ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"09" жовтня 2007 р.                                        Справа № 17/321а

м. Чернігів                                                                                               «09 »жовтня 2007 року

11 год. 50 хв.

Суддя Кушнір І.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представника позивача: Букій В.О. –юрисконсульт, дов.№1663 від 28.12.06р.;

Представників відповідача: Ярмак В.В. –начальник відділу, дов.№1681/9/10-003 від 08.10.07р.

матеріали справи №17/321а

За ПОЗОВОМ: Відкритого акціонерного товариства “Ніжинський жиркомбінат”

16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2

До ВІДПОВІДАЧА: Ніжинської  об’єднаної державної податкової інспекції

16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Поштова, 2

Про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»пред`явлено позов про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення Ніжинської об`єднаної державної податкової інспекції №/0 від 09.08.07р., яким ВАТ “Ніжинський жиркомбінат” зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на загальну суму 14803,92 грн.

Відповідач позовних вимог не визнає, вважаючи прийняте рішення законним та обґрунтованим.

Заслухавши представників Позивача та Відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд

ВСТАНОВИВ :

19.06.2007р. за вхідним номером 14467 Відкритим акціонерним товариством «Ніжинський жиркомбінат»подано до Ніжинської об`єднаної державної податкової інспекції податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2007р., в якій заявлено до бюджетного відшкодування залишок від’ємного значення попереднього податкового періоду у розмірі 185962грн.  Аналогічна сума вказана у поданому разом з декларацією за вхідними номерами 14465 та 14462 розрахунку суми бюджетного відшкодування та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування за травень 2007р.

З 23.07.07р. по 03.08.07р. Ніжинською ОДПІ була проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ Ніжинський жиркомбінат»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за травень 2007р., за результатами якої був складений акт №1142/23-00373942 від 08.08.07р.

На підставі даного акту перевірки Ніжинською ОДПІ було прийняте спірне податкове повідомлення –рішення №/0 від 09.08.07р., яким ВАТ “Ніжинський жиркомбінат” зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на загальну суму 14803,92 грн.

Вважаючи вищенаведене податкове повідомлення-рішення незаконним та необґрунтованим, ВАТ “Ніжинський жиркомбінат” звернувся з позовом про визнання його нечинним повністю.

Відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на   підставі,   у  межах  повноважень  та  у  спосіб,  що передбачені Конституцією та законами України;

2) з  використанням  повноваження  з метою, з якою  це повноваження надано;

3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.11 вищевказаного Кодексу:

“Суд  вживає  передбачені  законом  заходи,  необхідні  для з'ясування всіх обставин у справі,  у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд повинен запропонувати  особам,  які  беруть  участь  у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.”

Відповідно до ч.2 ст.69 зазначеного Кодексу:

«Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові  докази  або  витребувати додаткові докази за клопотанням осіб,  які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.»

Згідно ч.ч.4,5 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України:

«Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у  нього  документи  та матеріали,  які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.»

Згідно ч.8 ст.11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від  4 грудня 1990 року N509-XII (далі Закон №509):

“Позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі виникнення  обставин,  викладених  у  цій  статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.”

Відповідно до п.9 ч.6 ст.11-1 Закону №509:

«Позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка,  яка не передбачена  в  планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з таких обставин –платником  подано  декларацію  з  від'ємним  значенням  з податку  на  додану вартість,  яке  становить  більше  100 тис. гривень.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.11-2 Закону №509:

«Посадові особи органу державної  податкової  служби  вправі приступити  до  проведення планової або позапланової   виїзної перевірки  за наявності підстав для їх проведення,  визначених цим та іншими законами України,  та за умови надання платнику податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової  служби, мета,  вид (планова або позапланова), підстави, дата  початку  та  дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є дійсним за умови  наявності  підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2)  копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової  виїзної  перевірки,  в  якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.»

