донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.12.2007 р.                                                                           справа №11/263

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Шевкової  Т.А.

суддів
Діброви  Г.І. , Стойка  О.В.

за участю представників сторін:

від позивача:
Ніколаєв О.С. дов. № Н-01/4001 від 25.12.2005р.,

від відповідача:
Маєвська В.М. дов. № 09-18/1160 від 29.12.06р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м. Маріуполь Донецької області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
03.10.2007 року

по справі
№ 11/263 (Чернота Л.Ф.)

за позовом
Державного підприємства "Донецька залізниця" м.Донецьк

до
Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м. Маріуполь Донецької області

про
стягнення 332грн. 40коп.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство „Донецька залізниця” звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” 332грн. 40коп. штрафу за невиконання планів перевезень № 736 та № 724  по залізницях призначення у березні 2007року.

Господарський суд Донецької області рішенням від 03.10.2007р. у справі № 11/263 позов задовольнив у повному обсязі, стягнув з відповідача на користь Державного підприємства “Донецька залізниця” штраф за невиконання плану перевезень вантажів по залізницях призначення за березень 2007р. в сумі 332грн. 40коп.

Відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат „Азовсталь”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2007р. по справі № 11/263 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заявник скарги вважає, що при прийнятті рішення судом були порушені норми матеріального права, а саме: § 6 ст.7 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, ст.106 Статуту залізниць України та процесуального права –ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, в частині всебічного, повного та об’єктивного розгляду у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заявник скарги вважає, що за обліковими картками виконання плану перевезень № 736 та № 724 за березень 2007р. сума 332грн. 40коп. зазначена як «добор по дорогам переходу за Наказом № 540», що не є штрафом за невиконання плану перевезень по залізницям призначення, як зазначено в позовній заяві.

Заявник скарги вважає, що суд безпідставно застосував до спірних правовідносин ч. 4 ст. 106 Статуту залізниць України, оскільки у відповідності до Статуту залізниць України, Правил планування перевезень вантажів, п. 1.2 розділу 3 Тарифного керівництва № 1, українська дорога призначення при плануванні перевезень експортних вантажів в плані перевезень не зазначається, а залізниця, яка передає вантаж за кордон, не є залізницею призначення, а тому Державним підприємством „Донецька залізниця” було неправомірно нараховано штраф в розмірі 332грн. 40коп. за невиконання відповідачем плану перевезень за січень 2007р. по дорогах призначення.

Позивач вважає рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2007р. у справі № 11/263 законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарський суд мотивуючи своє рішення тим, що оскільки відповідно до параграфу 6 статті 7 Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення відправник зобов’язаний в накладній на перевезення вантажу вказати вихідні прикордонні станції переходу (перетинання) державного кордону, тому визнав залізниці, через станції яких був переданий вантаж, залізницями призначення на території України та визнав нарахування штрафу здійсненим правомірно.

Дані висновки господарського суду є помилковими враховуючи наступне.

Порядок планування перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів залізничним, морським та річковим транспортом встановлений Тимчасовим Положенням про місячне планування та організацію перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів залізничним, морським та річковим транспортом, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 1993р. №357, та яким зазначено, що вказане перевезення здійснюється за місячними планами, погодженими між учасниками перевезень або за заявками вантажовласників.

Пунктом 1 розділу 1 Тимчасового положення встановлено, що для перевезення експортних вантажів залізничними або залізнично-водними шляхами сполучення вантажовласники не пізніш як за 20 днів до початку планового місяця подають залізницям відправлення розгорнуті заявки на перевезення експортних вантажів, у яких зазначаються вид та кількість вантажу в тоннах і вагонах, прикордонні залізничні станції, морські та річкові порти, через які прямуватимуть ці вантажі, країну призначення та вантажоодержувача (покупця).

Укрзалізниця на підставі даних що подаються залізницями відправлення, складає на плановий місяць проект плану перевезень по мережі залізниць України за номенклатурою згідно з додатком до цього Положення в тоннах і вагонах у середньому на добу і не пізніш як за 14 днів до початку планового місяця доводить його до заінтересованих сторін, у тому числі до іноземних залізниць.

Відповідно до п. 4 Тимчасового положення після уточнення з Укрзалізницею даних проекту плану перевезень вантажовласники за 12 днів до початку планового місяця повинні повідомляти залізницям детальну розшифровку номенклатури вантажів, що підлягає перевезенню.

