ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20.11.07                                                                                           Справа№ 31/194 А

Господарський суд Львівської області, розглянувши матеріали справи

за позовом:
Комунального підприємства „Наше місто”, м. Трускавець Львівської області

до відповідача:
Управління Пенсійного фонду України у м. Трускавець, м. Трускавець  Львівської області

про стягнення:
оскарження вимоги № Ю-72 від 02.08.07 року про сплату боргу по внесках на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 145 038,68 грн.

Суддя                Артимович В.М.

При секретарі  Митник М.Б.

Представники:

від позивача:   Дикий А. О. –представник (довіреність № 683/1 від 31.05.07 року)

від відповідача:  Шуляк Н.С. –представник (довіреність № 2981/06-22 від 16.11.07 року)

Сторонам роз”яснено права та обов”язки відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України, зокрема, право заявляти відводи.

У відповідності до п. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень КАС України технічна фіксація судового процесу не здійснювалась, оскільки від сторін не поступило відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Комунального підприємства „Наше місто”, м. Трускавець Львівської області, надалі –позивача, до Управління Пенсійного фонду України у м. Трускавець, м. Трускавець  Львівської області, надалі –відповідач, про оскарження вимоги № Ю-72 від 02.08.07 року про сплату боргу по внесках на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 145 038,68 грн.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 23.10.07 року призначено судовий розгляд справи на 20.11.07 року.

В судове засідання 23.10.07 року сторони з”явилися, надали суду пояснення по суті позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що 02 серпня 2007 року відповідач направив позивачу вимогу № Ю-72 від 02.08.2007 року про сплату боргу по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який нарахований Управлінням ПФУ у м. Трускавець на загальну суму 145 038,68 грн.

13.08.2007 року позивач листом № 939 на адресу обласної дирекції Пенсійного фонду України направив скаргу на вимогу № Ю - 72 від 02.08.2007 року про сплату боргу по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійн страхування Управлінням ПФУ у м. Трускавець на загальну суму 145038,68 грн.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області листом № 5004/06-32 від 16.08.2007 року направило позивачу рішення № 73 про повернення скарги без розгляду, яким скаргу позивача про сплату боргу від 02.08.2007 року № Ю-72 на суму 145038,68 грн. повернуло без розгляду.

Позивач листом № 990 від 23.08.2007 року на адресу Пенсійного фонду України направив скаргу на рішення Управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 73 від 16.08.2007 року про повернення скарги без розгляду.

Пенсійний фонд України листом № 2106/04-29 від 17.09.2007 року направив позивачу рішення № 8 про повернення скарги без розгляду скарги, яким скаргу комунального підприємства на вимогу управління Пенсійного Фонду України в м. Трускавці Львівської області від 02.08.2007 року № Ю-72 про сплату боргу повернуло без розгляду.

Пенсійний фонд України листом № 15053/09-10 від 19.09.07 року направив позивачу рішення  про повернення скарги без розгляду скарги, яким скаргу комунального підприємства на вимогу управління Пенсійного Фонду України в м. Трускавці Львівської області від 02.08.2007 року № Ю-72 про сплату боргу повернуло без розгляду.

Позивач не погоджується із вимогою № Ю - 72 від 02.08.2007 року Управління ПФУ у м. Трускавець на загальну суму 145038,68 грн. про сплату боргу, оскільки, підприємство являється природнім монополістом у місті на нижчевказані види комунальних послуг. Несвоєчасна оплата страхових внесків зумовлена заборгованістю населення перед підприємством по оплаті комунальних послуг.

Станом на 31.06.2006 р. борг населення перед підприємством по всіх видах послуг склав 2908024,25 гривень.

01.07.03 року вступив в дію Закон України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію".

Згідно ст. 1 вказаного Закону заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги ( водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот ( далі житлово-комунальні послуги ) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни ), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін 60 місяців незалежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації.

Як зазначив представник позивача, з метою виконання закону в місті Трускавець створено два напрямки по механізму укладення угод на реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги для вирішення питання сплати населенням заборгованості за фактично надані комунальні послуги, а саме:

-          угоди, які укладає комісія міської ради - терміном на п'ять років;

-          угоди, які укладає підприємство терміном на два роки.

Аналіз укладених угод в комісії міської ради та на підприємстві з фізичними особами за надану комунальну послугу по теплопостачанню та гарячому водопостачанню показує, що угоди в комісії міської ради укладені в кількості 117 штук на загальну суму 612,0 тис. грн., а угоди по підприємству укладені в кількості 608 штук на загальну суму 320439 грн.

Таким чином, підприємство не має можливості своєчасно робити відрахування в Пенсійний фонд України.

Представник відповідача позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначивши, що згідно ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків визначається виключно цим Законом.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються їх вимоги і заперечення, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог з наступних підстав:

Відповідно до п. 6 ст. 17 вказаного Закону страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом с календарний місяць.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 106 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Закону за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені Правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Відповідно до п. 8.2 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками га застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 № 21-1, якщо страхувальник має на кінець звітного періоду) недоїмку зі сплати страхових внесків, органами Пенсійного фонду надсилається страхувальнику вимога про сплату недоїмки.

Станом на 01.08.2007 відповідно до картки особового рахунку страхувальника юридичної особи, яка має найманих працівників ( 32%,4%. 42%. 1%-5%) новостворена недоїмка позивача по нарахованих та несплачених страхових внесках за червень 2007 року становить 145038,68 грн. (відповідно до самостійно визначеного та поданого підприємством Розрахунку сум страхових внесків, які підлягають сплаті за червень 2007 року, термін сплати не пізніше 20 червня 2007 року).

На новостворену недоїмку управлінням ПФУ в м. Трускавці виставлено вимогу про сплату боргу від 02.08.2007 № Ю-72.

Згідно ч. 12 ст. 12 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків та відповідно до ч. 6 ст. 18 вказаного Закону, чинним законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

У зв’язку з вищевикладеним суд дійшов висновку, що в адміністративному позові у даній справі позивачеві слід відмовити повністю, поклавши на нього судові витрати. Слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 89 КАС України судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись п. 2 Перехідних положень Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст. 17, 20, 106 Закону України “Про загальнообов”язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст. 2, 4, 7, 11, 14, 69-71, 89, 94, 158, 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. У позові Комунального підприємства „Наше місто”, м. Трускавець Львівської області, відмовити повністю.

2.  Судові витрати покласти на позивача.

3. Постанова набирає законної сили у строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Постанова може бути оскаржена у строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Артимович В.М.