ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2007 р.
№ 18/663

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю прокурора відділу Генеральної прокуратури України О. Івченко, розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання заступника прокурора м. Києва на рішення господарського суду м. Києва від 22 грудня 2005 року у справі № 18/663 за позовом компанії “Альбатрос Стренг Лімітед” до товариства з обмеженою відповідальністю “Комерційний банк “Актив-банк” про спонукання до виконання дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2005 року компанія “Альбатрос Стренг Лімітед” звернулась до господарського суду м. Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Комерційний банк “Актив-банк” про зобов’язання відповідача виконати обов’язки за договором на відкриття та обслуговування банківських рахунків від 4 листопада 2005 року № 1104/07 в частині здійснення за дорученням позивача придбання іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України за портфельними інвестиціями у разі повного або часткового припинення володіння іноземним інвестором цінними паперами, емітованими резидентами, а також повного або часткового повернення прибутків, доходів, інших коштів, одержаних від володіння іноземним інвестором цінними паперами, емітованими резидентами, без посередництва резидента - торговця цінними паперами; без витребування у позивача наступних документів: копії інформаційного повідомлення про внесення іноземної інвестиції з відміткою органу, який здійснює державну реєстрацію іноземних інвестицій, про повне або часткове вилучення інвестиції; офіційного повідомлення про лістинг цінних паперів; виписки (довідки) іноземного банку (іноземних банків) про проведення розрахунків між нерезидентами за об’єкт інвестування; без спонукання позивача сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі іноземної валюти, тобто без обов’язкового надання ним платіжних доручень про перерахування збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, а також без утримання суми цього збору з коштів, що перераховуються позивачем на купівлю іноземної валюти, і, відповідно, без заповнення (зазначення) позивачем і відповідачем відповідних реквізитів щодо збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі іноземної валюти в заявах позивача про купівлю іноземної валюти і без передбачення окремим рядком у заявах про купівлю іноземної валюти додаткового збору на обов’язкове державне пенсійне страхування (незалежно від вимог підзаконних нормативних актів); про зобов’язання відповідача забезпечити перерахування придбаної для позивача відповідно до рішення суду на міжбанківському валютному ринку України іноземної валюти на рахунки позивача за кордоном виключно на  підставі  платіжних доручень  позивача.

Відповідач позов не визнав з огляду на безпідставність вимог.

Рішенням господарського суду м. Києва від 22 грудня 2006 року позов задоволено.

Заступник прокурора м. Києва просить рішення в даній справі скасувати з підстав неправильного застосування господарським судом пункту 5 статті 1, пункту 4 статті 2 Закону України “Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, статей 1, 2 і 27 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

В судовому засіданні прокурор уточнив вимоги касаційного подання і просив передати справу на новий розгляд.

Сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, але право на подання відзиву на касаційне подання не використали і їхні представники в судове засідання не з’явилися.

Колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню.

Господарським судом встановлено, 4 листопада 2005 року компанія “Альбатрос Стренг Лімітед”, яка є резидентом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії (далі-Сполучене Королівство), та товариство з обмеженою відповідальністю “Комерційний банк “Актив-банк” уклали договір на відкриття і обслуговування поточних рахунків.

В грудні 2005 року компанія подала банку заяву про купівлю іноземної валюти, але банк відмовив у проведенні цієї господарської операції у зв’язку з не наданням клієнтом повного пакету документів, необхідних для придбання валюти, та відсутністю у покупця наміру сплатити збір  на  обов’язкове  державне пенсійне  страхування  з  цієї  операції згідно  із  Законом  України  “Про  збір  на обов’язкове державне  пенсійне  страхування“.

Задовольняючи позов, господарський суд виходив з положень статті 55 Закону України “Про банки і банківську діяльність”, Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12 листопада 2003 року , а також укладеного між сторонами договору на відкриття та обслуговування банківських рахунків, згідно з якими відповідач зобов’язаний проводити обслуговування поточного рахунку позивача в національній валюті та здійснювати за його дорученням розрахункові операції і, оскільки між Урядами України та Сполученого Королівства 10 лютого 1993 року укладені Угода про сприяння і взаємний захист інвестицій та Конвенція про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, компанія звільнена від сплати збору на обов’язкове державне  пенсійне  страхування у разі придбання безготівкової валюти.

Колегія суддів вважає, що такого висновку господарський суд дійшов без врахування усіх обставин справи та характеру спірних правовідносин.

За правилами пункту 5 статті 1, пункту 4 статті 2 Закону України “Про збір на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” платниками збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування є юридичні особи, що здійснюють операції з купівлі-продажу валют; об’єктом оподаткування для таких платників є сума операції з купівлі-продажу валют. Водночас предметом регулювання Конвенції про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна є податок на прибуток (доходи) підприємств.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року N 1740 “Про затвердження Порядку сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій“ здійснення контролю за сплатою збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу валют та надання роз’яснень з цього питання належить до компетенції Пенсійного фонду України та Національного банку України.

Згідно листа Національного банку України від 27 травня 2005 року № 25-111/818-5419 “Про питання сплати збору на обов’язкове пенсійне страхування” з метою всебічного, об’єктивного і повного розгляду спорів, що стосуються питань сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, рекомендується залучати органи Пенсійного фонду України в якості третьої особи на стороні банків.

Як вбачається з тексту позовної заяви, компанія “Альбатрос Стренг Лімітед” просила господарський суд залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, проте в порушення вимог статті 27 Господарського процесуального кодексу України зазначене клопотання залишено судом без розгляду.

Відповідно до статті 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор може вступити за своєю ініціативою  у  справу,  порушену  за позовом   інших   осіб,   на  будь-якій  стадії  її  розгляду  для представництва інтересів держави, подавши касаційне подання.

За змістом статей 1119 і 11110 Господарського процесуального кодексу України прийняття судом рішення, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі в справі є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду з передачею справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання заступника прокурора м. Києва задовольнити.

Рішення господарського суду м. Києва від 22 грудня 2005 року у справі №18/663 скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий, суддя

М.В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій