ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26"
листопада 2007 р.
Справа № 55/287-07

вх. № 8989/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - за первісним позовом- не з"явився

відповідача за первісним позовом- Алексеєнко А.В.

розглянувши справу за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Добропілля

до  Товариства з
обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер", с. П'ятигірське

про стягнення 63446,34 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
"Курганський бройлер", с. П'ятигірське,

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Добропілля

про  визнання недійсним
договору, стягнення 277860,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Добропілля, звернувся до
господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з
Товариства з обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер",
с. П'ятигірське,13750,00 грн. штрафу за порушення термінів сплати винагороди,
13750,00 грн. за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань, 35365,00 грн.
пені, 581,34 грн. відсотків за користування чужими коштами та судових
витрат,  мотивуючи свої вимоги тим, що
відповідач в порушення умов договору доручення на пошук простачальників
природного газу № 10/02-2004 від 10.02.04 р. та додаткових угод до нього №1-5
неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо здійснення своєчасних
оплат. Крім того позивач просить суд з метою забезпечення позову  накласти арешт на грошові кошти в межах ціни
позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 липня 2007
р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 13 серпня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 13 серпня 2007 року
представника  відповідача, враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом, а також те, що  у сторін
необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення
розгляду справи на інший день.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 серпня 2007
р. було відкладено розгляд справи на 26 вересня 2007 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 26 вересня 2007
р. було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК
України до 26 жовтня 2007 р.

26 вересня 2007 р. відповідач до канцелярії господарського суду
Харківської області надав клопотання, в якому просить суд здійснити заміну
неналежного відповідача- ВАТ з іноземними інвестиціями "Курганський
бройлер" на належного ТОВ "Курганський бройлер", у зв"язку
з реорганізацією товариства.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 вересня
2007 р. було відкладено розгляд справи на15 жовтня 2007 р.

12 жовтня 2007 року відповідач
звернувся до суду із заявою про застосування запобіжних заходів,
відповідно до якої просить суд накласти арешт на майно та розрахункові рахунки
позивача, прийнявши відповідне рішення.

15 жовтня 2007 р. відповідач звернувся до суду клопотання, в якому
відхиляє клопотання про вжиття запобіжних заходів як помилкове подане.

15 жовтня 2007 р. позивач до канцелярії господарського суду
Харківської області надав клопотання, в якому уточнює  повне найменування відповідача та просить суд
здійснити заміну неналежного відповідача- ВАТ з іноземними інвестиціями
"Курганський бройлер" на належного ТОВ "Курганський бройлер",
у зв"язку з реорганізацією товариства.

15 жовтня 2007 р. сторони звернулись до суду з заявою про
продовження строку розгляду справи до 26.11.2007 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2007
р. було задоволено клопотання сторін про продовження строку розгляду справи,
продовжено строк розгляду справи до 26 листопада 2007 року, здійснено заміну
відповідача-ВАТ з іноземними інвестиціями "Курганський бройлер" на
ТОВ "Курганський бройлер", у зв"язку з реорганізацією
товариства, відкладено розгляд справи на 05 листопада 2007 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 листопада
2007 р. було прийнято до сумісного розгляду зустрічний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер", с. П'ятигірське, в
якому позивач за зустрічним позовом просить суд визнати недійсним договір
доручення № 10/02-2004  від 10.02.04 р.
та додаткової угоди до нього, визнати недійсними акти виконаних робіт в рамках
договору № 10/02-2004  від 10.02.04 р., а
також стягнути з відповідача за зустрічним позовом кошти у сумі 277860,00 грн.
та судові витрати.

01 листопада 2007 р. позивач за первісним позовом надіслав до суду
клопотання, в якому просить суд розглянути справу без присутності представника
позивача, а також надав заперечення на відзив відповідача за первісним позовом
, де вказує на те, що договір доручення на пошук постачальників природного газу
№ 10/02-2004 від 10.02.04 р. є таким, що відповідає чинному законодавству на
момент укладання, посилаючись на те, що вказаний договір було підписано з боку
відповідача виконуючим обов"язки директора Василенком С.І., який діяв на
підставі наказу № 48 від 05.02.04 р., підпис якого засвідчений печаткою
відповідача, а також зазначає, що напротязі дії договору між сторонами було
підписано 38 актів прийому- передачі наданих послуг, в кожному з яких було
зазначено про належне виконання позивачем своїх обов"язків та про
відсутність в останнього претензій до позивача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 листопада
2007 р. було відкладено розгляд справи на 19 листопада 2007 р.

