ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

13.12.2007                                                                                                  №  02.06/12-

Суддя господарського суду Тисянчин В. М. розглянувши матеріали

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпатполіметали”,                               с. Мужієво Берегівського району

до приватної компанії з обмеженою відповідальністю „Сауляк Ресорсез Лімітед”, Республіка Маврикій, Порт - Луі

про розірвання угоди про надання позики та стягнення 686 808,13 доларів США

ВСТАНОВИВ,

Позивач ТзОВ „Закарпатполіметали” (Закарпатська область                               Берегівський район с. Мужієво) заявив позов до приватної компанії з обмеженою відповідальністю „Сауляк Ресорсез Лімітед” місцезнаходження якого є Республіка Маврикій, Порт –Луї, тоді як в резолютивній частині позовної заяви просить стягнути з самого себе (тобто підприємства - позивача) на користь компанії відповідача суму 686 808,13 доларів США, чим порушено ст. ст. 54, 57 ГПК України.

Крім цього, позов не відповідає вимогам ст. ст. 15, 124 ГПК України.

Справи  у  спорах,  що  виникають при виконанні господарських договорів  та  з  інших  підстав,  а  також  справи  про  визнання недійсними    актів    розглядаються    господарським   судом   за місцезнаходженням відповідача.

Господарські суди мають  право  також  розглядати  справи  за участю іноземних підприємств і організацій, якщо:

1. місцезнаходженням     філії,     представництва,    іншого відособленого підрозділу іноземного підприємства чи організації  є територія України;

2. іноземне  підприємство  чи  організація  має  на території України нерухоме майно, щодо якого виник спір,

тоді як матеріали справи свідчать, що відповідач не наділений вказаними ознаками.

Окрім того, позивачем сплачена сума 85 грн. держмита, тоді як відповідно до ч.1 ст.46 Господарського процесуального кодексу України та п. 2 ст. 3 Декрету КМУ „Про державне мито”  державне мито сплачується чи стягується в доход бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Оскільки розмір ставок державного мита із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду становлять 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (102 грн.) і не  більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (25 500 грн.) (Декрет Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, в редакції від 25.03.2005 року; Голос України від 01.04.2005 року №59 внесення змін до Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів України”, в редакції від 25.03.2005 року                                             № 2505-IV (п.1) ст. 3).

За таких обставин у прийнятті позовної заяви належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 15, 33, 54, 57, 62 (п. 1), 63, (п. 4), 86, 124 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.          Відмовити в прийнятті позовної заяви

2.  Сплачені судові витрати:

-  мито –платіжним дорученням № 7427 від 29.11.2007 року в сумі 85  грн.

та

- витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу - платіжним дорученням № 7428 від 29.11.2007 року в сумі 118 грн.

підлягають поверненню з держбюджету України.

3.  Зобов’язати позивача надіслати дану ухвалу відповідачу, для чого на адресу позивача надіслати два примірника цієї ухвали.

Суддя                                                                           Тисянчин В. М.