ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.11.07р.

Справа № А12/264-07

За позовом  Госпрозрахункового об'єднання ринків м. Кривого Рогу Дніпропетровської обласної спілки споживчих товариств, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до  Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Коршуновій О.С.

Представники сторін:

Від позивача Старченко Т.В. довіреність № 310 від 10.10.2007р.

Від відповідача  Сеїна О.О. довіреність № 7/26-3078 від 27.12.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач  просить визнати недійсним рішення ХХІХ сесії ІУ скликання Криворізької міської ради від 23.11.2005р. № 3713 „Про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки в оренду для будівництва торговельного комплексу  на території Центрального ринку  Дзержинського району”; зобов’язати відповідача відновити позивачеві право користування земельною ділянкою площею 0,1364 га по вул. Косіора в м. Кривому Розі шляхом розгляду питання про надання позивачеві, як особі яка має переважне право землекористування, земельної ділянки площею 0,1364 га по вул. Косіора в м. Кривому Розі в оренду строком на 5 років.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що   позивач згідно договору оренди земельної ділянки від 30.10.2002р. № 1895 є користувачем земельної ділянки розміром 18 691 кв.м. розташованої по вул. Косіора в Дзержинському районі м. Кривого Рогу. Оспорюваним рішенням відповідач передав в оренду ТОВ „Контрагент” терміном на 2 роки земельну ділянку площею 0,1364 га для будівництва торговельного комплексу на території Центрального ринку Дзержинського району за рахунок земель, які перебувають в оренді у позивача. Позивач вказує на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем порушено  вимоги законодавства щодо порядку припинення права користування земельною ділянкою, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у користуванні іншої особи провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому Земельним Кодексом України та при наданні ТОВ „Контрагент” спірної земельної ділянки вилучення у позивача цієї землі у встановленому порядку не було здійснено. Крім того, п. 4 оспорюваного рішення щодо зобов’язання позивача укласти додаткову угоду до договору оренди від 30.10.2002р. № 1895 щодо зміни площі землі порушує  ст. 627 ЦК України та п.6.1 договору оренди за яким передбачено, що зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін. А тому, позивач зазначає, що саме він, як орендар спірної земельної ділянки, має переважне право на отримання в користування спірної земельної ділянки. Таким чином позивач вважає, що оспорюваним рішенням відповідач порушив охоронювані законом права та інтереси позивача, як орендаря спірної земельної ділянки.

Представник відповідача проти позову заперечує, у наданому письмовому клопотанні просить закрити провадження у  цій справі посилаючись на те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку  господарського судочинства і повинен подаватися за правилами, встановленими господарським процесуальним кодексом України згідно п. 15 рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007р. № 04-5/120 „Про деякі питання підвідомчості  та підсудності прав господарським судом”  яким передбачено, що якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Дослідивши матеріали справи,  заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Позовну заяву подано позивачем в порядку адміністративного судочинства України.

В позові позивач просить визнати недійсним рішення ХХІХ сесії ІУ скликання Криворізької міської ради від 23.11.2005р. № 3713 „Про затвердження проекту відведення та передачу земельної ділянки в оренду для будівництва торговельного комплексу  на території Центрального ринку  Дзержинського району”; зобов’язати відповідача відновити позивачеві право користування земельною ділянкою площею 0,1364 га по вул. Косіора в м. Кривому Розі шляхом розгляду питання про надання позивачеві, як особі яка має переважне право землекористування, земельної ділянки площею 0,1364 га по вул. Косіора в м. Кривому Розі в оренду строком на 5 років.

При цьому, позивач  в позові посилається на те, що оспорюваним рішенням порушені  права і інтереси  позивача на  право користування спірною земельною ділянкою, оскільки   земельна ділянка, яка за зазначеним рішенням передана в оренду ТОВ „Контрагент” на два роки для будівництва торговельного комплексу, знаходиться у користуванні у позивача на підставі договору оренди від 30.10.2002р. № 1895.

Вивчивши надані документи,   суд дійшов висновку про те, що  даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства на підставі наступного.

Відповідно до ч. 5 розділу УІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні загальні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Частиною 6 розділу УІІ "Прикінцевих та перехідних положень" цього Кодексу встановлено, що до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні  справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні  господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно до ч.1 п. 6 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція  адміністративних судів  поширюється  на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;  спори між суб'єктами  владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Як вбачається зі змісту позовних вимог даний спір стосується  порушення відповідачем права позивача на користування ним земельною ділянкою  площею 0,1364 га, що  розташована по вул. Косіора  в Дзержинському районі м. Кривого Рогу.

Крім того, відповідно до ст.ст. 12, 80 Земельного кодексу України  суб’єктами права власності на землю є  територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо через органи місцевого самоврядування –на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що даний спір не є публічно-правовим, а земля є об'єктом цивільних прав і обов'язків власником якої є  територіальні громади, відповідні органи державної влади згідно до ст.ст. 12, 80 Земельного кодексу України  та   використовується в господарській діяльності  на підставі цивільно-правових угод, а тому даний спір  носить господарський характер та підлягає розгляду  в порядку господарського судочинства України.

При цьому, судом  також враховано п. 15 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007р. № 04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" за яким  встановлено, що  якщо предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись  ч.1 п. 1  ст. 157, ст. 165   Кодексу адміністративного судочинства України,  господарський суд –

УХВАЛИВ:

Провадження  в адміністративній  справі № А12/264-07 закрити.

Ухвала суду набирає законної сили  у строки, встановлені відповідно до ст.186, ст. 254 КАСУ України.

Суддя

Л.В. Жукова