ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

06 грудня  2007р.                                                                                        справа  № 2/223(4/34/2(12/184-10293/21)

За позовом:   відкритого акціонерного товариства “Укрнафта”    в особі нафтогазовидобувного

управління “Полтаванафтогаз”

м.Полтава, вул.Монастирська, 12

до:                     відкритого акціонерного товариства “Чернігівгаз”

м. Чернігів, вул. Любецька, 68

про                        стягнення 7595284,74 грн.

Суддя     Михайлюк С.І.

Представники сторін:

Від позивача: заст. нач. відділу Макарчук Ф.В.

Від відповідача : нач. відділу Кузнєцова В.О.

Рішення приймається після перерви, що оголошувалася у судовому засіданні.

Заявлено позов про стягнення з відповідача 5882860,84 грн. заборгованості за мировою угодою від 18.01.01р. № 49/01, укладеною сторонами у справі про банкрутство відповідача (справа №5/128б) та затвердженою ухвалою господарського суду від 30.01.01р.,   1123976,64 грн. збитків від інфляції та 588447,26 грн. - 3% річних. Позивач просить поновити строк позовної давності.

Позивач збільшив розмір позовних вимог в частині стягнення  інфляційних до 3016197,51 грн., 3% річних до  940935,38 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, мотивуючи тим, що до правовідносин між сторонами мають застосовуватись норми Закону України „Про списання вартості несплачених обсягів природного газу”; мирова угода є виконавчим документом, тому кредитор мав право звернутися до органів виконавчої служби за примусовим виконанням;  позивачем пропущений строк позовної давності; кредитор не пред’являв вимоги до боржника про сплату інфляційних та 3% річних.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги підлягають задоволенню, доводи відповідача відхиляються з наступних підстав.

Ухвалою арбітражного суду Чернігівської області у справі про банкрутство № 5/128б від 30.01.2001р.  затверджено  мирову угоду від 23.01.2001р., укладену між ВАТ „Чернігівгаз” та ВАТ „Укрнафта” щодо розміру, порядку та строків виконання зобов’язань боржника.

Умовами мирової угоди визначена заборгованість боржника (відповідач) перед кредитором (позивач)  станом на 01.01.01р. у розмірі 1082303,53 доларів США по курсу 5,4355 грн. за 1 дол. США, що становить 5882860,84 грн. і є курсовою різницею валют по відношенню до моменту поставки газу кредитором на адресу боржника в 1997-1998 роках.

Згідно з умовами мирової угоди боржник взяв на себе обов’язок розрахуватися з кредитором до 31.07.2001р.

Згідно з ст. ст. 161, 162 ЦК УРСР (діючого в 2001 році) зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

У встановлений договором строк відповідач розрахунків не провів.

Закон України „Про списання вартості несплачених обсягів природного газу” визначає правові та організаційні засади списання заборгованості підприємств нафтогазового комплексу, яка виникла внаслідок здійснення неналежним чином та не в повному обсязі розрахунків  бюджетів усіх рівнів за спожиті природний газ  та послуги з його транспортування, теплову енергію та тепловодопостачання (за складовою газу).

Відповідно до ст. 3 цього Закону  списанню підлягає вартість несплачених постачальникам обсягів газу та вартість несплаченої підприємствам теплопостачання теплової енергії (за складовою газу), у т.ч.  відкритих акціонерних товариств з газопостачання та газифікації перед своїми кредиторами, зокрема ВАТ „Укрнафта”.

Проте позивач не довів, що заборгованість  виникла внаслідок здійснення неналежним чином та не в повному обсязі розрахунків бюджетів, виконання Порядку списання вартості  несплачених обсягів природного газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004р. № 550.

Відповідно до ч. 8 ст.39 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” у  разі  невиконання  мирової   угоди   кредитори   можуть пред'явити  свої  вимоги до боржника в обсязі,  передбаченому цією мировою  угодою.  У  разі  порушення  провадження  у  справі   про банкрутство  цього  ж  боржника обсяг вимог кредиторів,  щодо яких було укладено мирову угоду,  визначається  в  межах,  передбачених зазначеною мировою угодою.

Отже позивач має право заявити  до суду позов про стягнення з відповідача заборгованості за мировою угодою, укладеною у справі про банкрутство.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила   про позовну давність застосовуються до позовів,  строк пред'явлення яких,  встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 71 ЦК УРСР встановлений трирічний загальний строк для захисту прав.  Тобто   до набрання чинності Цивільним кодексом України строк пред’явлення позову до боржника  не сплив.

Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність –тривалістю в три роки.

Умовами мирової угоди визначено строк виконання зобов’язання –до 31.07.01р. Тобто позивач мав право звернутися з позовом до суду до 31.08.2004р. Про стягнення заборгованості  за мировою угодою позивач звернувся до суду з позовною заявою від 14.12.2004р.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна  давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох  боржників,  а  також  якщо  предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Позивач звернувся з позовною заявою  від 11.08.2003р. до господарського суду Чернігівської області  з позовною заявою, зокрема  про розірвання мирової угоди № 49/01 від 18.01.2001р., стягнення 5882860,84 грн. боргу. 08.09.2003р. господарським судом порушене провадження у справі № 5/117 про розірвання мирової угоди та відновлення вимоги кредитора.  Рішенням від 20.11.2003р. у справі № 5/117 позовні вимоги позивача щодо розірвання мирової угоди та поновлення провадження у справі про банкрутство ВАТ „Чернігівгаз” залишені без задоволення,  провадження у справі в частині стягнення 5882860,84 грн. припинене. Рішення залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2004р.

В силу ч. 1 ст. 111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду.

Згідно з постановою Вищого господарського суду України  від 12.06.2007р. у цій справі  подання ВАТ „Укрнафта”   в особі нафтогазовидобувного управління „Полтаванафтогаз” позову у справі № 5/117 господарського суду Чернігівської області в силу правила ч. 2 ст. 264 ЦК України  перервало позовну давність за вимогою про стягнення суми боргу.  Ухвалою Верховного Суду України від 16.08.2007р.  відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду вказаної постанови Вищого господарського суду України від 12.06.2007р.

Частиною 3 ст. 264 ЦК України встановлено, що після  переривання  перебіг  позовної давності починається заново.    Час, що минув до переривання перебігу позовної  давності,  до нового строку не зараховується.

Борг відповідачем не погашений.

Відповідно до ч. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин,  які виникли  до  набрання  чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ним чинності.

За порушення грошового зобов’язання позивач нарахував до сплати відповідачеві 940935,38 грн. 3% річних та 3016197,51 грн. інфляційних  за період з 01.08.2001р. до 01.12.2006р.  у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України. При цьому вимога кредитора на сплату інфляційних та 3% річних викладена  у позовній заяві.

Враховуючи викладене, а також керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю..

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Чернігівгаз” (м. Чернігів, вул. Любецька, 68, код 03358104, р/р 500 в дирекції УСБ, МФО 353014) на користь  відкритого акціонерного товариства „Укрнафта” в особі Нафтогазовидобувного управління „Полтаванафтогаз” (м. Полтава, вул. Монастирська, 12, код 22525915, рахунок 0367 у КГРУ ЗАТ КБ „ПриватБанк”, м. Київ, МФО 321,84 грн. основного борг, 3016197,51 грн. інфляційних, 940935,38 грн. 3% річних,  1700 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Повний текст рішення підписаний 07.12.2007р.

Суддя                                                                       С.І. Михайлюк

07.12.07