ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/260

13.09.07

За позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест»

До                   Головного Управління МВС України в Київській області

Про                         розірвання договору

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача      Чайка Ю.М.–представник за довіреністю № б/н від 11.04.07.

Від відповідача  не з’явився

Рішення прийнято 13.09.07. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв’язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 11.09.07. по 13.09.07.

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест»до Головного Управління МВС України в Київській області про розірвання Договору № 32/03 про інвестування будівництва житлового будинку по вул. Лук»янівській, 63 в м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.07. порушено провадження у справі № 30/260, розгляд справи призначено на 23.08.07. о 12-20.

В призначене судове засідання 23.08.07. представник відповідача не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 01.06.07.  про порушення провадження у справі № 30/260 не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.08.07. розгляд справи    № 30/260 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було відкладено на 11.09.07. о 11-45.

В судовому засіданні 11.09.07. судом на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 13.09.07. о 09-30.

В призначене судове засідання 13.09.07. представник відповідача не з’явився, письмового відзиву на позов не надав, але через канцелярію Господарського суду міста Києва ним було подано заяву про відкладення розгляду справи № 30/260, в зв’язку з тим, що повноважний представник відповідача перебуває в черговій відпустці.

Розглянувши зазначене клопотання позивача про відкладення розгляду справи № 30/260, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки  відповідач як юридична особа не позбавлений можливості направити у судове засідання іншого представника, видавши йому довіреність.

За таких обставин,  клопотання позивача про відкладення розгляду справи підлягає відхиленню.

В судовому засіданні 13.09.07. представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить сул позов задовольнити.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,  -

ВСТАНОВИВ:

25.03.04. між Головним управлянням МВС України в Київській області (Замовник) та Дочірнім підприємством «Міськбудінвест»(правонаступником якого є позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест»(Інвестор) було укладено Договір № 32/03 про інвестування будівництва житлового будинку по вул. Лук»янівська, 63 в м. Києві (надалі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) зазначено, що предметом даного Договору є інвестування робіт по збору вихідних даних, проектуванню, будівництву, введенню в експлуатацію та передачі на баланс експлуатаційним організаціям  житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, інженерними мережами і спорудами за адресою: м. Київ, вул. Лук’янівська, 63, секції № 4 та № 5  на земельній ділянці, відведеній  згідно рішення Київської міської ради народних депутатів від 21.11.90. № 1000.

У відповідності до п. 2.1.4 Договору, Замовник зобов’язався оформити належним чином та передати Інвестору документ, що посвідчує право користування (власності) Замовника на земельну ділянку, на якій планується будівництво об’єкту,  і передати цю земельну ділянку під будівництво призначеному генпідряднику в установленому порядку.

Згідно п. 6.1.1 Договору, сторонами було погоджено строки будівництва об’єкту –а саме, оформлення права користування земельною ділянкою (укладення договору оренди земельної ділянки) –2 квартал 2004 року.

У відповідності до п. 7.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов’язань за даним Договором, винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством.

Але як зазначає позивач, відповідачем в порушення умов Договору та чинного законодавства України так і не надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест»відповідного документу  на право користування земельною ділянкою.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест»зазначає, що порушення відповідачем умов Договору призводить до неможливості закінчення будівництва  об’єкту в строки, визначені п. 6 Договору, що в свою чергу може завдати значних матеріальних збитків ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест».

У відповідності до матеріалів справи, та пояснень позивача, відповідно до листа ГУ МВС в Київській області від 25.03.04. № 170,  в порядку розрахунків згідно умов Договору, ДП «Міськбудінвест»(правонаступником якого є позивач у справі № 30/260) було перераховано на ім’я співробітника ГУМУС в Київській області  Пархоменка А.М., згідно листа від 25.03.04. № 170 на вказаний ГУМУС в Київській області рахунок грошові кошти в сумі 95 927,40 грн. та в зв’язку з цим  позивачем було сплачено податок з доходів фізичних осіб  в сумі 14 333,98 грн., всього було сплачено позивачем 110 261,38 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 479 від 01.04.04. на суму  14 333,98 грн. та № 879 від 01.04.04. на суму 95 927,40 грн. (які містяться в матеріалах даної справи).

Позивач зазначає, що враховуючи неналежне виконання відповідачем умов Договору, ТОВ «Будівельна компанія «Міськбудінвест»було направлено на адресу ГУ МВС в Київській області лист № 297 від 08.10.04. та лист № 425 від 10.11.04.  про розірвання Договору. Але відповіді на зазначені листи щодо розірвання Договору позивач від відповідача так і не отримав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов’язана вчинити на користь другої сторони певну дію, у даному випадку сплатити гроші. Цей обов’язок виникає з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України, а саме з договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання це є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору.

Таким чином, за твердженням позивача, Головним Управлінням МВС України в Київській області  грубо порушувались умови Договору № 32/03 про інвестування будівництва житлового будинку по вул. Лук»янівська, 63 в м. Києві від 25.03.04., а саме відповідачем в порушення його умов не було належним чином оформлено та передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест»документ, який би посвідчував право користування земельною ділянкою, на якій планується будівництво об’єкту.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Згідно ст. 188 Господарського кодексу України, сторона  договору,  яка вважає  за  необхідне змінити або розірвати договір,  повинна надіслати  пропозиції  про  це  другій стороні за договором. Сторона  договору,  яка  одержала  пропозицію про зміну чи розірвання  договору,  у  двадцятиденний  строк  після   одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У відповідності до матеріалів справи, позивачем надсилались листи № 297 від 08.10.04., № 425 від 10.11.04. про дострокове розірвання Договору, копії яких містяться в матеріалах справи, але відповідачем не було вчинено жодних дій по розірванню Договору.

З огляду на наведене, вимога позивача щодо дострокового розірвання Договору № 32/03 від 25.03.04. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем,  суду не надав.

Витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 77,  82-85 Господарського кодексу України, Господарський суд міста      Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги  задовольнити повністю.

2.          Розірвати Договір № 32/02 від 25.03.04. про інвестування будівництва житлового будинку по вул. Лук»янівська, 63 в м. Києві.

3.          Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області   (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Міськбудінвест»(04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 160, ) 85 (вісімдесят п’ять)грн. 00 коп. -  витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5.          Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 14.09.07.