ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.12.07                                                                                       Справа №11/548/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді  Хуторной В.М.    , Колодій Н.А.  , Мірошниченко М.В.

при секретарі Акімовій Т.М.

В присутності представника позивача Нікіфорова А.А., довіреність №1 від 15.08.2007 р.; від відповідача – Грипич А.В., довіреність №1/09 від 07.09.2007 р.  ;

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АртА Інвест» на рішення господарського суду Запорізької області від 29.08.2007 р. по справі № 11/548/07

за позовом – Закритого акціонерного товариства «Берегиня», м. Запоріжжя (далі ЗАТ «Берегиня»);

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «АртА Інвест», м. Запоріжжя (далі ТОВ «АртА Інвест»);

про стягнення 3169,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду №3155 від 03.12.2007 р. справу № 11/548/07 передано для розгляду колегії у складі: Хуторной В.М., Колодій Н.А., Мірошниченко М.В., якою справа прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.08.2007 р. по справі № 11/548/07 (суддя Гончаренко С.А.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача 3169, 65 грн. завданої шкоди, 102 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення мотивовано на підставі ст. 1166, ч. 1 ст. 1188, ст. 1172 та ст. 1194 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ТОВ «АртА Інвест», відповідач по справі, звернувся з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, посилаючись на те, що рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме, при вирішенні спору суд не правомірно застосував норму статті 1194 ЦКУ та помилково не застосував статті 9 (пункти 9.1, 9.2), 22 (пункт 22.1), 29, 32 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», пункти 1.4, 27 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092, статті 1192 ЦК України, що призвело до неправильного визначення розміру шкоди. Вважає, що сума на відновлення автомобілю в розмірі 14427, 14 грн. на 3169, 65 грн. є більшою ніж сума зазначена в експортному висновку, а відтак різниця що стягується є або безпідставним збагаченням або наслідком невірної оцінки шкоди. Крім того, звертає увагу суду на те, що господарським судом не досліджувалось питання про залучення до участі у справі ЗФ ЗАТ «СК «ВЕСКО» як належного відповідача. Просить суд скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 29.08.2007 р. по справі №11/548/07 та  прийняте нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі та заперечує проти доводів позивача.

ЗАТ «Берегиня», позивач по справі, у відзиві на апеляційну скаргу вказує на законність та обґрунтованість судового рішення. Посилання відповідача на пункти 9.1, 9.2, 22.1 ст. 29  та ст. 32 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. № 1961-IV вважає безпідставним, оскільки зазначені норми регулюють відносини між особою яка завдала шкоди та страховиком та не має ніякого відношення до відшкодуванню шкоди, який було причинено відповідачем  позивачу. Просить суд рішення господарського суду Запорізької області від 29.08.2007 р. по справі №11/548/07 залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Представник позивача у судовому засіданні заперечує проти доводів апеляційної скарги та підтримує доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

За клопотанням представників позивача та відповідача судовий процес здійснювався без фіксації технічними засобами, за їх згодою у судовому засіданні 04.12.2007 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 99 ГПК України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Сутність спору: 21.11.2006 р. о 14 год. на пересіченні вул. Рекордної та Добролюбова  в м. Запоріжжі сталась дорожню – транспортна пригода  у вигляді зіткнення двох автомобілів, що підтверджується довідкою начальника відділення оформлення ДТП при Управлінні ДАІ УМВС України в Запорізькій області.

ДПТ сталося з вини гр. Грипич А.В., що керувала належним на праві власності ТОВ «АртА Інвест» автомобілем ВАЗ – 21150, державний номер 16276 НР, в результаті чого автомобіль Форд Мондео державний номер АР 4455 АА, що належить позивачу отримав пошкодження, що підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2007 р. по справі № 3-52/07 про притягнення Грипич А.В. до адміністративної відповідальності.

Ремонт пошкодженого автомобіля Форд Мондео, державний номер АР 4455 АА здійснило СП «Вінер форд Запоріжжя», вартість якого становить 14427, 14 грн. в т. ч. ПДВ 2404,52 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № ВФ –Ар 03363-002 від 29.12.2006 р. та платіжними дорученнями №633 від 27.2006 р. та №688 від 26.12.2006 р.

Запорізькою філією ЗАТ «Страхова компанія «Веско» на підставі договору обов’язкового страхування цивільно - правової відповідальності від 30.03.2006 р. позивачу було відшкодовано шкоду в сумі 10747, 49 грн. з урахуванням зносу та зменшення на суму франшизи в розмірі 510 грн.

Суму франшизи в розмірі 510 грн. відшкодовано відповідачем, що підтверджується копією банківського документу від 26.03.2007 р. Всього відшкодовано шкоди позивачу в сумі 11257,49 грн.

