ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2007 р.
Справа № 17/176-3195

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання  Грохольській В.В.

Розглянув матеріали адміністративної справи

за позовом Контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області, м. Тернопіль

до відповідача Державного підприємства „Тернопільський державний завод по виробництву м’ясокісткового борошна „Ветсанзавод”, с. Острів Тернопільського району Тернопільської області

про стягнення коштів в сумі 42917,00 грн.

За участю представників сторін:

позивача: Горун В.І., провідний спеціаліст-юрисконсульт, довіреність №  10-14/563 від 05.02.07 р.

відповідача:  не з’явився

Суть справи:

В процесі розгляду справи представникам сторін, котрі з’явилися в судове засідання, роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового засідання не здійснюється.

Контрольно-ревізійне управління в Тернопільській області 17.07.2007р. звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства „Тернопільський державний завод по виробництву м’ясокісткового борошна „Ветсанзавод”, с. Острів Тернопільського району Тернопільської області, про стягнення в дохід державного бюджету коштів в розмірі 12097,00 грн., використаних не за цільовим призначенням; та про стягнення в дохід обласного бюджету 30820,00 грн. коштів, використаних не за цільовим призначенням.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на Акт контрольно-ревізійного відділу в Тернопільському районі № 28-21/29 від 27.04.2007р. "Ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництво м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод" за період з 01.07.2006р. по 01.04.2007р.", пояснення посадових осіб підприємства, вимогу про повернення бюджетних коштів № 28-14/535 від 23.05.07р., вимогу № 28-14/530 від 23.05.2007 р. "Про усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання бюджетних коштів", акт відмови від підпису від 07.05.2007 р., розпорядження голови Тернопільської обласної ради № 114 від 07.09.2006 р. „Про внесення доповнень до переліку природоохоронних заходів, фінансування яких здійснюється у 2006 році з обласного фонду охорони навколишнього природного середовища”, договори купівлі-продажу, накладні на товар, звіт про надходження і використання інших надходжень спеціального фонду (форми №4-3д, №4-3м) за 2006 рік, інші документи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю.

Ухвалою господарського суду від 25.09.2007 року призначено судове засідання на 16 год. 00 хвилин 09 жовтня 2007 року.

Представник відповідача в судові засідання не з’явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, заперечення проти позову не подав, а тому розгляд справи було відкладено до 16-00 год. 15.10.2007 року у відповідності до вимог ст. 150 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено:

27 квітня 2007 року працівниками Контрольно-ревізійного відділу в Тернопільському районі Гемським В.П. та Матичак А.Я. проведена ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод" за період з 01.07.2006р. по 01.04.2007р., за результатами якої складено Акт № 28-21/29.

Як зазначається в Акті ревізії №28-21/29 Державним підприємством "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод” в порушення п. 2.6 “Порядку використання бюджетних коштів на здійснення заходів запобігання розповсюдженню збудників інфекційних хвороб тварин”, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства фінансів України № 92/197 від 21.03.2002 р., проводилася виплата заробітної плати категоріям працівників, які не входять до переліку посад, визначених у вказаному Порядку, а саме заступнику по виробництву та двом охоронцям, а тому за період з 01.07.2006 р. по 01.04.2007 р. не за цільовим призначенням використано на виплату заробітної плати (в сумі 7676,00 грн.) та проведено нарахувань на неї (в сумі 4421,00 грн.), всього коштів в розмірі 12097,00 грн.

Згідно доданих до Акту ревізії пояснень посадових осіб заводу – головного бухгалтера, бухгалтера та директора заводу випливає, що заробітна плата  виплачувалася у відповідності до Порядку використання бюджетних коштів, (зав виробництвом) та згідно штатного розпису, а також Положення про використання бюджетних коштів;

