ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2007 р.
Справа 16/501

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Еней”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Сапсан-СП”

про
витребування майна

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача
Левіцька М.І. —представник за довіреністю б/н від 21.11.2005 р.

від відповідача
не з’явився

У судовому засіданні, яке відбулося 29.05.2007 р., за згодою представника позивача судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про витребування майна у відповідача, а саме: кабелю АВВГ 4*185-1,0 у кількості 439,70 м.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.10.2006 р. (суддя Ярмак О.М.) порушено провадження у справі № 16/501 та призначено справу до розгляду на 09.11.2006 р.

Розпорядженням В.о. Голови Господарського суду міста Києва Іванової Л.Б. від 12.01.2007 р. справу № 16/501 передано на розгляд судді Шабуніну С.В. у зв’язку з закінченням строку повноважень судді Ярмак О.М.

16.01.2007 р., 14.02.2007 р. та 19.03.2007 р. розгляд справи відкладався.

Ухвалою Заступника голови Господарського суду м. Києва Саранюка В.І. від 23.03.2007 р. строк вирішення спору продовжено на один місяць.

23.04.2007 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 28.05.2007 р.

У зв’язку з визначенням 28.09.2007 р. вихідним днем, судове засідання у справі № 16/501 було перенесено на 29.05.2007 р. на той же час, про що сторін сповіщено відповідними письмовими повідомленнями.

Під час судового розгляду справи представник  позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, витребувавши від відповідача кабель АВВГ 4*185-1,0 у кількості 439,70 м.

Як вбачається з позовної заяви, усних та письмових пояснень представника позивача  мотиви задоволення позову ґрунтуються на тому, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 16/151 встановлено факт поставки позивачем відповідачу продукції неналежної якості (електрокабель АВВГ 4*185) та стягнуто сплачену за неналежної якості товар суму коштів, збитки та штраф. Позивач фактично виконав рішення суду та сплатив визначені до сплати суми. Разом з тим, товар неналежної якості відповідач позивачу не повернув. Крім того, позивачу відомо, що він використовується за призначенням. Враховуючи вказані обставини, керуючись ст. 400 Цивільного кодексу України позивач просить суд витребувати у відповідача кабель АВВГ 4*185 у кількості 439,70 м.

Відповідач надав відзив на позову заяву від 16.04.2007 р., відповідно до якого заперечує проти заявленого позову, посилаючись на те, що претензією від 30.12.2004 р.  відповідачем пропонувалося товариству з обмеженою відповідальністю “Еней” розпорядитися спірним електрокабелем.в 10-ний строк. Відповіді на вказану претензію отримано не було. На звернення позивача у липні 2006 року з вимогою про витребування поставленого кабелю йому також було запропоновано його забрати. Крім того, позивачем не відшкодовані кошти на проведення експертизи у справі № 16/151. Також відповідач посилається на те, що демонтаж спірного силового кабелю потребує оплати та  погодження з суміжними землекористувачами.

29.05.2007 р. відповідач в судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Зважаючи на належне повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, а також враховуючи те, що останній висловив свої ставлення до позову суд вважає за можливе розглянути справу  за наявними  в ній матеріалами за відсутності представника відповідача..

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

23.09.2004 р. між позивачем та відповідачем було укладено усну угоду поставки продукції, а саме електрокабелю АВВГ 4*185-1,0 в кількості 450 м на загальну суму 19 780,20 грн. Поставка продукції відбулась по накладній № 4344 від 23.09.2004 р.

Під час проведення випробування ізоляції та вимірювання опору ізоляції кабелю було встановлено, що поставлена продукція не відповідає вимогам щодо якості та не може бути використана за призначенням.

30.12.2004 р. відповідачем на адресу позивача було направлено претензію № 88 з вимогою розпорядитись неякісною продукцією в 10-денний термін. Претензія була отримана позивачем 05.01.2005 р., про що свідчить корінець поштової квитанції (наявна в матеріалах справи).

