ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12.10.07
Справа № 9/398пн.

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за
позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м.
Луганськ

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Луганській області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача -Луганський національний аграрний університет

про
визнання права власності

в присутності представників:

від
позивача -ОСОБА_2, дир. ПП «Юридичне агентство «Протект», дов. № 952 від
10.04.07,

від
відповідача -Пономаренко Т.О., заст..нач.юр. відділу, дов. № 88 від
13.06.07,

від
3-ї особи -Дорошенко Б.М., юрисконсульт, дов. № 113 від 25.01.07.

Суть спору: позивачем  заявлена
вимога визнання права власності на 94,21% будівлі крамниці
«Барвінок», загальною площею 113,9 кв. м., яка розташована за адресою: м.
Луганськ, сел. ЛНАУ, вартістю 112869,0 грн.

Позивач неодноразово змінював позовну вимогу та заявою про зміну
розміру позовних вимог, наданою у судовому засіданні 14.09.07р., позивач
остаточно виклав позов наступним чином:

Ø          визнати за
позивачем право власності на підсобне приміщення будівлі крамниці
«Барвінок»площею 38,0 кв. м. та право власності на 90,69% торгівельного залу
будівлі крамниці «Барвінок», що розташована за адресою: м. Луганськ, сел. ЛНАУ.

Відповідач, РВ ФДМУ,
відзивом на позовну заяву від 02.08.07р. № 1-8/622 вважає позов необґрунтованим
та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Договір оренди державного майна від 30.03.01р. № 000808/09, який
був укладений між відповідачем та позивачем, припинив свою дію з 30.03.07р. у
зв'язку із закінченням строку дії.

Відповідно до п. 6.2 договору позивач мав право проводити реконструкцію
і технічне переустаткування орендованого майна, що зумовлює підвищення його
вартості, при цьому проектна документація на проведення таких робіт підлягала
погодженню з балансоутримувачем.

Відповідач листом від 08.10.02р. за № 1-5/1038 надав згоду на проведення
реконструкції орендованої окремо розташованої будівлі площею 72,0 кв. м., але за
умови надання дозволу на проведення будівельних робіт від Державної інспекції
архітектурно-будівельного контролю м. Луганська (далі -Інспекція).
Позивачем не було надано відповідачу дозвіл від Інспекції та
проектно-кошторисну документацію, погоджену з балансоутримувачем, тому
відповідач не надав позивачу дозвіл на проведення реконструкції.

Третя особа, ЛНАУ,
відзивом на позов, наданим у судовому засіданні 11.09.07р., проти позову
заперечує, виходячи з наступного.

Спочатку предметом договору оренди № 000808/09 від 30.03.01р. був
металевий павільйон площею 72,0 кв. м., який був розташований на земельній
ділянці, що безпосередньо прилягала до будівлі їдальні ЛНАУ «Соняшник»та
знаходилася у постійному користуванні ЛНАУ.

У подальшому орендована будівля була реконструйована позивачем,
тобто поліпшена за рахунок позивача, однак, пункт 6.2 договору оренди дозволяє
позивачу з дозволу орендодавця проводити реконструкцію і технічне
переустаткування орендованого майна, що зумовлює підвищення його вартості, при
цьому проектна документація на проведення означених робіт підлягає погодженню з
балансоутримувачем, що не було здійснено позивачем.

Крім того, стверджує третя особа, орендодавець, РВ ФДМУ, не
надавав позивачу згоди на здійснення поліпшення та створення нової речі щодо
орендованого майна.

ЛНАУ додає, що позивач, почавши сплачувати орендну плату за
користування об'єктом оренди (з прибудованим приміщенням) визнав, що це приміщення
йому не належить. Згода позивача на те, що прибудоване підсобне приміщення
належить орендодавцеві, виражається і в тому, що позивач добровільно уклав з
ним 15.11.06р. угоду № 3 до договору оренди від 30.03.01р., де предметом оренди
є окремо розташована одноповерхова будівля крамниці «Барвінок», відображена
у звіті з оцінки, загальною площею 113,9 кв. м., яка знаходиться на балансі
Луганського національного аграрного університету.

В обгрунтування позову позивач виклав наступне.

Між позивачем та відповідачем 30.03.01р. був укладений договір
оренди державного майна № 000808/09, предметом якого було окремо розташована
одноповерхова будівля крамниці «Барвінок»загальною площею 113,9 кв. м. за
адресою: м. Луганськ, сел. ЛНАУ. Балансоутримувачем цього об'єкту була третя
особа, ЛНАУ.

Об'єкт оренди уявляв собою окремо розташований металевий павільйон
площею 72,0 кв. м. з фізичним зносом 49% вартістю 6843,0 грн. станом на
31.01.01р.

За письмовою згодою орендодавця за свій рахунок позивач провів
ремонт та поліпшення орендованого майна, а також побудував підсобне приміщення
площею 41,9 кв. м.

У 2006 році об'єкт оренди уявляв собою одноповерхову будівлю
магазину з прибудованим допоміжним приміщенням, зблоковану з торгівельним
кіоском площею 113,9 кв. м. та фізичним зносом 18% і вартістю 119812,0 грн.
станом на 30.09.06р.