Пунктом 6 Тимчасового положення  передбачене спільне погодження плану перевезень експортних вантажів з Укрзалізницею і вантажовласниками не пізніше як за 4 дні до початку планового місяця, цей план перевезень затверджується Мінтрансом та доводиться до виконавців.

Такий порядок планування був встановлений і п.1.4 Правил планування перевезень вантажів, в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин.

Позивачем в підтвердження позовних вимог надані плани перевезень вантажів № 736 та № 724 на березень 2007р., облікові картки № 736 та № 724 за березень 2007р, декадні заявки.

Із наданих документів слід, що плани перевезень № 736 та № 724 були надані та прийняті до виконання при узгоджені тільки з відділом планування перевезень вантажів та станцією Сартана.

В плані перевезень №736 вказано найменування залізниці призначення, країни призначення, прикордонні станції, наприклад: залізниця призначення Литовська, станція Клайпеда, країна призначення - 90787.

В матеріалах справи на аркушах №№44-50 знаходяться декадні заявки на відвантаження металопродукції на експорт із зазначенням станції призначення, в тому числі по Горьківській, Приволжській та іншим залізницям призначення на території інших країн.

Позивачем в обліковій картці №726 первинно були зазначені залізниці призначення, вказані відправником, а саме: Литовська, Львівська та Приволзька залізниці, за якими і був здійснений облік виконання плану перевезень по залізницям призначення.

За обліковою карткою № 724 залізницями призначення є Південно-Східна, Північно-Кавказька, Горьківська, Приволзька, Південно-Уральська, Естонська, Литовська, Латвійська, Азербайджанська, Казахстанська, Грузинська, Туркменська, Білоруська залізниці.

Позивачем в подальшому були внесені в однобічному порядку зміни до облікової картки та залізницями призначення визначені залізниці на станціях яких було здійснено передавання вантажу за кордон.

Позивачем нарахування штрафу, як зазначено в облікових картках здійснено по Донецькій, Південно-Західній та Південній залізницям призначення, які є залізницями, станції яких здійснюють передачу вагонів з вантажем за кордон, як визначено позивачем  «по залізницям переходу».

Дані обставини свідчать про те, що залізницею при плануванні експортних перевезень та нарахуванні штрафу за невиконання плану перевезень по залізницям призначення, якими ним визначені залізниці вихідних прикордонних станцій переходу (перетинання) державного кордону, порушений встановлений Тимчасовим положенням порядок планування перевезень та п. п. 3.1, 3.6, 6.7 Правил планування перевезень вантажів.

Відповідно до п.6.7 Правил планування перевезень вантажів дані про навантаження на залізниці призначення вказуються для всіх вантажів тільки у вагонах і тільки для залізниць України у графах 10-15 облікової картки. Для експортних вантажів вказуються залізниці, які передають вантаж за кордон.

Таким чином, господарським судом не було досліджено дотримання при плануванні перевезень спірних експортних вантажів порядку встановленого Тимчасовим положенням про місячне планування та організацію перевезень експортних, імпортних і транзитних вантажів залізничним, морським та річковим транспортом та Правилами планування перевезень вантажів.

В матеріалах справи немає документів, які підтверджують планування відвантаження у ІІІ декаді 10 вагонів на Приволзьку залізницю –оскільки в декадній заявці було заплановано до перевезення 55 вагонів, тоді як в обліковій картці зазначено про планове навантаження 11 вагонів, навантажено 10 вагонів, за не відправлення  3-х вагонів нараховано штраф у сумі 62грн.40коп.

Перевірити достовірність внесених даних по запланованій кількості вагонів, та відвантажені за 3 декаду 149 вагонів з вантажем при запланованих 105, не надається можливим при наявності документів, які надані позивачем в підтвердження позовних вимог з зазначених в позові підстав.

Крім того, з позовної заяви слід, що штраф нарахований за невиконання плану перевезень по Донецькій, Південно-Західній та Південній  залізницям, тоді як в облікових картках залізницями призначення зазначені Литовська, Львівська, Приволзька, Південно-Східна, Північно-Кавказька, Горьківська, Приволзька, Південно-Уральська, Естонська, Литовська, Латвійська, Азербайджанська, Казахстанська, Грузинська, Туркменська, Білоруська залізниці, тобто ті кінцеві закордонні залізниці призначення, на які був відвантажений вантаж за накладними УМВС.

