ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 листопада 2007 р.

№ 5/56-Б

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі
:

Полякова Б.М.-
головуючого(доповідач у справі),

Ткаченко Н.Г.

Катеринчук Л.Й.,

розглянувши касаційну скаргу

арбітражного керуючого ОСОБА_1

на ухвалу

від 16.06.2007 р. господарського
суду Херсонської області

у справі

№ 5/56-Б господарського
суду Херсонської області

за заявою

ТОВ «База Постачзбутторг»ЛТД, м.
Херсон

до

Херсонського виноробного заводу,
м. Херсон

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_2; ОСОБА_1

голова комітету кредиторів

ДПІ в м. Херсоні

в судовому засіданні взяли участь:

арбітражний керуючий

ОСОБА_1;

ліквідатор банкрута

ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
Херсонської області знаходиться справа № 5/56-Б про банкрутство
Херсонського виноробного заводу.

Постановою господарського суду
Херсонської області від 20.08.2003 р. визнано Херсонський виноробний завод
банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатора банкрута.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 17.08.2005 р. припинено повноваження діючого
ліквідатора банкрута та ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого
ОСОБА_1

05.06.2007 р. комітетом кредиторів
подано до суду клопотання про припинення повноважень ліквідатора банкрута
арбітражного керуючого ОСОБА_1 та призначення ліквідатором арбітражного
керуючого ОСОБА_2

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 16.06.2007 р. (суддя Пінтеліна Т.Г.) задоволено
клопотання комітету кредиторів про припинення повноважень ліквідатора банкрута
арбітражного керуючого ОСОБА_1 та призначення ліквідатором арбітражного
керуючого ОСОБА_2

Не погоджуючись з винесеною
ухвалою, арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського
суду Херсонської області від 16.06.2007 р. та справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована
порушенням судом норм матеріального права, зокрема ст. 16 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі -
Закон), та неправильним застосування норм процесуального права.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч. 13 ст. 30 Закону
передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх
обов'язків господарський суд може припинити повноваження ліквідатора на
підставі клопотання комітету кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи,
комітет кредиторів на своєму засіданні від 01.06.2007 р. визнав роботу
ліквідатора банкрута ОСОБА_1 незадовільною
та прийняв рішення про звернення до суду з клопотанням на підставі ст.
ст. 16, 30 Закону про припинення повноважень останнього у зв'язку з неналежним
виконанням ним своїх обов'язків.

Відповідно до ст. 25 Закону, яка
визначає повноваження ліквідатора,  з дня
свого призначення ліквідатор, зокрема, формує ліквідаційну масу; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує
фінансове становище банкрута; реалізує майно банкрута для задоволення вимог,
включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Під час виконання повноважень
ліквідатора банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_1 протягом майже двох років не
вчинялися будь-які дії, спрямовані на завершення інвентаризації майна банкрута,
його оцінки та, як наслідок, реалізації з метою задоволення вимог кредиторів.

Натомість, відповідно до звіту
ліквідатора (а.с. № 4-6 том VIII) майно банкрута передавалося в оренду та
реалізовувалися залишки товарно-матеріальних цінностей.

При цьому, витрати на проведення
ліквідаційної процедури зростали, а доходи, отримані ліквідатором від такої
діяльності, не покривали їх, тобто відбувалося нарощування заборгованості
банкрута.

На підставі наведеного колегія
суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо припинення
повноважень ліквідатора банкрута у зв'язку з неналежним виконанням покладених
на нього Законом обов'язків.

Допущення порушень приписів ст. 20
ГПК України при винесенні оскаржуваної ухвали не вбачається.

Інші доводи касаційної скарги
заявника не спростовують висновків суду першої інстанції.

За таких обставин справи колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для зміни або скасування оскаржуваної
ухвали відсутні, тому вона підлягає залишенню без змін, як законна та
обґрунтована.

З урахуванням викладеного та
керуючись  ст. ст. 16, 25, 30 Закону
України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117, 1119 -11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу арбітражного
керуючого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду
Херсонської області від 16.06.2007 р. у справі № 5/56-Б залишити без
змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко