ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"02" квітня 2007 р.                                                                             Справа № 10/062-07

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку  № 1 Київської обласної філії, м. Бровари

до Приватного підприємства „Ліфтмаркет”, м. Бровари

про стягнення  4076,28  грн.

суддя  Тищенко О.В.

За участю представників сторін:

позивача –Листопад О.І. (довіреність від 02.01.2007р. № 75)

відповідача –не з’явився

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла  позовна заява Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку  № 1 Київської обласної філії (далі –позивач) до Приватного підприємства „Ліфтмаркет” (далі –відповідач) про стягнення 4076,28 грн. заборгованості з яких:  3913,66 грн. основна заборгованість, 102,24  грн. пеня, 11,81 грн. сума інфляційних втрат,   36,76  грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.02.2007р. було порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 13.03.2007р.

Позивач обгрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання послуг телефонного зв’язку від 01.04.2001 року № 1085, щодо своєчасного та повного розрахунку за надані послуги телефонного зв’язку, в зв’язку з чим за останнім утворилась заборгованість в сумі 3913,66 грн.

Відповідач в судові засідання без поважних причин неодноразово не з’явився, письмовий відзив не надав, хоча про час, дату, та місце слухання справи був повідомлений ухвалами господарського суду Київської області від  12.02.2007р.,  та від  13.03.2007р., які направлялись відповідно до Інструкції з діловодства в господарських судах  України, яка затверджена наказом Вищого господарського суду  України № 75 від 10.12.2002р., а саме рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані Господарським судом документи не надано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу  у відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи  доказами.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між Відкритим акціонерним товариством “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 1 Київської обласної філії (підприємство зв’язку) та Приватним підприємством „Ліфтмаркет” (споживач) було укладено Договір про надання послуг телефонного зв’язку від 01.04.2001 року № 1085 (Договір), відповідно до умов якого підприємство зв’язку надає послуги електрозв’язку, перераховані в додатку 1 і безплатні послуги, перераховані в додатку 2 до Договору.

Відповідно до п. 4.5. Договору розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводиться Споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковий.

Позивач відповідно до умов Договору надав відповідачу послуги електрозв’язку, що підтверджується роздруківками по міжнародним переговорам, які залучено до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов’язання щодо своєчасної оплати наданих  послуг електрозв’язку виконував неналежним чином, в зв’язку з чим за останнім  утворилась заборгованість в сумі    3937,28 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 3913,66 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень до Цивільного кодексу України від 16.01.03р. № 435-IV, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов”язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, цей Кодекс застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Зважаючи на те, що обов’язок відповідача щодо оплати боргу по Договору про надання послуг електрозв’язку від 01.04.2001 року № 1085 продовжує існувати, а у позивача існує право на стягнення боргу, господарський суд вважає за необхідне застосувати норми Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р. та Гоподарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за  договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за  завданням  другої  сторони  (замовника)  надати послугу,  яка  споживається  в  процесі  вчинення  певної  дії або здійснення певної діяльності,  а замовник зобов'язується  оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі –ГК України), суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зообов”язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом України (ст. 525 ЦК України).

Таким чином, вимога про стягнення 3913,66 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

За несвоєчасну оплату згідно п. 5.8 Договору та Закону України “Про телекомунікації” позивачем нарахована пеня в розмірі 102,24 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації” у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Враховую вищенаведене, сума нарахованої пені в розмірі 102,24 грн. підлягає задоволенню.

Також, позивачем було нараховано 11,81 грн. інфляційних втрат та 36,76 грн. 3% річних.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем в позовній заяві  заявлено вимогу про стягнення 3937,28 грн. основного боргу, проте, з доданого позивачем розрахунку вбачається, що сума основного боргу складає 3913,66 грн., а сума інфляційних втрат становить 11,81 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов”язань, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі  11,81 грн. та  36,76 грн. 3% річних є обгрунтованими документально підтвердженими та підлягають задоволенню.

Отже, стягненню з відповідача підлягає 3913,66  грн. основного боргу,  102,24 грн. пені,  11,81 грн.  інфляційних втрат та 36,76 грн.  3% річних.

У зв’язку з повним задоволенням позову господарський суд на підставі ст. 49 ГПК України судові (господарські) витрати покладає на відповідача.

Керуючись, ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.   Позов задовольнити повністю.

2.  Стягнути з Приватного підприємства „Ліфтмаркет” (07100, Київська область, м. Бровари, вул. Кутузова, 57, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку  № 1 Київської обласної філії (07400, м. Бровари, вул. Гагаріна, 20, ) 3913,66 грн. основного боргу,  102,24 грн. пені, 11,81 грн.  інфляційних втрат та 36,76 грн. 3% річних, а також судові витрати: державне мито в розмірі 102,00 грн. та  118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Наказ  видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Тищенко О.В.