19 листопада 2007 р. позивач за первісним позовом надав відзив на
зустрічну позовну заяву, в якому вказуває на те, що договір доручення на пошук
постачальників природного газу № 10/02-2004 від 10.02.04 р. є таким, що
відповідає чинному законодавству на момент укладання, посилаючись на те, що
вказаний договір було підписано з боку відповідача виконуючим обов"язки
директора Василенком С.І., який діяв на підставі наказу № 48 від 05.02.04 р.,
підпис якого засвідчений печаткою відповідача, щодо актів прийому- передачі
надання послуг № 37 від 31.03.07 р. та № 38 від 05.04.07 р.  зауваження відповідача, на думку позивача за
первісним позовом, спростовуються характером послуг, які надавались
відповідачу, а саме надання послуг, а не постачання газу, на здійснення яких не
потрібно ліцензії.   Також позивач за
первісним позовом зазначив, що доказом виконання договору доручення з боку
відповідача є договір, укладений між відповідачем та ТОВ
"Ростхолдінг" та акт № 35 від 31.01.07 р., де зазначено що відповідач
прийняв послуги позивача по укладанню договору№ Г-14 від 14.12.06 р. на
постачання природнього газу на 2007 р., за що відповідачем було сплачено
позивачеві винагороду.

19 листопада 2007 р. в судовому засіданні було оголошено перерву
до 26 листопада 2007 р.

26 листопада 2007 року через канцелярію суду відповідач за
первісним позовом надав клопотання про відкладення розгляду справи, у
зв"язку з хворобою його представника.

Представник позивача за первісним позовом у призначене судове
засідання не з'явився,  про час та місце
розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача за первісним позовом проти первісного
позову заперечувала, зустрічні позовні вимоги підтримувала у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом звернувся до суду з
заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового
процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить
чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами .

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника
відповідача за первісним позовом, судом встановлено наступне.

10 лютого 2004 р.- між Товариством з обмеженою відповідальністю
"Курганський бройлер", с. П'ятигірське,  (Відповідач) та Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1, м. Добропілля (Позивач) було укладено договір доручення №10/02-2004
(Договір) на пошук постачальників природного газу, у відповідності до умов
якого відповідач доручає, а позивач, в свою чергу, приймає на себе
зобов"язання за винагороду надавати послуги відповідачеві  на ринку природнього газу у вигляді пошуку
постачальників природнього газу(товар), що здійснюють продаж товару із застосуванням
нульової ставки податку на додану вартість. Пунктом 3.4 договору передбачено,
що доручення вважається виконаним з дати підписання відповідачем з
постачальником  договору постачання
природнього газу. Згідно п.5.1 договору за виконання доручення довіритель
щомісяця сплачує повіреному винагороду із розрахунку 5 грн. за кожну 1000куб.м.
товару згідно договору постачання. Відповідно до п.5.2 договору  винагорода виплачується не пізніше п'яти
календарних днів до початку місяця поставки природного газу. Пунктом 6.1
договору передбачено, що за неналежне виконання зобов"язань відповідач
сплачує на користь позивача штраф в розмірі 100% вартості послуг із розрахунку,
вказаному у п.5.1 договору, а також пеню у розмірі 5% від вартості послуг, що
несплачені, за кожен день прострочки. Пунктом 6.2 договору передбачено, що за
користування чужими грошима  винна
сторона сплачує 30% річних від суми таких коштів. Згідно п. 8.1, цей договір
набирає законної сили з моменту підписання та діє напротязі всього терміну
споживання відповідачем природнього газу від постачальників, вказаного в Акті
виконаних робіт, що є невід"ємною частиною договору, а в частині
розрахунків- до їх повного виконання.