Стягнення 3169, 65 грн. суми невідшкодованої шкоди було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішенням господарського суду від 29.08.2007 р. позовні вимоги задоволено, з чим не погодився відповідач.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

Як встановлено Комунарським районним судом м. Запоріжжя 21.11.2006 р. результаті ДТП з  вини гр. Грипич А.В., що керувала належним на праві власності ТОВ «АртА  Інвест» автомобілем ВАЗ – 21150, державний номер 16276 НР було пошкоджено автомобіль Форд Мондео державний номер АР 4455 АА, що належить  позивачу.

В результаті ДПТ стався страховий випадок в розумінні ст. 6 Закону України «Про обов’язкове страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. № 1961-IV (далі Закон №1961), внаслідок якого заподіяна шкода третій особі – позивачеві, за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ – 21150, державний номер 16276 НР.

Статтею 29 Закону № 1961 передбачено, що у зв’язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов’язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством…

Як свідчать матеріали справи Запорізькою філією «Страхова компанія «Веско» відповідно до договору обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності від 30.03.2006 р., укладеного між ЗАТ «Берегиня» та ЗФ «СК «Веско» та на підставі висновку спеціаліста автотоварознавця по визначенню вартості матеріальної шкоди  № 72/03 від 15.03.2007 р. (далі висновок №72/03), відшкодовано позивачу суму шкоди в розмірі 10747, 49 грн. з урахуванням зносу та зменшену на суму франшизи в розмірі 510 грн. у відповідності до п. 12.1 ст. 12 Закону №1961.

Таким чином, позивачу страховою компанією та відповідачем було відшкодовано суму шкоди в  розмірі 11257, 49 грн. (10749,49 грн. страховий поліс та 510 грн. франшиза). Разом з тим, відповідно до акту виконаних робіт № ВР – Ар03363-002 від 29.12.2006 р. вартість  пошкодженого автомобіля становить 14427, 14 грн., яку позивачем платіжними дорученнями №633 від 27.2006 р. на суму 7000 грн. та №688 від 26.12.2006 р. на суму 7427, 14 грн. було сплачено СП «Вінер форд Запоріжжя», що ремонтувало пошкоджений автомобіль, тобто на відновлення пошкодженого автомобіля позивачем сплачено на 3169,65 грн. більше ніж зазначено у висновку № 72/03 від 15.03.2007 р.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що сплачена ними сума СП «Вінер форд Запоріжжя» в розмірі 14427,14 грн. є витрати, пов’язані з відновленням пошкодженого автомобіля та підтверджуються актом виконаних робіт, а відтак відповідач повинний відшкодувати суму, пов’язану з ремонтом пошкодженого автомобіля в розмірі 3169,65 грн.

Доводи відповідача стосовно безпідставності стягнення з підприємства суми в розмірі 3169,65 грн. з посиланням на висновок  №72/03 від 15.03.2007 р. колегією суддів до уваги не приймається  в силу наступного.

Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов’язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

В даному випадку зазначена норма закріплює обов’язок особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, сплати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Крім того, відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особою, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, норми діючого законодавства передбачають, що особа, яка винна в заподіянні шкоди повинна її  відшкодувати в повному обсязі, тобто відшкодовується реальна вартість, пов’язана з відновленням майна.

Згідно з додатком №1 до висновку №72/03 від 15.03.2007 р. (див. примітку): Цей висновок є попереднім, кінцева вартість може бути визначена після виявлення можливих прихованих дефектів. Каталожні номера і ціни на деталі можуть бути уточнені в торгівельних організаціях. Крім того, в цьому додатку не зазначено, що вартість деталей та робіт визначені з урахуванням податку на додану вартість, тоді як розрахунки між позивачем та СП «Вінер форд Запоріжжя» проводились з урахуванням цього податку. Зазначені обставини спростовують доводи апеляційній скарги стосовно невідповідності розміру шкоди між зазначеної у висновку №72/03 від 15.03.2007 р. та фактично сплаченої позивачем на проведення відновлюваного ремонту свого автомобіля.

За таких обставин та з огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Крім того, в рішенні господарського суду в назві відповідача допущена описка, яку відповідно до ст. 89 ГПК України необхідно виправити: назву відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Арта-Інвест» слід замінити на Товариство з обмеженою відповідальністю «АртА Інвест».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 89, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Назву відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Арта-Інвест» замінити на Товариство з обмеженою відповідальністю «АртА Інвест».

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АртА Інвест» залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 29.08.2007 р. по справі № 11/548/07 – без змін.

Постанову оформлено відповідно до ст. 84 ГПК України 05.12.2007 р.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді  Хуторной В.М.

Колодій Н.А.  Мірошниченко М.В.