21.10.2005 р. Господарським судом міста Києва винесено рішення по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Сапсан-СП” до товариства з обмеженою відповідальністю “Еней”, яким стягнуто з відповідача 25 819,15 грн. вартості придбаного у відповідача неналежної якості кабелю АВВГ 4*185 в кількості 450 м  в сумі 19 780,20 грн. та 5 712,00 грн. витрати, понесених на оплату наданих НВП “Альта” послуг по влаштуванню зовнішніх мереж електропостачання торгівельного комплексу. Постановою Апеляційного господарського суду від 21.12.2005 р. та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2007 р. рішення Господарського суду міста Києва залишено без змін.

Як встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2005 р. у справі № 16/151 20.09.2004 між товариством з обмеженою відповідальністю “Сапсан-СП” та НВП „Альта” був укладений договір № 38 на влаштування мереж  зовнішнього електропостачання  торгівельного комплексу по вул. Малишка, 5 в м. Києві, згідно з яким НВП “Альта” зобов‘язалося виконати роботи по влаштуванню зовнішніх мереж електропостачання торгівельного комплексу товариства з обмеженою відповідальністю “Сапсан-СП”.

На виконання рішення Господарського суду м. Києва від 21.10.2005 р. товариством з обмеженою відповідальністю “Еней” було повернено вартість продукції та відшкодовано завдані збитки.

Суд вважає помилковими посилання позивача на ст. 400 Цивільного кодексу України щодо тверджень про недобросовісність володіння відповідачем спірним кабелем, оскільки в судовому рішенні у справі № 16/151 не розглядалося питання про недійсність усної угоди купівлі-продажу кабелю шляхом обміну документами із застосуванням двосторонньої реституції та не вирішувалося питання про повернення відповідачем позивачу недоброякісної продукції. Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.10.2005 р. № 16/151, на яке посилається позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, з продавця стягнуто на користь покупця збитки, понесені внаслідок поставки недоброякісної продукції.

Враховуючи наявну в матеріалах справи претензію від 30.12.2004 р. № 88, суд приходить до висновку, що відповідач добровільно запропонував позивачу розпорядитися неякісним товаром.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати  господарські  зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання —відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Виходячи зі змісту ч. 8 ст. 268 Господарського кодексу України у разі якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товарів, які не відповідають за якістю стандартам, технічним умовам, зразкам (еталонам) або умовам договору, постачальник (виробник) зобов’язаний розпорядитися товарами у десятиденний строк, а щодо товарів, які швидко псуються, - протягом 24 годин з моменту одержання повідомлення покупця (одержувача) про відмову від товарів. Якщо постачальник (виробник) у зазначений строк не розпорядиться товарами, покупець (одержувач) має право реалізувати їх на місці або повернути виробникові.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що позивач не виконав жодних дій для повернення електрокабелю, котрі, серед іншого, передбачають специфічних технологічних процес демонтажу, і відповідач, як набувач недоброякісної продукції не зобов’язаний в силу законну, вчиняти такі дії. Слід зауважити, що позивач законодавчо не обґрунтував обов’язку відповідача на вчинення дій щодо демонтажу придбаного у позивача недоброякісного товару.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на викладені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача недоведеними,  необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, решта доданих до матеріалів справи доказів  до уваги судом не приймаються як такі, що не мають значення для вирішення справи.

Норми ст. 49 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов’язані  з розглядом справи, при відмові в позові покладаються на позивача.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня   підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                               С.В. Шабунін

Дата підписання: 22.06.2007 р.

№ 16/501
29.05.07 р.

За позовом          Товариство з обмеженою відповідальністю "Еней"

до                      Товариство з обмеженою відповідальністю "Сапсан - СП"

про

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

Від позивача           ?????

Від відповідача       ?????

Обставини справи:

?????

Керуючись  ст.ст. 82 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

?????

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
?????