ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.07
Справа №АС2/515-07.

Господарський суд Сумської області у складі судді Соп’яненко О.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи № АС 2/515-07

За позовом:       Управління Пенсійного фонду України в Глухівському

районі

до відповідача:    Дочірнього підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод автопричепів, запчастин» «Полошківський цегельний завод», Глухівський район

про стягнення 332 грн.

За участю представників сторін:

від позивача – не з’явився

Від відповідача – Голуб А.В.

Суть спору: Позивач просив суд стягнути з відповідача 332 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків, яка виникла за серпень 2007р., згідно Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003р.

Відповідач подав відзиву на позовну заяву не подав, але в судовому засіданні пояснив, що заборгованість перед позивачем сплатив в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 207 від 22.10.2007р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 11, п. 6 ч. 2 ст. 17, ч. 6, ч. 12 ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003р. та п. 2, 4, Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України”, затвердженої Постановою правління Пенсійного Фонду України № 21-1 від 19.12.2003р., зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України № 64/8663 від 16.01.2004р., відповідач зобов’язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески на обов‘язкове державне пенсійне страхування в розмірі 32 % від суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі у натуральній формі та 1 % - 2 % від суми доходу у вигляді заробітної плати, інших виплат та винагород, нарахованих чи виплачених платнику.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до поданих відповідачем звітів за серпень 2007р. ним самостійно були нараховані страхові внески в сумі 332 грн., але в порушення п. 6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003р., не сплачені.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з платіжного доручення № 207 від 22.10.2007р., оригінал якого надано відповідачем суду на огляд, а копію приєднано до матеріалів справи, останнім сплачено на рахунок позивача грошові кошти в розмірі 500 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки вони суперечать вимогам чинного законодавства України, і суд у позові відмовляє, тому, керуючись ст. ст. 71, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

1. У позові - відмовити.

2. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

3. Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                  СОП’ЯНЕНКО О. Ю.