- всупереч Розпорядженню голови Тернопільської обласної ради № 114 від 07.09.06 р., згідно якого відповідачу виділено кошти в загальній сумі 50,8 тис. грн. КФКВ 240602 „Утилізація відходів”, на „Придбання машин для збору, транспортування сільськогоспо-дарських і промислових відходів виробництва” у відповідності до затвердженого облрадою Плану використання бюджетних коштів та кошторис доходів та видатків на 2006 рік по КЕКВ 2110 „Придбання обладнання і предметів довгострокового користування”, відповідачем було придбано на підставі договору купівлі-продажу № 28 від 22.11.2006 р. спеціальний автомобіль ГАЗ-53 у Хмельницького заводу по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод” за ціною 19980 грн., оплату за який проведено згідно платіжного доручення № 1 від 29.11.2006 р. на суму 19980 грн. та одержано на підставі накладної № 260 від 22.11.2006 р. та приймально-здавального акту, підписаного повноважними представниками сторін. Окрім того, як зазначає позивач, в порушення розпорядження № 114 від 07.09.2006 р. ДП „Ветсанзавод” одержані з обласного бюджету кошти в загальній сумі 30 820 грн. були використані не за цільовим призначенням, оскільки використані на закупівлю мікроавтобуса ГАЗ-3213, вартістю 24986,00 грн. та комп’ютера, вартістю 5834,00 грн..

Позивач стверджує, що при здійсненні процедури закупівлі товарів керівництвом ДП „Ветсанзавод” недотримано вимог п. 4 ст. 2 Закону України „Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти” від 22.02.2000 р. № 1490 з наступними змінами та доповненнями, у зв”язку з чим просить суд стягнути з ДП „Ветсанзавод” 30 820 грн. які використані на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням:

·          24986,00 грн. –вартості придбаного мікроавтобуса ГАЗ-3213, згідно договору № 29 від 22.11.2006 р., що підтверджується платіжним дорученням  № 2 від 29.11.2006 р. на зазначену суму та копією накладної № 262 від 22.11.2006 р.;

·          5834,00 грн. –вартості придбаного комп”ютера  згідно договору № 10 від 11.12.2006 р., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 15.12.2006 р. на зазначену суму та копією накладної № 309 від 11.12.2006 р.

Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києва і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право, зокрема перевіряти у підконтрольних установах грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (грошових сум, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування.

Стаття 11 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” встановлює, що плановою виїзною ревізією вважається ревізія у підконтрольних установах, яка передбачена у плані роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться за місцезнаходженням такої юридичної особи чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна ревізія.

Планова виїзна ревізія проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності підконтрольних установ за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної контрольно-ревізійної служби не частіше одного разу на календарний рік.

Як свідчать матеріали справи, контрольно-ревізійним відділом в Тернопільському районі ревізія Відповідача проводилася відповідно до п. 1.3.4. плану контрольно-ревізійної роботи за ІІ квартал 2007року на підставі направлення № 32 від 18.04.2007 р., за результатами якої встановлено використання Державним підприємством "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод” бюджетних коштів не за цільовим призначенням.

Позивач по справі в обґрунтування позовних вимог щодо нецільового використання бюджетних коштів ДП “Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна “Ветсанзавод” посилається на те, що виділеними коштами з Державного бюджету проводилася виплата заробітної плати категоріям працівників, які не входять до Переліку посад, визначених у п. 2.6 “Порядку використання бюджетних коштів на здійснення заходів запобігання розповсюдженню збудників інфекційних хвороб тварин”.

Так, відповідно до п. 2.6 “Порядку використання бюджетних коштів на здійснення заходів запобігання розповсюдженню збудників інфекційних хвороб”, який затверджений Наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства фінансів України від 21.03.2002р., редакція якого діяла на момент використання бюджетних коштів і проведення ревізії контролюючим органом, отримані кошти використовуються ветсанзаводами на здійснення заходів запобігання розповсюдженню збудників інфекційних хвороб тварин (збирання, заготівля та утилізація трупів тварин та інших відходів), а саме на:

а) придбання пально-мастильних матеріалів для спецавтотранспорту (бензину, дизпалива, мастильних матеріалів) та паливно-енергетичних ресурсів (газу, мазуту, кам'яного вугілля, електроенергії);

б) виплату заробітної плати водіям, слюсарям, автомеханікам, що обслуговують спецавтомобілі для перевезення загиблих тварин, боєнських та інших відходів, ветлікарям, технологам, обробникам сировини, дезінфекторам, апаратникам хімічної та термічної обробки технічної сировини, лаборантам бактеріально-хімічного аналізу, інженерно-технічному та ремонтному персоналу, які безпосередньо працюють у цеху обслуговування та ремонту технологічного обладнання для переробки трупів загиблих тварин, боєнських відходів та іншої сировини тваринного походження, включаючи нарахування на заробітну плату цих працівників;

в) придбання дезінфекційних засобів та мішків для затарювання м'ясо-кісткового борошна, облаштування дезбар'єрів;

г) компенсацію інших прямих витрат на збір і заготівлю сировини (придбання шин, інструменту та малоцінного інвентарю, запчастин, контейнерів тощо).

