ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.12.2007
Справа №2-29/16387-2007А

За позовом – Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ізумрудний», Джанкойський район, с. Ізумрудне.

До відповідача – Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Джанкой.

Про визнання протиправним та нечинним податкового повідомлення-рішення.

Суддя О.І. Башилашвілі

Секретар судового засідання Т.С. Готовкіна

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідачів – Казанцева З.Т. – представник, довіреність у справі.

Суть спору: Сільськогосподарський виробничий кооператив «Ізумрудний» звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції з позовом про визнання недійсним рішення від 19.10.2007р. № про застосування фінансових санкцій в сумі 1000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення прийнято відповідачем необґрунтовано, оскільки позивач не порушував вимоги ст.ст.15,17 Закону України «Про державне регулювання виробництва й обороту спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольного напоїв і тютюнових виробів».

Відповідач у запереченнях на позов вважає, що позов не підлягає задоволенню, посилається, що спірне рішення прийнято відповідно до закону, у зв’язку з тим, що позивач здійснював роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії.

З'ясувавши можливість врегулювання спору до судового розгляду, суд встановив, що сторони не згодні врегулювати спір до судового розгляду, у зв’язку з чим суд закінчив підготовче провадження та перейшов до судового розгляду справи.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, та після закінчення яких, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

08.10.2007р. Джанкойською об’єднаною державною податковою інспекцією була проведена планова перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обороту.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 001251 від 08.10.2007 року (а.с. 8-9).

З акту перевірки вбачається, що під час проведення перевірки, посадові особи відповідача прийшли до висновку, що позивачем порушені вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва й обороту спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольного напоїв і тютюнових виробів», а саме, що позивач здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат, не зазначений у ліцензії.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1000,00 грн. (а.с. 14).

Позивач посилається на те, що акт перевірки складений з перевищеннями повноважень з порушеннями ст. 112 ЗУ "Про державну податковою службу в України" та Указу Президента України "Про деякі заходи по дерегулювання підприємницької діяльності".

Суд вважає таке посилання позивача неспроможним, з огляду на наступні норми закону.

Згідно ст. 4 Закону України “Про державну податкову службу в України” Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, якому підпорядковуються зокрема Державна податкова інспекція в АРК .

До прав органів державної податкової служби відноситься згідно з п. 1 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в України” здійснення документальних невиїзних перевірок, а також планових та позапланових  виїзних перевірок своєчасності, достовірності повноти нарахування  і сплати податків  та зборів (обов’язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними  особами, їх філіями, відділеннями іншими відокремленими підрозділами, що не мають статус юридичної особи а також фізичними  особами, які мають статус суб’єктів підприємницької діяльності.

У ст. 11-1 вказаного закону визначені підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок. Плановою виїзною перевіркою вважається перевірка платника податків, яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням платника податків. Планова виїзна перевірка проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності платника податків за письмовим  рішенням  керівника відповідного органу державної податкової служби не частіше одного разу на календарний рік. Право на проведення  планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за десять днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в України” посадові особи органу держаної податкової служби вправі приступати до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявністю підстав для їх проведення та за умови надання платнику податків під розписку  направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки.

Ненадання цих документів платнику податків є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до проведення перевірки.

Наказом ДПА України від 10.08.2005р. № 327 затверджений Порядок  оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 925/11205.

Пунктом 1.2. вказаного Порядку визначено, що плановою виїзною перевіркою вважається  перевірка суб’єкта господарювання  щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов’язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби  і проводиться за місцезнаходженням такого суб’єкта господарювання. За результатами проведення виїзних планових та позапланових перевірок фінансово-господарської діяльності суб’єкта господарювання оформляється акт, а в разі відсутності порушень податкового, валютного та іншого законодавства –довідка.

З матеріалів справи вбачається, що перевірка проводилась на підставі направлень від 05.10.2007р. (а.с. 12,13), результати перевірки оформлені відповідним актом.

Що ж до обґрунтованості спірного рішення, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва й обороту спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольного напоїв і тютюнових виробів» роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта підприємницької діяльності, до якої додається копія свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності, засвідчена нотаріально або органом, який видав оригінал  документа.

Для отримання ліцензії на  роздрібну  торгівлю  алкогольними напоями додається довідка податкової  служби  про  реєстрацію  електронних контрольно-касових  апаратів (книг обліку розрахункових операцій), що знаходяться у місці торгівлі.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на  провадження якого суб'єкт підприємницької діяльності має намір одержати ліцензію (імпорт,  експорт, оптова, роздрібна  торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково  зазначаються  перелік  електронних контрольно-касових апаратів  (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також адреса місця торгівлі.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом підприємницької діяльності зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення;  реєстраційні  номери  книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

З акту перевірки вбачається, що роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснювалась через РРО-ДАТЕКС МР 500-02 заводський номер 90004792 не зазначеного в ліцензії.

Позивач стверджує, що торгівля алкогольними напоями дійсно проводилася через касовий апарат ДАТЕКС.

Суд встановив, що при оформленні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями №279186 (а.с. 17), у додатку до ліцензії вказаний електронно-касовий апарат ЭККА ДАТЕКС № 90004729.

Судом встановлено, що при оформленні додатку до ліцензії №279186 працівниками Регіонального управління ДААК ДПА в АР Крим була допущена технічна друкарська помилка найменування ЭККА вказано МІНІ, замість ДАТЕКС, що підтверджене ними внесенням виправлення 18.10.2007 року у додатку до ліцензії. Інформація про касовий апарат модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення, реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій в ліцензії вказані електронно-касового апарату ДАТЕКС, через який проводилися розрахунки.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що посадові особи ДПІ прийшли необґрунтованого висновку, про те, що РРО-ДАТЕКС МР 500-02 заводський номер 90004792 не зазначений в ліцензії, та відповідно такий висновок необґрунтовано покладений в основу спірного рішення, оскільки факти з боку позивача відсутні порушення положень ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва й обороту спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольного напоїв і тютюнових виробів».

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

-          на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-          з  використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-          обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають

-          значення для прийняття рішення (вчинення дії);

-          безсторонньо (неупереджено);

-          добросовісно;

-          розсудливо;

-          з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

-          пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

-          з урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

-          своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пояснення працівника позивача вказані у акті перевірки, щодо помилкового розміщення касових апаратів не може бути доказом належного обґрунтування спірного рішення, оскільки по перше неналежне розміщення РРО не є порушенням ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва й обороту спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольного напоїв і тютюнових виробів», по друге спірне рішення винесено саме за торгівлю алкогольними напоями через РРО-ДАТЕКС МР 500-02 заводський номер 90004792, що не зазначеного в ліцензії, при цьому ця обставина спростована вище викладеним.

Таким чином, суд вважає, що спірне рішення необґрунтоване, відсутні підстави для застосування до позивача штрафних санкцій за порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва й обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольного напоїв і тютюнових виробів», а позов підлягає задоволенню.

Вступна та резолютивна чистини постанови оголошені – 11.12.2007р.

Повний текст постанови оформлений та підписаний – 12.12.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, п. 1 ст. 153, 160, 163, п. 4 ст. 167  КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати протиправним та нечинним рішення Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції від 19.10.2007р. № про застосування до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Ізумрудний» фінансових санкцій в сумі 1000,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.