Матеріали свідчать про те, що між сторонами по справі було
укладено додаткові угоди №1 від 01.03.04 р., № 2 від 01.12.04 р., № 3 від
01.04.05 р., № 4 від 24.02.06 р., № 5 від 24.03.06 р., № 6 від 28.04.06 р.

Додатковою угодою №1 до договору доручення №10/02-2004 від 10
лютого 2004 року сторони домовились про викладання пункту 5.1 договору у
наступній редакції:" 5.1. за виконання доручення довіритель щомісячно
сплачує повіреному виногороду із розрахунку 8 (вісім) грн. за кожну 1000 куб.
м. товару згідно договору постачання №25-06/04-250 від 17.02.2004 року,
укладеному між довірителем та ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України".

Додаткової угодою № 3 сторони домовились викласти пункти 5.1. та
5.2 договору у наступній редакції ї:" 5.1 За виконання доручення
довіритель щомісячно сплачує повіреному виногороду із розрахунку 9
(дев"ять) грн. за кожну 1000 куб. м. товару згідно договору постачання
№06/05-458 від 01 квітня 2005 року року, укладеному між довірителем та ДК
"Газ України" НАК "Нафтогаз України."

5.2. Виплата винагороди за перший місяць здійснюється шляхом
перерахування суми 9000 грн. в термін до 10 квітня 2005 р. Наступна виплата
здійснюється не пізніше п'яти календарних днів до початку місяця поставки
природного газу. У випадку порушення цих термінів відповідач сплачує позивачу
до кінця місяця поставки штраф у розмірі місячного розміру винагороди".

Додатковою угодою №4 сторони домовились внести наступні зміни та
доповнення до договору:" 1.1 пункт 1.1. договору викласти в наступній
редакції: 1.1. довіритель доручає, а повірений приймає на себе
зобов"язання за виногороду надавати послуги довірителю на ринку природного
газу у вигляді пошуку постачальників природного газу з метою укладання з ними
договорів на продаж товару, в тому числі із застосуванням нульової ставки
податку на додану вартість".

1.2. в пункті 4.2 слова та цифри " в термін до 20 лютого 2004
року." виключити.

1.3. доповнити п.5.1 договору новим абзацом наступного
змісту:" за виконання доручення по укладанню договору постачання
природного газу у березні 2006 року за ціною, що включає податок на додану
вартість, довіритель сплачує повіреному виногороду в розмірі 5850 грн. із
розрахунку 4,5 грн. за кожну 1000 куб.м. планового обсягу товару 1300 тис.
м.3".

1.4. в пункті 8.1 договору слова "виконаних робіт"
замінити словами "прийому-передачі".

Додатковою угодою№5 до вказаного договору сторони домровились
доповнити п.5.1 договору новим абзацом наступного змісту:" за виконання
повіреним доручення по виділення для довірителя планового обсягу природного
газу 1000 тис. м.3 за договором постачання у квітні 2006 року за ціною, що включає
податок на додану вартість, довіритель сплачує повіреному виногороду в розмірі
5500 грн. із розрахунку 5,5 грн. за кожну 1 тис. м.3 планового обсягу."

Додатковою угодою № 6 сторони домовились про зміну п.5.1 договору
, а саме за виконання позивачем доручень відповідача винагорода сплачується із
розрахунку 5,5 грн. за кожну 1 тис.м3 планового обсягу природного газу.

Як вбачається із листа-заявки № 482 від 23.02.2007 р. відповідач
за первісним позовом просив завезти на березень 2007р. природний газ в обсязі
1300 тис.м3, за що перерахував 28.02.2007р. на рахунок позивача за первісним
позовом суму його винагороди в розмірі 7150,00грн., що підтверджується копією
витягу банку.(арк. справи 22).

В березні 2007р. відповідач своїм листом   заявив про те, що йому на березень 2007р.
потрібно додатково ще 200 тис.м3 природного газу, за що у нього виникло
зобов"язання до кінця місяця поставки додатково сплатити винагороду в сумі
1100,00 грн..

