ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 р.
№ 14/12/6720

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Коробенко Г. П.
Фролова Г. М.

розглянувши
касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "ХмельницькЛізингАгроІнвест"

на постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 23.07.2007 року

по справі
№ 14/12/6720 Господарського суду Хмельницької області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "ХмельницькЛізингАгроІнвест"

про
визнання договору недійсним

За участю представників сторін:

від позивача:
Конопля А. М. –дов. в справі

від відповідача:
Ходюк В. В. –дов. в справі
Драч В. М. –дов. в справі

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.10.2007 року по справі № 14/12/6720 касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ХмельницькЛізингАгроІнвест" на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.07.2007 року по справі № 14/12/6720 прийнята до провадження, а розгляд призначений на 27.11.2007 року.

В судовому засіданні 27.11.2007 року за згодою сторін була оголошена перерва до 04.12.2007 року відповідно до ст. ст. 77, 1115 ГПК України.

Відповідно до Розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України від 04.12.2007 року у зв'язку з відпусткою судді Полянського А. Г. розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів у складі: Муравйов О. В. (головуючий), Коробенко Г. П., Фролова Г. М.

У зв'язку із зміною складу суду в судовому засіданні 04.12.2007 року розгляд касаційної скарги здійснений з початку.

Відводів складу колегії суддів не заявлено.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 04.12.2007 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2006 року позивач ВАТ НАК "Украгролізинг" звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом до відповідача ТОВ "ХмельницькЛізингАгроІнвест" про визнання недійсним договору купівлі-продажу № 1664 від 01.03.2006 року.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 21.05.2007 року по справі № 14/12/6720 (суддя Гладюк Ю. В.), залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 23.07.2007 року по справі № 14/12/6720 (головуючий суддя Веденяпін О. А., судді Зав'язун В. С., Іоннікова І. А.), позов задоволений: спірний договір купівлі-продажу № 1664 від 01.03.2006р. визнаний недійсним. Судові витрати в сумі 203 грн. стягнуті з відповідача на користь позивача.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що нерухоме майно, яке є предметом купівлі-продажу за спірним договором, було відчужене в порушення встановленого порядку. Разом з тим суд відхилив доводи позивача про недійсність договору внаслідок зловмисної домовленості представників сторін.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, відповідач ТОВ "ХмельницькЛізингАгроІнвест" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати і припинити провадження у справі. В касаційній скарзі заявник стверджує про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також про неповне з'ясування обставин справи.

У відзиві на касаційну скаргу, а також в судовому засіданні касаційної інстанції представник позивача проти доводів та вимог заявника заперечив, просив залишити прийняті у справі рішення та постанову без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на неї, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 01.03.2007 року на Подільський спеціалізованій біржі між брокерською конторою № 71 в особі Курняка А. А., який діяв на підставі довіреності № 1363 від 25.03.2005 року від імені НАК "Украгролізинг", та брокерською конторою № 158 в особі брокера Урди Ю. М., чкий діяв на підставі статуту від імені ТОВ "ХмельницькЛізингАгроІнвест", укладено договір купівлі-продажу нерухомості № 1664, предметом якого є нежитлові будинки авторемонтної майстерні № 2 площею 3353,00 кв. м та прохідною площею 152,3 кв. м в м. Хмельницькому по вул. Вінницьке шосе, 2.

100% акцій позивача знаходиться в державній власності.

Згідно п. 6.4 Статуту позивача майно, що є державною власністю і передане позивачу у користування та (або) управління, не підлягає відчуженню.

З посиланням на матеріали справи суди дійшли висновку, що приміщення, які були предметом спірної угоди, на момент її укладення знаходились в загальнодержавній власності. Встановлюючи цю обставину, суд першої інстанції посилався на витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, наданий Хмельницьким БТІ 03.10.2003 року.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що в порушення п. 4 Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю, яке затверджено наказом Фонду державного майна України від 30.07.1999р. № 1477, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.08.1999р. за № 573/3866.

Пунктом 4 зазначеного Положення передбачено, що відчуження майна державного підприємства, його структурного підрозділу, функції управління яким в установленому порядку передані державним органам приватизації, здійснюється безпосередньо підприємством після отримання погодження державного органу приватизації, який здійснює функції управління цим підприємством.

Разом з тим, пунктом 1 цього ж Положення серед іншого передбачено, що у цьому Положенні під терміном "майно" розуміються матеріальні активи, які відповідно до чинного законодавства віднесені до основних засобів (фондів).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов висновку про невідповідність спірної угоди положенням п. 4 зазначеного вище Положення. Разом з тим, поза увагою суду залишилося питання про те, чи розповсюджується на спірні правовідносини зазначене Положення.

Так, до обставин, які підлягали встановленню, виходячи із змісту п. 1 Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю, є не лише факт належності спірного майна до загальнодержавної форми власності, але й визначення предмету купівлі-продажу як основних фондів.

Відповідачем проти такого висновку наведені заперечення в апеляційній скарзі.

Однак суд апеляційної інстанції не навів в постанові міркувань, з яких він відхилив доводи відповідача в цій частині, не встановив на підставі наявних в справі доказів факт про те, що майно, яке відчужувалося на підставі спірного договору, включено до основних фондів позивача.

За таких обставин стверджувати про те, що судами першої та апеляційної інстанцій правомірно застосовані до спірних правовідносин норми матеріального права (п. 4 Положення про порядок відчуження основних засобів, що є державною власністю), не можливо.

Для правильного застосування цієї норми, і, як наслідок, ст. ст. 203, 215 ЦК України позивачу відповідно до вимог ст. 33, ч. 2 ст. 34 ГПК України  довести, а судам встановити належність нерухомості, що була предметом купівлі-продажу за спірним договором, до основних фондів позивача.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи встановлені не повно, що є порушенням ст. 43 ГПК України.

Виходячи з положень ст. ст. 1115, 1117 ГПК України усунути зазначені порушення на стадії касаційного розгляду справи неможливо, у зв'язку з чим справа підлягає передачі на новий розгляд.

Суд касаційної інстанції вважає помилковою вимогу відповідача про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки предмет спору у справах про визнання договору дійсним та визнання договору недійсним не можна вважати однаковим.

На підставі вищенаведеного, касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХмельницькЛізингАгроІнвест" задовольнити частково.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.07.2007 року по справі № 14/12/6720 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 21.05.2007 року по справі № 14/12/6720  скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
Г. П. Коробенко

Г. М. Фролова