Як вбачається з п.”б” п.2.6 Порядку бюджетними коштами проводиться оплата  категорії працівників, які безпосередньо працюють в цеху обслуговування та ремонту технологічного обладнання для переробки трупів загиблих тварин.

Проте, як видно з матеріалів справи, а саме розшифровок використання бюджетних коштів ДП “Ветсанзавод” на виплату зарплати, відповідачем впродовж липня-грудня 2006 року, виплачено Гнатіву С.В., Ожибко Н.С., Федик С.М., тобто працівникам, посади яких не передбачені п. 2.6 Порядку (зав виробництвом та охорона), в загальній сумі 7676,00 грн. та проведено нарахування та відрахування в Фонди соцстраху, Пенсійний фонд в сумі 4421,00 грн., що становить 12097,00 грн. (додаток № 6 до акту).

Пунктами 12-14 “Порядку зменшення бюджетних асигнувань та повернення коштів у разі нецільового використання бюджетних коштів у поточному чи минулих роках”, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2006р. №492 визначена процедура повернення коштів одержувачами бюджетних коштів у дохід відповідного бюджету, за вимогами якої встановлено, що у разі встановлення факту нецільового використання бюджетних коштів їх одержувачем керівник контролюючого органу протягом п`яти робочих днів після підписання акту надсилає такому одержувачу вимогу про повернення ним коштів у сумі, що використана не за цільовим призначенням, у дохід відповідного бюджету (далі - вимога) та інформує розпорядника бюджетних коштів, через якого такі кошти надавалися одержувачу.

Одержувач бюджетних коштів протягом 10 днів після надходження вимоги перераховує зазначену в ній суму за рахунок власних (небюджетних) коштів у дохід відповідного бюджету за кодом бюджетної класифікації "Інші надходження" та інформує про це контролюючий орган.

Як випливає з матеріалів справи, відповідач у встановлений строк кошти не перерахував. Позовних вимог не заперечив. Відповіді на вимогу не надав.

Згідно статті 119 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет, виділеним бюджетним асигнуванням чи кошторису, має наслідком зменшення асигнувань розпорядникам бюджетних коштів на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України.

За таких обставин, позовні вимоги в частині повернення в дохід Державного бюджету 12097 грн. коштів, використаних не за цільовим призначенням, підлягають до задоволення як правомірні, обґрунтовані та не заперечені відповідачем у встановленому законом порядку

Окрім того, позивач зазначає, що згідно Розпорядження голови Тернопільської обласної ради № 114 від 07.09.06 р., „Про внесення доповнень до переліку природоохоронних заходів, фінансування яких здійснюється у 2006 році з обласного фонду охорони навколишнього природного середовища”, (додаток до розпорядження) по КФКВ 240602 „Утилізація відходів”, відповідачу виділено з обласного бюджету 50800 грн. на „Придбання машин для збору, транспортування сільськогосподарських і промислових відходів виробництва” у відповідності до затвердженого обласною радою Плану використання бюджетних коштів та кошторис доходів та видатків на 2006 рік по КЕКВ 2110 „Придбання обладнання і предметів довгострокового користування”.