На квітень 2007р.
відповідач своїм листом  №792 від
29.03.2007р. заявив  плановий обсяг
природного газу 1000тис.мз, у зв"язку з чим останній повинен був виплатити
позивачу не пізніше 26.03.2007р. винагороду в розмірі 5500,00грн., проте, як
вказує позивач у позовній заяві, відповідач не виконав прийняті на себе
зобов'язання.

Між сторонами було складено акт №37 прийому- передачи надання
послуг за договором доручення №10/02-2004 від 10.02.04 р., в якому зазначено,
що  позивач надав послуги,
пов"язанні з  виділенням для
відповідача заявленого ним природного газу на березень 2007 р.  в обсязі 1500 тис. м3, відповідач підтверджує
що, у зв"язку з заявкою про збільшення на 200 тис. куб. м. планового
обсягу природнього газу на березень 2007 р. борг відповідача перед позивачем
складає 1100 грн.

Також між сторонами було складено акт 38  від 05.04.07 р. прийому- передачи надання
послуг за договором доручення №10/02-2004 від 10.02.04 р, в якому зазначено про
те, що  позивач надав послуги,
пов"язанні з  виділенням для відповідача
заявленого ним природного газу на квітень 2007 р.  в обсязі 1000 тис. м3, відповідач
підтверджує, що загальна сума боргу перед позивачем складає 6600 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача
було відправлено претензію № 17-06/2007 від 04.06.07 р. з вимогою погасити
заборгованість у сумі 6600 грн., що підтверджується копією поштового опису з
відміткою про відправку та копію поштового чеку.(арк. справи 21).

Як свідчать матеріали справи, станом на 30.06.2007р. за
відповідачем існувала заборгованість за несплачені послуги, надані позивачем у
березні та квітні 2007р., на загальну суму 6600 грн., що зазначено у акті
звіряння взаємних розрахунків на 30.06.2007р, який підписано керівником та
головним бухгалтером з боку відповідача за первісним позовом, а також скріплено
печатками сторін.

Позивач за первісним позовом вказує на те, що що між відповідачем
за первісним позовом та ТОВ "Ростхолдінг"  було укладено договір № Г-14 на постачання
природнього газу від 14.12.06 р., у відповідності до умов якого  ТОВ "Ростхолдінг"   зобов"язується передати у власність відповідача  в січні-грудні 2007 р.  природний газ, а відповідач зобов"язався
прийняти та оплатити його. Доказами того, що вказаний договір було укладено
завдяки зусиль позивача є акт № №35 від 31.01.07 р. прийому передачи наданих
послуг за договором доручення №10/02-2004 від 10.02.04 р., в якому зазначено,
що  позивач надав послуги відповідачу по
укладанню договору № Г-144 від 14.12.06 р. , а відповідач їх прийняв та сплатив
за це винагороду та своїм підписом засвідчив належне виконання сторонами своїх
договірних зобов"язань та відсутність претензій.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач за первісним
позовом перерахував на рахунок позивача за первісним позовом кошти у сумі
6600,00грн., що підтверджується копією витягу банку від 13.07.07 р., в графі призначення
платежу якого зазначено:"за пошук постачальників по прир. газу. Дог. дор.
№ 10/02-2004 р. від 10.02.04 р."

Таким чином, відповідачем за первісним позовом було перераховано
кошти позивачу за надані послуги, проте
несвоєчасно, у зв"язку з чим позивачем за первісним позовом було
нараховано штрафні санкції за прострочення виконання грошового
зобов"язання, що і стало підставою позивачу за первісним позовом для
звернення   з відповідним позовом до
господарського  суду.

