ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.07 р.                                                                               Справа № 38/253

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітан-плюс” м. Слов’янськ Донецької області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ПолімерАвтоПром”                               м. Костянтинівка Донецької області

про стягнення 3 500грн.00коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: Ткаченко В.О., директор

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Вітан-плюс” м. Слов’янськ Донецької області, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ПолімерАвтоПром” м. Костянтинівка Донецької області про стягнення суми боргу у розмірі 3 500грн.

01.10.2007р. на адресу суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій  області від 26.09.2007р. № 22-15/2972, відповідно до якого відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю „ПОЛІМЕРАВТОПРОМ”  м. Костянтинівка Донецької області значиться у ЄДРПОУ як юридична особа ( код 34064308) та знаходиться за адресою: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Білоусова, 2А.

На адресу господарського суду Донецької області повернулись конверти направлені відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві з відміткою “за даною адресою організація не працює”.

У судовому засіданні 15.10.2007р. позивач надав суду поштову квитанцію про направлення копії позовної заяви відповідачу за адресою: 85114, Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Білоусова, 2А, та конверт з позовними матеріалами, який повернувся з вищевказаної адреси, які судом розглянуті, прийняті до уваги та злучені до матеріалів справи.

Відповідач у судове засідання не з’явився, вимоги ухвали суду не виконав, витребувані документи не представив, про причину неявки суд не повідомив, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача  було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач  надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши  уповноваженого представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

За усною домовленістю Товариство з обмеженою відповідальністю „ПолімерАвтоПром” м.Костянтинівка Донецької області (далі – відповідач) зобов’язувалося поставити  Товариству з обмеженою відповідальністю „Вітан-плюс” м.Слов”янськ Донецької області (далі – позивач) товар, а саме гранулу вторинну ПВД 1 сорт  у кількості 21045,5 кг,  а позивач  зобов’язувався оплатити за поставлений  товар.

Відповідач  поставив позивачу товар на суму 105 227грн.50коп., що підтверджується накладними №22 від 17.10.2006р. на суму 14 415грн., №24 від 17.11.2006р. на суму 8 000грн., №27 від 30.11.2006р. на суму 29 770грн., №28 від 14.12.2006р. на суму 22 860грн., №29 від 29.12.2006р. на суму 10 360грн., №1 від 29.01.2007р. на суму 19 822грн.50коп.

Позивачем платіжними дорученнями №211 від 12.10.2006р. на суму 10 000грн., №214 від 17.10.2006р. на суму 5 000грн., №219 від 25.10.2006р. на суму 5 000грн., №237 від 10.11.2006р. на суму 8 000грн., №243 від 22.11.2006р. на суму 9 185грн., №244 від 27.11.2006р. на суму   10 000грн., №249 від 30.11.2006р. на суму 10 000грн., №262 від 11.12.2006р. на суму 9 500грн., №269 від 22.12.2006р. на суму 3 360грн., №271 від 26.12.2006р. на суму 9 360грн., №276 від 28.12.2006р. на суму 10 000грн., №1 від 04.01.2007р. на суму  2 817грн.50коп., №17 від 18.01.2007р. на суму 9 425грн., №21 від 26.01.2007р на суму 7 080грн.  було сплачено відповідачеві за товар на загальну суму 108 727грн.50коп.

Відповідач у повному обсязі не до поставив позивачу товару на суму 3 500грн. та останнім  було направлено на адресу відповідача претензію № б/н від 15.03.2007р.  Претензія залишена відповідачем без розгляду та реагування.

Оскільки, до теперішнього часу відповідачем не поставлено позивачу товар у повному обсязі, тому він просить суд стягнути з відповідача суму боргу 3 500грн.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на копії накладних, копії платіжних доручень, копії податкових накладних, копії рахунків – фактур, розрахунок суми боргу, правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то  судом застосовані положення Господарського кодексу України  (далі - ГК України) як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Статтею 193 ГК України передбачені загальні умови виконання господарських зобов’язань.

1. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

2. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Абзацем другим частини 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу  України (далі - ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Матеріалами справи підтверджується наявність у діях позивача волевиявлення на встановлення правовідносин безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір.

Пунктом 1 статті 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що у силу зобов”язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання по сплаті боргу.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною другою ст. 530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений моментом пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем на адресу відповідача була направлена  претензія №б/н від 15.03.2007р., в якій позивач пропонував відповідачу повернути грошові кошти на розрахунковий рахунок, або поставити продукцію на суму заявлену у претензії, але відповідач  залишив її без розгляду та реагування.

Позовні вимоги підтверджуються відповідними доказами та не спростовуються жодним доказом відповідача.

Суд вважає, що вимоги позивача є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 193 Господарського кодексу України,  ст.ст.11, 205, 218, 509, 526, ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 90 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітан-плюс”                         м. Слов’янськ Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю „ПолімерАвтоПром” м. Костянтинівка Донецької області про стягнення суми боргу у розмірі 3 500грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ПолімерАвтоПром” м. Костянтинівка Донецької області  (85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул.Білоусова, 2а,  р/р 9000 у ЗАТ “Донгорбанк” м. Донецьк, МФО 334970, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Вітан-плюс” м. Слов”янськ Донецької області (84109, Донецька область, м. Слов”янськ, вул.Підгірна,172 р/р 4001 в КФ КБ “Приватбанк”, МФО 335548, ) заборгованість у сумі 3 500грн., держмито у сумі 102грн. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

У адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „ПолімерАвтоПром”                 м. Костянтинівка Донецької області  винести окрему ухвалу.

Рішення оголошено у судовому засіданні 15.10.2007року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі