СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 листопада 2007 р.
Справа № 14/125-07/02-2а

Суддя господарського суду
Залімський І.Г.  , розглянувши
матеріали справи

за позовом:ТОВ
"Агрофірма "Гора", с. Щасливе, Київська область

до:Приватного
підприємця ОСОБА_1, смт Стрижавка, Вінницька область

позов на суму 337228 грн

ВСТАНОВИВ
:

До господарського суду Вінницької області
надійшла позовна заява №179 від 14.11.07.

Розглянувши дану заяву суд дійшов
висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 ГПК України
позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок
сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається
позов.

Проте, в порушення  вказаних норм, в позовній заяві не вказано та
не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Зокрема, в
позовній заяві позивач зазначив, що підприємство понесло збитки  в розмірі 310128 грн., на підтвердження чого
додав до позовних матеріалів розрахунок суми збитків. Водночас, позивач не
надав доказів, якими обґрунтовується вказаний розрахунок, зокрема не
надано  доказів  щодо площі озимого ріпаку, який позивачу  належало зібрати, докази щодо рівня  врожайності
оброблених площ до  відправки
жатки в м. Вінницю, та рівня врожайності збору ріпаку  без ріпакового столу. Також  не надано
доказів  щодо  ринкової ціни
ріпаку та доказів, які підтверджують здійснення позивачем оплату за
проведену  технічну експертиз   приставки для збору ріпаку на жатку до
комбайна LEXION 570.

Крім того, позивач, зазначивши про
те, що відповідач відмовляється забрати агрегат та повернути аванс і
транспортні витрати,  не надав
доказів  на підтвердження  даних обставин. Зокрема,  не надано доказів надіслання відповідачу  листа-претензії №117 від 11.07.07, копія
якого міститься в позовних матеріалах.

Також, позивачем  не
вказано норм  процесуального  закону на підставі якого подано позов.

Крім того, позивачем  не
надано   доказів сплати державного
мита та  витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у встановленому порядку.

Відповідно до Додатку №8 до  Інструкції Національного банку України „Про
безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті” в графі "Підпис
банку" платіжного документа, у  разі
перерахування коштів на рахунки клієнтів-отримувачів (фізичних та юридичних
осіб), які відкриті в інших банках, розрахунковий документ засвідчується
підписами керівника (його заступника) і головного бухгалтера (його заступника)
банку або підписами уповноважених осіб згідно з внутрішнім нормативними
документами банку та  відповідального
виконавця банку.   А в графі  "Дата виконання" зазначаються
число,   місяць   та
рік списання коштів з рахунку платника цифрами і засвідчуються підписом
відповідального виконавця та відбитком
штампа банку.

Всупереч викладеному, на доданих до
позову платіжних дорученнях (№796 від 23.10.07, №719 від 08.10.07, №766 від
22.10.07) відсутні печатка  установи
банку,  який здійснив відповідну  банківську операцію та   підпис і
прізвище  посадової особи, яка
провела  платіж.

До того ж , згідно п.14
Інструкції  “Про порядок обчислення та
справляння державного мита” при сплаті державного мита до документа, щодо якого
вчиняється відповідна дія додається останній примірник платіжного доручення про
сплату держмита з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту:
“Зараховано в доход бюджету _____ грн. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і
другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з
відміткою дати виконання платіжного доручення.

Натомість, на зворотньому боці
платіжних доручень №719 від 08.10.07, №766 від 22.10.07  зазначені
напис, відтиск печатки та підписи посадових осіб відсутні.

Крім того, відповідно до розділу 3
п.7 Інструкції Національного банку України „Про безготівкові розрахунки в
Україні в національній валюті”,
реквізит  "Призначення
платежу" платіжного документа заповнюється платником так, щоб надавати
повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється
перерахування коштів одержувачу. Проте, з графи "призначення платежу"
доданих до позову платіжних доручень неможливо встановити   з якої саме позовної заяви сплачене державне
мито та витрати на ІТЗ судового процесу, зокрема не вказано реквізити позовної
заяви (номер, дата), найменування сторін та предмет спору.

Також, позивачем  не
надано доказів сплати державного мита у встановленому  розмірі.

Так, відповідно до ст.3 Декрету КМУ
“Декрету Кабінету Міністрів “Про державне мито“,  держмито з вимог майнового характеру
сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Сума стягнення за даним  позовом, відповідно до його прохальної
частини, становить  338028 грн.  грн., фактично ж   платіжним дорученням   №719 від 08.10.07 та №766 від 22.10.07  до держбюджету було перераховано
держмито  в загальній  сумі
3372,28  грн., тоді як 1% від суми
даного позову складає  3380,28  грн.

Крім того, відповідно до  п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України,  до позовної заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення відповідачеві позовної заяви і доданих до неї матеріалів.

Проте,  позивач
не надав доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви  і доданих до неї документів.

На підставі викладеного, керуючись
п. п. 3,4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ
:

1.
Позовну заяву №179  від 14.11.07   разом з матеріалами  повернути позивачу.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Суддя
Залімський І.Г.