Відповідач за первісним позовом звернувся до суду з зустрічним
позовом, в якому просить суд визнати недійсним договір доручення №
10/02-2004  від 10.02.04 р. та додаткової
угоди до нього, визнати недійсними акти виконаних робіт в рамках договору №
10/02-2004  від 10.02.04 р., а також стягнути
з відповідача за зустрічним позовом кошти у сумі 277860,00 грн. Відповідач
обгрунтовує свої зустрічні позовні вимоги тим, що вищевказаний договір було
укладено  при порушені норм діючого
законодавства, а саме з боку позивача за первісним позовом було підписано
неуповноваженою особою. Крім того позивач за зустрічним позовом   посилається на те, що договір на постачання
природнього газу № Г-14 від 14.12.06 р. не містить жодних посилань на укладання
його через позивача та зазначає, що позивач за первісним позовом не мав
ліцензії на надання відповідних послуг, пов"язаних з виділом природнього
газу, що є предметом договору № 10/02-2004 від 10.02.04 р.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги позивача за зустрічним
позовом, судом  як було вищевказано
встановлено, що 10 лютого 2004 р. р між позивачем та відповідачем було укладено
договір, який з боку відповідача за первісним позовом  було підписано виконуючим обов"язки
директора Василенком С.І., який діяв на підставі наказу №48 від 05.02.04 р.

Позивач за первісним позовом надав до суду належним чином
засвідчену копію вказаного наказу, яку долучено до матеріалів справи.

Матеріали справи свідчать про те, що укладені в подальшому
додаткові угоди№1,№4,№5, №6 до договору, а також  акти прйому-передачі наданих послуг за
вказаним договором, підписано Городнич С.Г., тобто керівником підприємства
відповідача за первісним позовом, що свідчить про подальше схвалення дій
Василенка С.І. керівником. Таким чином, договір було підписано з боку
відповідача за первісним позовом уповноваженою особою.

Щодо посилань відповідача за зустрічним позовом про те, що  договір на постачання природнього газу № Г-14
від 14.12.06 р. не містить жодних посилань на укладання його через
позивача,  позивач за первісним позовом в
своїх письмових поясненнях вказує на те, що
доказами того, що вказаний договір
було укладено завдяки зусиль позивача є акт № №35 від 31.01.07 р.
прийому передачи наданих послуг за договором доручення №10/02-2004 від 10.02.04
р., в якому зазначено, що  позивач надав
послуги відповідачу за первісним позовом по укладанню договору № Г-144 від
14.12.06 р., а відповідач їх прийняв та сплатив за це винагороду та своїм
підписом засвідчив належне виконання сторонами своїх договірних
зобов"язань та відсутність претензій. Позивач за первісним позовом
зазначаєстосовно відсутності ліцензії у нього на надання вказаних послуг,
те,   що предметом договору  не є поставка газу, а надання послуг,
пов"язаних з поставкою газу,  вказані
послуги не є ліцензійними , в той час як постачання газу, в  тому числі з боку ТОВ "РОСТХОЛДІНГ"
здійснювались саме на підставі ліцензії.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що  ст. 129 Конституції України відносить до
основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов"язок
доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того,
хто посилається на юридичні факти, які обгрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких
пред"явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати
факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог ст. 54 ГПК України позовна заява повинна
містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги з зазначенням
доказів. До обставин, на яких позивач обгрунтовує свої вимоги, відносять
обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування це
сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи.
У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є
підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

Враховуючи викладене,   суд
дійшов висновку про те, що правові підстави для задоволення зустрічного позову
відсутні, у зв"язку з їх необгрунтуванням та недоведенням відповідними
доказами, отже підстави для визнання недійсним договору доручення №10/02-2004
на пошук постачальників природного газу від 10.02.2004 року та додаткових угод
до нього відсутні, вказаний договір та додаткові угоди до нього відповідають
вимогам діючого законодавства, сторонами вказаний договір та додатки до
нього  виконувались, відповідачем за
первісним позовом було здійснено оплату за надані позивачем за первісним
позовом послуги, вказані дії свідчать про подальше схвалення сторонами
укладеного між ними договору та додаткових угод до нього, акти виконаних робіт
підписано сторонами, роботи прийняті без зауважень, тому   заявлені зустрічні вимоги щодо визнання
недійсними актів виконаних робіт в рамках договору доручененя та стягнення
коштів у сумі 277860 грн. взагалі являються такими що не підлягають
задоволенню, як неправомірні та безпідставно заявлені,  тому суд дійшов висновку про відмову в
задоволенні зустрічних позовних вимог на підставі їх необгрунтованості та
спростуванням матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами у договорі було
передачено відповідальність у вигляді штрафу, а саме :  п. 5.2 передбачено, що у разі порушення
термінів виплати винагороди відповідач сплачує позивачу до кінця місяця
поставки штраф у розмірі місячного розміру винагороди, а також п. 6.1 визначено
про те , що за неналежне виконання зобов"язань відповідач сплачує на
користь позивача штраф в розмірі 100% вартості послуг із розрахунку, вказаному
у п.5.1 Договору.

