рішень та права і обов'язки державних виконавців при здійсненні виконавчого провадження.

Таким чином, відповідно до п.2 гл.11 Закону України «Про виконавче провадження»визначені статтями 4, 5 вказаного Закону заходи примусового виконання рішення та права державного виконавця щодо здійснення цих заходів зупиняються відносно КП «Харківські теплові мережі»на період участі його у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Отже на час знаходження КП «Харківські теплові мережі»в реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу у державного виконавця відсутні усі права та обов'язки щодо здійснення передбачених ст. ст. 4, 5 Закону України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання  рішення, тому дії  державного виконавця є неправомірними.

3 11.01.2007 р. набули чинності зміни до п. 3.4 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», відповідно до яких процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2008 р., а тому і умови п. 15 ст. 34 та п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про виконавче провадження»продовжують свою дію до визначеного терміну.

Твердження виконавчої служби та стягувача щодо зупинення виконавчого провадження по заборгованості, яка виникла станом на 01.01.2005 р. на підставі п. 1.8. ст. 1 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»є безпідставними, оскільки вищенаведені норми не містять будь-яких обмежень щодо зупинення виконавчого провадження в залежності від періоду утворення заборгованості. Встановлення розрахункової дати, відповідно до наведеної норми –01.01.2005 р., не дає підстави ДВС ділити виконавче провадження по заборгованості, що виникла до цієї дати та після. Розрахункова дата встановлюється не для ДВС, а для учасників розрахунків. Учасники розрахунків керуються цією датою для фіксації кредиторської та дебіторської заборгованості. За таких обставин виконавчою службою дане довільне тлумачення приписів Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»та Закону України «Про виконавче провадження».

При таких обставинах, суд вважає, що дії державного виконавця, направлені на виконання наказу по справі № 33/268-05, виконавче провадження по якому повинно було бути зупинене, у тому числі накладення арешту на кошти та майно боржника на суму боргу, вказану в наказі № 33/268-05 - не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження»  та є неправомірними.

Враховуючи те, що КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про відновлення пропущеного строку для звернення до суду із скаргою з наданням у обґрунтування поважності причин    його пропуску.

Оскільки законодавство не передбачає переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права у разі пред'явлення відповідної скарги, суд, вивчивши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, вважає, що порушене право відповідача підлягає захисту, так як наведені скаржником обставини зробили своєчасне пред'явлення   скарги утрудненим.

На підставі викладеного, колегія суддів, вважає, що ухвала господарського суду Харківської  області  від 25.06.2007 р. по справі № 33/268-05 прийнята  у відповідності до вимог чинного законодавства і підстави для її скасування відсутні. Заперечення апелянта є безпідставними та необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст.103,   ст.ст. 105, 106 , ст. 1212 ГПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської  області  від 25.06.2007 р. по справі № 33/268-05 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                 Карбань І.С.

Суддя                                                                 Бабакова Л.М.

Суддя                                                                         Шутенко І.А.