Як вбачається з матеріалів справи, 23.07.07р. начальником Ніжинської ОДПІ був виданий наказ №456  про проведення в період з 23.07.07р. по 03.08.07р. документальної перевірки ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку за травень 2007р.

Відповідно до зазначеного наказу було видано направлення №599 від 23.07.2007р., яким проведення перевірки доручено головному держподатревізору –інспектору Басанець Н.І.

Вищевказані документи мають підписи представника Позивача про їх отримання.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає з боку Відповідача порушення підстав та порядку проведення позапланової перевірки.

Як зазначено у п.3 висновків акту перевірки, Позивачем порушено абз. «а»п.п.7.7.2. п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.97р. №168/97-ВР (далі –Закон №168), в результаті чого, на думку Відповідача, ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»завищено заявлену до відшкодування з бюджету на розрахунковий рахунок у травні 2007 року суму ПДВ на 14803,92 грн.

Як вбачається зі сторінок 14,15 акту перевірки, перевіркою встановлено, що згідно даних податкової декларації Позивача з податку на додану вартість за травень 2007 року та додатку №3 до даної декларації «Розрахунок суми бюджетного відшкодування»- сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 185962 грн. Проте, згідно даних перевірки сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченого отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді (тобто квітні 2007 року) складає 171158,08 грн., а отже і сума бюджетного відшкодування за травень 2007 року мала складати 171158,08 грн. Різниця складає 14803,92грн.

Як вбачається з позову та пояснень Позивача, до рядка 3 Розрахунку суми бюджетного відшкодування за травень 2007 року ним була включена сума ПДВ по податковим накладним, які виписані у квітні 2007 року, а фактично сплачені у березні 2007 року.

Так, платіжним дорученням №537 від 13.03.07р. ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»перерахувало ТОВ «Укрспецконтейнер»253366,88 грн., в т.ч. 17128,54 грн. ПДВ, оплати за послуги по перевезенню вантажу.

Податкові накладні по даній оплаті були виписані в квітні 2007 року, а саме, 20.04.07р. за №012 на суму 65878,92грн., в т.ч. 10979,82 грн. ПДВ, та 30.04.07р.за №021 на суму 76858,74 грн., в т.ч.12809,798 грн. ПДВ.

Як зазначено в письмових поясненнях Позивача №745 від 03.10.07р. суми ПДВ по даним накладним були включені до податкового кредиту травня 2007 року.

Враховуючи сплату ПДВ в розмірі 17128,54 грн. в березні 2007 року, дана сума була включена Позивачем до податкового кредиту та віднесена на бюджетне відшкодування за травень 2007 року.

Згідно абзацу «а»п.п.7.7.2. п.7.7 ст.7 Закону №168 та п.5.12.2. Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 30.05.1997р. N166 (у редакції наказу від 15.06.2005р. N213), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 2005 р. за N 702/10982, яким до речі і затверджена форма розрахунку, визначено, що:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Тобто сума бюджетного відшкодуванню має відповідати сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам саме таких товарів (послуг).

Разом з тим, оплата вищевказаних послуг по перевезенню вантажу, отриманих в квітні 2007 року та включених до бюджетного відшкодування за травень 2007 року, відбулася в березні 2007 року, тобто не  у попередньому, стосовно травня 2007 року, податковому періоді.

За таких обставин, суд доходить висновку, що ВАТ «Ніжинський жиркомбінат»не мало законних підстав для віднесення до бюджетного відшкодування за травень 2007 року 17128,54 грн. ПДВ, сплачених платіжним дорученням №537 від 13 березня 2007р. на користь ТОВ «Укрспецконтейнер».

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Ніжинська ОДПІ довела законність та обґрунтованість прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення №/0 від 09.08.07р., яким ВАТ “Ніжинський жиркомбінат” зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість на загальну суму 14803,92 грн., а тому позовні вимоги про визнання нечинним даного рішення повністю задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1. У позові відмовити повністю.

2. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

3. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

4. Дана Постанова після набрання законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                            І.В. Кушнір