Суд зазначає про те, що вказаними 2 пунктами договору було
визначено відповідальність за одне і теж порушення, а саме за порушення
грошових зобов"язань , тому суд дійшов висновку про те, що у договорі було
продубльовано відповідальність у вигляді штрафу за одне й те ж порушення, а
саме неналежне  виконання грошового
зобов"язання щодо порушення термінів виплати винагороди .

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути
притягнутий двічі до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж саме
правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позовна
вимога щодо стягнення   штрафу у сумі
13750,00 грн., нарахована позивачем відповідно до п. 6.1 договору за
несвоєчасне виконання зобов"язання, підлягає задоволенню, як правомірна.

Щодо заявленої позивачем вимоги щодо стягнення шрафу у сумі
13750,00 грн. за порушення термінів сплати
винагороди, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказанної
вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк  (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських
санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов"язань",    пеня
обчислюється  від
суми  простроченого платежу та не
може перевищувати  подвійної  облікової
ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Відповідно до ч.2 ст.343 ГК України платник грошових коштів
сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної
облікової ставки НБУ України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, яким би способом не визначався в договорі розмір
неустойки, він не може перевищувати той розмір, який встановлений законом як
гранічний (якщо він встановлений)(Судова практика: Постанова Вищого
господарського суду України від 20.03.2007 року по справі№55/414-06).

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача за первісним позовом
пені, яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового
зобов"язання у відповідності до умов, передбачених вищевказаним
договором,  підлягає задоволенню  у сумі 321,82 грн. В решті заявленої вимоги
про стягнення пені у сумі 35043,18 грн. суд дійшов висновку про відмову у
задоволенні позову в зазначеній частині, як зайво нарахованої, судом перевірено
розрахунок позивача за первісним позовом, суд вказує на те, що розрахунок пені
був здійснений позивачем з перевищенням подвійної облікової ставки НБУ України.

Відповідно до ч.2 ст.536 ЦК
України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідача за
первісним позовом 581,34 грн. відсотків за користування чужими грошовими
коштами, нарахованих згідно п. 6.2 договору, підлягає задоволенню як
правомірна.

Розглянувши клопотання позивача за первісним позовом про
забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти  відповідача в межах суми позову, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, у зв*язку з не
обгрунтуванням і не підтвердженням належними доказами необхідністі такого
забезпечення, а також не доведенням документально ним того, що невжиття  таких заходів може утруднити   чи зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються
на сторони, пропорційно  розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.  526, ч.1 ст.530, 536  ЦК України, ст.ст.193,198, ч.2 ст.343 ГК
ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49,  ст.ст.82-85
ГПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити позивачу за первісним позовом в задоволенні клопотання
про забезпечення позову.

Відмовити відповідачу за первісним позовом у задоволенні
клопотання про відкладення розгляду справи.

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з  Товариства з
обмеженою відповідальністю "Курганський бройлер", с. П'ятигірське
(61252, Харківська обл., Балаклійський р-н, с. П"ятигірське, вул.
Першотравнева, 1, , п/р 1980 в філії ПУМБ м.
Київа, МФО 322755, ІПН 12 ) на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Добропілля (АДРЕСА_1, юридична адреса: АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ
НОМЕР_1, п/р НОМЕР_2 в КРД ВАТ "Райффайзен банк Аваль",   МФО 322904) 13750,00 грн. штрафу, 321,82
грн. пені, 581,34 грн. відсотків за користування чужими коштами, 146,53
грн.  державного мита   та 27,25
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В  решті первісного позову
відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 29 листопада  2007 року.

Суддя
Гребенюк Н.В.