Як встановлено перевіркою, перераховані кошти з обласного бюджету ДП „Ветсанзавод” в загальній сумі 50800 грн. фактично було використано на придбання:

·          спеціального автомобіля ГАЗ-53 у Хмельницького заводу по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод” за ціною 19980 грн. на підставі договору купівлі-продажу № 28 від 22.11.2006 р. Оплату проведено згідно платіжного доручення № 1 від 29.11.2006 р. на суму 19980 грн. та одержано на підставі накладної № 260 від 22.11.2006 р. відповідно до приймально-здавального акту;

·          мікроавтобуса ГАЗ-3213 у Хмельницького заводу по виробництву м'ясо-кісткового борошна "Ветсанзавод” за ціною 24986,00 грн., згідно договору № 29 від 22.11.2006 р. Оплату проведено згідно платіжного доручення № 2 від 29.11.2006 р. на підставі накладної № 262 від 22.11.2006 р. та приймально-здавального акту;

·          комп”ютера „Версія” Sempron-3.0-512-80/7200/ за ціною 5834,00 грн., придбаного згідно договору № 10 від 11.12.2006 р. Кошти сплачено на підставі платіжного доручення № 3 від 15.12.2006 р., отримання товару підтверджується копією накладної № 309 від 11.12.2006 р.

В порушення п.1 ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” №996-ХІV від 16.07.1999 р. вищевказані операції оприбутковано на матеріальний рахунок 209 „Інші матеріали”, відтак, внесено недостовірну інформацію про наявність запасів, занижено вартість основних засобів.

Відповідно до пояснень директора ДП „Ветсанзавод” Яворського В.І. від 23.04.2007 р., кошти виділено в листопаді 2006 року. Розпорядження № 114 від 07.09.2006 р. не було доведено до відома, а лише план використання на придбання обладнання і предметів довгострокового користування, у відповідності з яким і були придбані автомобілі та комп”ютер. Головним бухгалтером надано пояснення, згідно яких їй не було надано документів установчого порядку щодо використання  бюджетних коштів у 2006 році.

Позивач вважає, що кошти, які використані відповідачем на придбання мікроавтобуса та комп”ютера, використано не за цільовим призначенням, всупереч розпорядженню № 114 від 07.09.06 р., оскільки мікроавтобус ГАЗ-3213 не є спеціальним автомобілем, призначеним для збору, транспортування сільськогосподарських і промислових відходів виробництва, як і придбання оргтехніки.

Проте, з такими доводами суд не може погодитися в повній мірі, виходячи з такого.

Частиною 2 ст.  21 Бюджетного Кодексу України передбачено, що кошти бюджету, які отримують фізичні особи та юридичні особи, що не мають статусу бюджетної установи (одержувачі бюджетних коштів), надаються їм лише через розпорядника бюджетних коштів.

З аналізу  пункту 7 статті 1 та  частини 1 ст. 21 БК України випливає, що у випадку здійснення програм та заходів, які проводяться за рахунок бюджету, розпорядник бюджетних коштів отримує  бюджетне зобов’язання, згідно з яким він здійснює в процесі виконання бюджету платежі відповідно до бюджетного призначення та  конкретної мети.

За пунктом 36 ст. 1 БК України розпорядниками бюджетних коштів є бюджетні установи в особі їх  керівників, уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов'язань та здійснення видатків з бюджету.

Таким чином, органи та посадові особи бюджетних установ, як розпорядники бюджетних коштів, в силу бюджетного зобов’язання, здійснюють виконання бюджетів шляхом платежів відповідно до бюджетного призначення та конкретної мети.

Як стверджує представник Позивача у  судовому засіданні та згідно вимог позовної заяви, невиконання припису начальника КРВ в Тернопільському районі директором ДП „Ветсанзавод” надає право Позивачу вимагати на підставі норм Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” в судовому порядку покладення відповідальності на  юридичну особу Відповідача у вигляді стягнення 30820,00 грн. в дохід обласного бюджету.

Проте, з акту ревізії не вбачається, чи придбання Відповідачем автомобіля ГАЗ 3213 СПГ є бюджетним правопорушенням, і чи Бюджетним кодексом України передбачено зобов’язання Відповідача, як бюджетної установи, відповідати своїм майном перед обласним бюджетом за шкоду  у розмірі  коштів, витрачених на придбання речі.

До того ж, Позивач всупереч ст. 71 КАС України,  згідно із якою  кожна сторона повинна  довести  ті обставини, на яких ґрунтуються її  вимоги  та заперечення, не надав суду доказів на підтвердження тієї обставини, що в Україні здійснюється окрема реєстрація спеціальних  транспортних засобів.