Позивач стверджує, що фактично за його рахунок була створена нова
річ, проте відповідач та третя особа вимагають його звільнити приміщення
спірної будівлі та передати її за актом третій особі, тому позивач був змушений
звернутися з цим позовом до суду.

Оцінивши обставини справи, вислухавши представників сторін та
третьої особи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного
законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути визнання права (у т.ч. права власності).

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем
30.03.01р. був укладений договір оренди державного майна № 000808/09, предметом
якого було окремо розташована одноповерхова будівля крамниці
«Барвінок»загальною площею 113,9 кв. м. за адресою: м. Луганськ, сел. ЛНАУ,
балансоутримувачем цього об'єкту була третя особа, ЛНАУ.

Об'єкт оренди уявляв собою окремо розташований металевий павільйон
площею 72,0 кв. м. вартістю 6843,0 грн. станом на 31.01.01р.

У подальшому об'єкт оренди був реконструйований позивачем, тобто
поліпшений за рахунок позивача, а відповідно до п. 6.2 договору оренди
дозволялося позивачу з дозволу орендодавця проводити реконструкцію і технічне
переустаткування орендованого майна, що зумовлює підвищення його вартості, при
цьому проектна документація на проведення означених робіт підлягає погодженню з
балансоутримувачем.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд не приймає доводи позивача про те, що він за письмовою
згодою орендодавця провів ремонт та поліпшення орендованого майна, а
також побудував підсобне приміщення площею 41,9 кв. м., оскільки належних
доказів щодо цього позивачем не надано.

Твердження позивача, що РВ ФДМУ листом від 08.10.02р. за №
1-5/1038 надав  йому таку згоду не
відповідає фактичним обставинам, оскільки проведення відповідних робіт було
можливе за умови надання дозволу на проведення будівельних робіт від
Державної інспекції архітектурно-будівельного контролю м. Луганська.

Як свідчать матеріали справи, позивач не надав відповідачу
дозвіл від Інспекції та проектно-кошторисну документацію, погоджену з ЛНАУ.

Таким чином, згідно з листом ЛНАУ від 04.12.2000р. за № 1010 до РВ
ФДМУ позивачу був наданий в оренду металевий павільйон площею 72,0 кв. м., а
значне поліпшення орендованого майна та побудування підсобного приміщення
площею 41,9 кв. м. було здійснено на власний ризик позивачем.

Щодо твердження позивача, що ним до початку будівельних робіт було
отримано погодження від ЛНАУ 10.10.02р. та третя особа не заперечувала проти
будівництва, то відповідно до п. 6.2 договору оренди державного майна від
30.03.01р. орендар (позивач)  мав право лише з дозволу орендодавця
(відповідача) проводити реконструкцію і технічне
переустаткування орендованого майна, що зумовлює підвищення його
вартості, при цьому проектна документація на проведення означених
робіт підлягає погодженню з балансоутримувачем (третьою
особою).

З цього пункту не випливає право позивача побудувати
підсобне приміщення площею 41,9 кв. м.

Щодо до угоди № 3 від 15.11.06р. до договору оренди, за якою
предметом об'єкту оренди стала одноповерхова будівля крамниці
«Барвінок»загальною площею 113,9 кв. м., то в п. 1.1 зазначено,
що будівля знаходиться на балансі Луганського національного Аграрного
університету, однак не зазначено, що збільшена площа крамниці належить саме
позивачу, крім того, в акті прийому-передачі цього приміщення від 15.11.06р.,
підписаному позивачем та відповідачем, зазначено, що підприємець ОСОБА_1 додатково
приймає приміщення площею 41,9 кв. м.

При вирішенні цього спору суд виходив з таких основних підстав.

1. Пункт 3.2 договору оренди державного майна № 000808/09 від
30.03.01р. щодо передачі майна в оренду не передбачав передачу орендарю
(позивачу) права власності на це майно. Власником
орендованого майна у будь-якому разі залишається держава.

2. Пунктом 6.2 вказаного договору передбачалося, що орендар
(позивач) мав право проводити реконструкцію і технічне переустаткування
орендованого майна, що зумовлює підвищення його вартості, при
цьому проектна документація на проведення означених робіт підлягає погодженню
з балансоутримувачем (третьою особою), позивач на власний ризик
здійснив поліпшення орендованого майна та побудування підсобного приміщення,
однак це не може призвести до набуття позивачем права власності на спірне
майно.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити.

При подачі позову за немайновим спором позивачем банківською
квитанцією № 00069 від 13.07.07р. було сплачено державне мито у розмірі 1128,69
грн., що значно перевищує розмір держмита, встановлений чинним законодавством,
тому зайво сплачене державне мито підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 85 ГПК України за згодою представників сторін у
судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 82, 84, 85 ГПК
України, судова колегія

в и р і ш и л а:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати у розмірі 203 грн. покласти на позивача.

3. Повернути позивачу, СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1, іден. код НОМЕР_1, з
Державного бюджету України зайво сплачене державне мито банківською квитанцією
№ 00069 від 13.07.07р. у розмірі 925,69 грн.

Підставою для повернення зайво сплаченого мита є це рішення,
підписане суддею та скріплене печаткою суду.

Дата підписання рішення 16 жовтня 2007 року.

Суддя
А.Г. Ворожцов