Таким чином, висновок господарського суду про доведеність позовних вимог наданими позивачем документами є помилковим.

Крім того, колегія суддів вважає помилковим висновок господарського суду про те, що вихідні прикордонні станції переходу (перетинання) державного кордону є на території України залізницями призначення відповідно до параграфу 6 статті 7 УМВС, оскільки положення даної статті не містять таких висновків.

Згідно ст. 7 § 6 Угоди відправник вантажу зобов'язаний у накладній на перевезення вантажу вказати вихідні прикордонні станції країни відправлення і транзитних країн через які повинен прослідувати вантаж.

Приймаючі до уваги положення параграфа 1 статті 22 УМВС, додатки 12.1, 12.2 до параграфу 1 статті 7 УМВС, Пояснення по заповненню накладної УМВС, які є додатком до статті 7.15 УМВС слід зазначити, що залізниця на якій розташована станція переходу державного кордону, та залізниця призначення на території інших країн не є тотожніми поняттями, тому в порушення статті 106 Статуту залізниць України, господарським судом штраф за невиконання плану перевезень стягнуто по залізницям, станції яких здійснювали передачу вантажів за кордон.

Колегією суддів приймаються до уваги положення п. 1.2 р. 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України. Тарифне керівництво № 1, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99 № 551, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.99р. за № 828/4121, згідно якого встановлений розмір штрафу за невиконання плану перевезень тільки по українським залізницям призначення.

Відповідно до ст. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Між сторонами укладено договір № 545 від 22.12.2005р. про організацію перевезень вантажів  і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, пунктом 4.1 якого встановлено, що залізниця та вантажовласник несуть відповідальність за невиконання плану перевезень у відповідності до Статуту залізниць України.

Однак, в умовах договору не передбачена відповідальність відправника по сплаті штрафу за невиконання плану перевезень в разі невиконання запланованих перевезень по залізницях, станції яких передають вантаж за кордон.

Статтею 106 Статуту залізниць України також не передбачена відповідальність у вигляді сплати штрафу в цих випадках.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що Статутом залізниць України та Правилами планування перевезень вантажів не встановлена відповідальність відправників за невиконання плану перевезень вантажів по залізницям на станціях яких передаються вантажі за кордон. Відповідальність сторін за порушення правил перевезень та порядку планування експортних, імпортних вантажів встановлена розділом 6 Тимчасового положення, однак в пунктах 27, 28 цього Тимчасового положення не передбачена відповідальність за невиконання планів перевезень по експортним вантажам по залізницям, через вихідні прикордонні станції яких передається вантаж з зазначених у позові підстав.

При наявності обставин, встановлених апеляційним господарським судом позовні вимоги ДП “Донецька залізниця” про стягнення 332грн. 40коп. штрафу за невиконання плану перевезень по залізницях призначення на станціях яких здійснювалася передача вагонів з вантажем за кордон, визнаються недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2007р. у справі № 11/263 по задоволення позовних вимог про стягнення 332грн.40коп. штрафу за невиконання плану перевезень по залізницях призначення є таким, що винесено без всебічного, повного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, що є порушенням ст.43 ГПК України, тому підлягає скасуванню, апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м. Маріуполь Донецької області - задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м. Маріуполь Донецької області задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.10.2007р. у справі № 11/263 скасувати.

Державному підприємству “Донецька залізниця” м. Донецьк відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м. Маріуполь Донецької області 332грн. 40коп.штрафу за невиконання плану перевезень вантажів № 736 та № 724 у березні 2007р. по залізницях призначення, на станціях яких здійснюється передача вагонів з вантажем за кордон.

Стягнути з Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк на користь Відкритого акціонерного товариства „Металургійний комбінат „Азовсталь” м.Маріуполь Донецької області 51грн. 00коп. суми державного мита сплаченого при зверненні з апеляційною скаргою.

Господарському суду Донецької області згідно з вимогами статті 117 Господарського процесуального кодексу України видати наказ у відповідності до вимог, які встановлені до виконавчого документу Законом України “Про виконавче провадження”.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Г.І.  Діброва

О.В.  Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС