ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

30.10.2007
Справа №2-14/11436-2007

30 жовтня 2007 р.                           Справа № 2-14/11436-2007

За позовом  Закритого акціонерного товариства «Київбудінвест», м. Київ, вул. Промислова,1

До відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома», м. Ялта, вул. Казанцеві,11

Про  стягнення  10927,24  грн.

Суддя Курапова З.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Лопатинська Є.Г., копія дов. № 3714 від 14.09.2007. у справі

Від відповідача –   Танєєв С.Ю., копія дов. від 29.10.2007. у справі

Суть спору: Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача  10927,24  грн. заборгованості.

Позивач свої позовні вимоги пояснює не поставкою відповідачем товару у рахунок попередньої оплати.

Відповідач позовні вимоги не визнав за мотивами, що виконав зобов’язання по поставки товару у повному об’ємі.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників позивача та відповідача,  суд -

Встановив :

Платіжними дорученнями №  1753 від  15.09.2004. позивач перерахував відповідачеві 2650 грн.,  1782 від 17.09.2004. – 4950 грн., 1873 від 27.09.2004. – 11950 грн., 7142 від 07.10.2004. – 5000 грн.,  1948 від 11.10.2004. – 20000 грн., 7187 від 20.10.2004. – 15000 грн., 7356 від 29.10.2004. – 39232,70 грн., 7601 від 26.11.2004. – 12600,30 грн.,  7607 від 26.11.2004. – 7650 грн.,  2301 від 29.11.2004. – 3840 грн.,  2340 від 02.12.2004. – 37375,30 грн., 558 від 22.02.2005. – 2484 грн., всього  162732,30 грн. у рахунок попередньої оплати  на поставку продукції (будівельних матеріалів).

Відповідно до ст.11, 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій  договорів та інших правочинів, а також дій  осіб, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або у письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох  або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до  п.3 ч.1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які  йому не суперечать.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

По накладним № 30 від 15.09.2004. відповідач передав позивачеві товар на суму 2650 грн., № 40 від 23.09.2004. на суму 14492,65 грн., № 71 від 26.10.2004.  на суму 62390 грн., № 74 від 26.10.2004. на суму 19250,05 грн., № 114 від 06.12.2004. на суму 2850 грн., № 103 від 30.12.2004. на суму 8034,60 грн.,  № 2 від 17.01.2005. на суму 6645 грн., № 5 від 21.01.2005. на суму 1173 грн., № 124 від 23.01.2005. на суму 4049,70 грн., № 6 від 24.01.2005. на суму 1009,60 грн., № 11 від 01.02. 2005 на суму 7694,86 грн., № 9 від 01.02.2005. на суму 483,60 грн., № 14 від 15.02.2005. на суму 3068,90 грн., № 13 від 18.02.2005. на суму 18013,10 грн., всього на загальну суму 151805,06 грн.

По даним позивача відповідач недопоставив товару на суму 10927,24 грн.

Відповідач надав у судове засідання накладну № 56 від 27.09.2004. на суму 7110 грн. і накладну № 105 від 29.11.2004. на суму 3840 грн., всього на суму 10950 грн. і затверджує, що по цим накладним  був переданий та прийнятий товар позивачем.

Однак, у накладних № 56 від 27.09.2004. і № 105 від 29.11.2004. відсутні підписи  одержувача про прийом товару.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та  фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999. № 996-Х1У, підставою  для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи  повинні мати такі обов’язкові реквізити:  назву документа, дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської  операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані , що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п. 2,3.4. Інструкції «Про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на отримання цінностей», затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 99 від 16.05.1996., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.07.96. № 2931318,  сировина, матеріали, паливо, запасні части, інші товарно-матеріальні цінності відпускаються покупцям тільки по довіреності покупця.

Доводи відповідача, що на одержання  товару по накладної № 56 від 27.09.2004.  є довіреність  ЯИМ № 914151 від 21.09.2004. на представника позивача Морозова В.А., не можуть бути прийняти до уваги, тому що наявність лише  довіреності на право отримання товару,  ще не зазначає, що товар був переданий позивачу, факт одержання товару може бути підтверджений тільки підписом  уповноваженого представника позивача у накладної.

Що стосується накладної № 105 від 29.11.2004. на суму 3840 грн., то в цієї накладної взагалі не зазначена особа, якої цій товар передавався, підпис одержувача та довіреність відсутні.

Відповідно до ст..33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні  бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, заборгованість за оплачений позивачем і  непоставлений відповідачем товар становить  10927,24 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 670, ч. 2 ст. 693  Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від  переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу   також підлягають стягненню з відповідача.

У судовому засіданні, яке відбулося  30.10.2007., були оголошені тільки вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84  Господарського процесуального кодексу України рішення оформлено і підписано 31 жовтня   2007 р.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського  процесуального кодексу  Україні, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома», м.Ялта, вул. Казанцеві,11 (рр 26008899 в Ялтинській філії АППБ «Аваль», м. Ялта, МФО 384340, ЗКПО 33006397) на користь Закритого акціонерного товариства «Київбудінвест», м. Київ, вул. Промислова,1 (р/р в ОПЕРУ «Укрсоцбанк», м. Київ,  МФО 300023, ЗКПО 21507855) 10927,24 грн. заборгованості, 109,27 грн. державного мита та 118  грн. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.