ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

25.09.2007
Справа №2-15/7142-2007

За позовом Державного підприємства «Бершадський спиртовий завод» (24400, Вінницька область,  м. Бершадь, вул.. Чкалова, 1; 99016, АР Крим, м. Севастополь, вул.. Сивашська, 13, )

До відповідача Приватного підприємства фірми «Зелений берег» (98612, АР Крим, м. Ялта, вул. Дзержинського, 5, )

Про стягнення 12302,92 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А.Іщенко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Хлобистова І.В., довіреність № 828 від 30.07.2007 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Державне підприємство «Бершадський спиртовий завод» звернувся з позовом до Господарського суду АР Крим до відповідача Приватного підприємства фірми «Зелений берег»  про стягнення 12302,92 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань щодо оплати поставленого позивачем товару,  в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 12302,92 грн., що і стало приводом для звернення Державного підприємства «Бершадський спиртовий завод» з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач явку представника у судове засідання жодного разу не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, вимоги суду не виконав. Про час та місце слухання справи був поінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

12.05.2006 р. між Державним підприємством «Бершадський спиртовий завод» (Продавець) (позивач) та Приватним підприємством фірмою «Зелений берег» (Покупець) (відповідач) був укладений договір купівлі-продажу № 101. (а.с. 7)

Згідно пункту 1.1 Договору Продавець продає, а Покупець купує концентрат квасного сусла (ККС) в кількості 40 тон, в тому числі 20 тон у травні 2006 р., 20 тон у червні 2006 р.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що ціна за 1 тону ККС становить 4900,00 грн. з ПДВ. Зміни в цінах можливі за попередньою згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди до Договору (пункт 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 4 Договору оплата кожної партії ККС здійснюється таким чином: 50% вартості ККС передплата, 50% вартості протягом 10 банківських днів від дати поставки ККС.

На виконання умов Договору Продавцем було відпущено Покупцю ККс на загальну суму 101200,74 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними:  ТТН від 29.05.2006 р. на суму 49700,70 грн. (а.с. 10)

ТТН від 30.06.2006 р. на суму 51500,04 грн. (а.с. 11)

Вказаний товар був отриманий відповідачем, про що свідчать підписи представника відповідача у товарно-транспортних накладних, та довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей. (а.с. 13-14).

02.08.2006 р. сторони уклали додаткову угоду № 2 до Договору № 101 від 12.05.2006 р. (а.с. 8), якою ціна за одну тону ККС становить 5910,00 грн.

Після укладення сторонами вказаної угоди позивачем було відпущено відповідачу 8160 тону товару на загальну суму 42026,92 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною № 121 від 04.08.2006 р. на суму 42026,92 грн. (а.с. 9)

Вказаний товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписом представника відповідача у товарно-транспортних накладних, та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей. (а.с. 12).

Отже, позивачем було передано Приватному підприємству фірмі «Зелений берег» товару на загальну суму 143227,66 грн.

Відповідачем було частково сплачено вартість отриманого товару, що підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями на суму 130924,74 грн.

Проте, відповідач не виконав свої обов’язки за договором щодо повної оплати поставленого позивачем товару, в результаті чого за ним склалася заборгованість у розмірі 12302,92 грн., що і послужило підставою для звернення Державного підприємства «Бершадський спиртовий завод» із позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Статтею 61 Конституції України встановлено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2006 р. на адресу позивача надійшла претензія ПП «Зелений берег» щодо якості відпущеного товару, у зв’язку з чим заборгованості відповідача перед ДП «Бершадський спиртовий завод» не існує.

Суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до статей 673, 675 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Товар, який продавець передає або зобов’язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Згідно частини 1 статті 268 Господарського кодексу України якість товарів,  що  поставляються,  повинна  відповідати стандартам, технічним умовам,  іншій технічній документації,  яка встановлює вимоги до  їх  якості,  або  зразкам  (еталонам),  якщо сторони  не  визначать  у  договорі  більш високі вимоги до якості товарів.

Прийом продукції по якості здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затвердженої постановою держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П –7, якщо інше не передбачено договором.

Як слідує з матеріалів справи, останнього разу товар був одержаний відповідачем  04.08.2006 р.

Відповідно до пункту 16 Інструкції про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості № П –7 (далі – Інструкція П –7), при виявленні невідповідності якості продукції вимогам стандарту, технічних умов, договору, одержувач зупиняє прийомку товару продукції і зобов’язаний викликати для участі в прийомці і складення двостороннього акту представника іногороднього виготовника (відправника).

Прийомка продукції одностороннє підприємством – одержувачем може здійснюватися при наявності одночасно наступних умов: 1. відсутність відповідної інспекції по якості або бюро товарних експертиз в місті надходження одержувача (покупця); при відмові їх виділити представника або його неявці. 2. при наявності згоди виготовника (відправника на односторонню прийомку товару підприємством-одержувачем.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не надавалася згода на односторонню прийомку товару по якості, а зворотного представник відповідача не представив.

За результатами прийомки товару продукції по якості складається акт про фактичну якість продукції. Акт повинен бути складений в день закінчення прийомки продукції по якості. Акт повинен бути підписаний всіма особами, які приймають участь в перевірці продукції по якості. (пункти 29, 30 Інструкції П –7).

Відповідачем в порушення вимог статей  33, 34 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, не представлено суду доказів складання відповідного акту, який би відповідав вимогам чинного законодавства.

А отже, відповідач, в порушення норм чинного законодавства,  не представив суду доказів виконання свого зобов’язання  оплати наданого позивачем товару, в той час як відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати вартості поставленого товару в розмірі 12302,92 грн., а отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 75 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємства фірми «Зелений берег» (98612, АР Крим, м. Ялта, вул. Дзержинського, 5, , п/р № 001 в Ялтинській філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 324270) на користь Державного підприємства «Бершадський спиртовий завод» (24400, Вінницька область,  м. Бершадь, вул.. Чкалова, 1; 99016, АР Крим, м. Севастополь, вул.. Сивашська, 13, , п/р № 260051271 в «Райффайзен банк Аваль», м. Берщадь, МФО 302247)   12302,92 грн. заборгованості, 123,03 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.