ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"18" жовтня 2007 р.                                        Справа № 15/197

Позивач- Закрите акціонерне товариство „ДСК”, м. Чернігів, вул. Попова, 8 а.

До відповідача- Чернігівського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Чернігів, пр-т Перемоги, 129.

Про  скасування постави.

Суддя Ю.В.Федоренко        секретар Скорик М.О.

Представники  сторін:

Від позивача –Городнича Т.В., дов. від 08.10.07.

Від відповідача-  Батієнко І.В., дов. від 10.01.07.

СУТЬ  СПОРУ:

Заявлено позов про скасування постанови № 136 ЧН про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 03.08.07 Чернігівського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідач позов не визнав посилаючись на те, що в статуту позивача не зазначено спосіб персонального повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів, що є порушенням ч. 1 ст. 43 Закону України „Про господарські товариства”.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

Постановою № 136 ЧН про накладення санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів від 03.08.07 за порушення законодавства про цінні папери ЗАТ „ДСК” винесено попередження.

В мотивувальній частині вказаної постанови зазначено, що факт порушення ст. 43 Закону України „Про господарські товариства”, яке полягає у відсутності в статуті конкретизованої інформації щодо персонального способу повідомлення держателів іменних акцій про проведення загальних зборів акціонерів, підтверджується актом про правопорушення на ринку цінних паперів № 117 ЧН від 24.07.07.

Повноваження Державній комісії з цінних паперів та фондового ринку виносити попередження у разі порушення законодавства про цінні папери надані ст. 8 Закону „Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні”

Частиною 1 ст. 88 Цивільного кодексу України встановлено, що у статуті  товариства  вказуються  найменування  юридичної особи,  органи  управління  товариством,  їх  компетенція, порядок прийняття  ними  рішень,  порядок вступу до товариства та виходу з нього,  якщо  додаткові  вимоги щодо змісту статуту не встановлені цим Кодексом або іншим законом.

Крім того частиною 2 ст. 154 цього ж закону передбачено, що у статуті акціонерного товариства  мають  також  міститися  інші  відомості,передбачені законом.

Відповідно до частини 1 ст. 43 Закону України «Про господарські товариства»про проведення загальних зборів акціонерів держателі іменних акцій повідомляються персонально передбаченим статутом способом.

Отже, із аналізу вказаної правової норми вбачається, що в статуті акціонерного товариства повинно бути зазначено саме спосіб персонального повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів.

Посилання позивача на те, що спосіб персонального повідомлення акціонерів про проведення загальних зборів передбачено п.5.9 статуту товариства суд до уваги не приймає, оскільки відповідно з цим пунктом товариство має право за рішенням загальних зборів змінювати ( збільшувати або зменшувати ) розмір статутного капіталу в порядку, передбаченому законодавством, тобто цим пунктом не виконано вимоги закону.

Законодавство України, а саме ст. 43 Закону України „Про господарські товариства” та Положення про порядок реєстрації випуску акцій закритих акціонерних товариств, затверджене рішенням ДКЦПФР від 11.06.02 № 167, не передбачає особливості персонального повідомлення держателів іменних цінних паперів про проведення загальних зборів акціонерів, оскільки в Законі вказано що спосіб повідомлення передбачається статутом, а в преамбулі Положення зазначено, що воно установлює вимоги до реєстрації випуску акцій закритих акціонерних товариств.

На підставі викладеного суд вважає, що постанова відповідає вимогам закону і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.  158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили і може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.254, 185,186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову підписано 23.10.07

Суддя                                                      Ю.В.Федоренко