Станом на день укладення Відповідачем угоди купівлі-продажу мікроавтобуса, не  йшлося про придбання ветсанзаводами за рахунок відповідних бюджетних та інших коштів саме спеціальних транспортних засобів.

Позивач не оспорює договір купівлі-продажу, на підставі яких придбано мікроавтобус.

Аналізуючи  права державної контрольно-ревізійної служби України, визначені у ст. 10 Закону України ”Про контрольно-ревізійну службу  в Україні”,  згідно  із якими   головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право: призупиняти бюджетні асигнування, зупиняти операції з бюджетними коштами у випадках, передбачених законом; у судовому порядку стягувати у дохід  держави  кошти, одержані підконтрольними установами, за незаконними угодами, без встановлених законом підстав та з порушенням чинного законодавства; накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на  керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення; а також у разі, коли діями чи бездіяльністю працівників об'єкта контролю державі або підконтрольній установі заподіяна матеріальна шкода, суд приходить до переконання, що Позивач, звернувшись із позовом про стягнення 30820,00  грн., діяв поза межами наданих йому спеціальним законом прав, адже ветсанзавод не отримував коштів, одержаних за незаконними угодами,  оскільки суду  не подано доказів визнання у встановленому порядку недійсною угоди придбання автомобіля, або без встановлених законом підстав, що має місце при  сплаті коштів, чи за недійсними угодами, та з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, в позові щодо повернення в обласний бюджет вартості придбаного мікроавтобуса  ГАЗ 3213 СПГ в сумі 24986,00 грн. слід відмовити.

Позатим, як вбачається з розпорядження голови Тернопільської облради № 114 від 07.09.2006 р., кошти виділялися з обласного бюджету для „придбання машин для збору, транспортування сільськогосподарських і промислових відходів виробництва”, відтак, кошти в сумі 5834,00 грн., що використані на придбання відповідачем у справі комп”ютера марки Sempron-3.0-512-80/7200/, тобто не за цільовим призначенням, підлягають поверненню в обласний бюджет.

Згідно ст. 15 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні" законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізується.

Керуючись ст. 10 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” директору ДП „Ветсанзавод” направлено вимогу від 23.05.2007р. за № 28-14/530, зокрема, про повернення коштів у сумі 42,91 тис. грн., що використані не за цільовим призначенням у відповідні бюджети та встановлено термін виконання обов'язкових вимог –01.07.2007 року. Однак, зазначені вимоги відповідачем залишено без реагування та станом на день винесення постанови не виконано.

У відповідності до п. 14 “Порядку зменшення бюджетних асигнувань та повернення коштів у разі нецільового використання бюджетних коштів у поточному чи минулих роках” у разі невиконання одержувачем бюджетних коштів вимоги контролюючий звертається в установленому порядку до суду щодо стягнення з одержувача бюджетних коштів в дохід відповідного бюджету коштів у сумі, яка була використана ним не за цільовим призначенням.

За таких обставин, позовні вимоги як правомірні та документально підтверджені підлягають до задоволення частково, в сумі 17 931,00 грн., які використано не за цільовим призначенням.

У відповідності із ст. 94 КАС України судовий збір з відповідача не стягується.

У судовому засіданні  за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови з повідомленням про виготовлення повного тексту   постанови о 10-00  год. 16.10.2007 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 51, 69–71, 94, 138, 158, 161-163 КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити частково.

2.           Стягнути з Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м'ясо-кісткового борошна “Ветсанзавод”, с. Острів Тернопільського району Тернопільської області, ідент. код 05453500, у дохід Державного бюджету України за реквізитами: Тернопільський район, державний бюджет, код класифікації доходів 21080500, ідентифікаційний код 23589225, МФО 838012, р/р 0513 (інші надходження) - 12097,00 грн. коштів, які використані не за цільовим призначенням та у дохід обласного бюджету України за реквізитами: код класифікації доходів 24060300, Головне управління Держказначейства України в Тернопільській області, ідентифікаційний код 23587539, МФО 838012, р/р 0001 - 5834,00 грн. коштів, які використані не за цільовим призначенням.

3.          В частині стягнення 24986,00 грн. - відмовити.

4.  Виконавчий лист видати за заявою КРУ в Тернопільській області.

На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Суддя                                                            Н.О. Андрусик