ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2007 р.
10:40
Справа №  16/673/07

За позовом: Державного підприємства „Миколаївський морський торгівельний порт” (54002, м.Миколаїв, вул. Заводська,23)

До відповідача: Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві ( м. Миколаїв, вул. Чкалова,20)

про: скасування податкових повідомлень –рішень від 17.11.2006 р. № 00000437/0, від 23.01.2007 р. № 00000437/1, від 10.04.2007 р. № 00000437/2 та від 27.06.2007 р. № 00000437/3.

Суддя В.Д. Фролов

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача:      Панченко С.В., дов. № 09/114 від 06.08.2007 р.

Чамара Л.В., дов. № 09/126 від 14.09.2007 р.

Від відповідача:  Рибальченко О.О., дов. № 4135/9/10-016 від 15.02.2007 р.

Нестеренко О.А., дов. № 7824/9/10-016 від 27.12.2006 р.

В засіданні приймає участь:

Державне підприємство „Миколаївський морський торгівельний порт” звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Спеціалізованої Державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві про скасування податкових повідомлень рішень від 17.11.2006 р. № 00000437/0, від 23.01.2007 р. № 00000437/1, від 10.04.2007 р. № 00000437/2 та від 27.06.2007 р. № 00000437/3.

Відповідач надав заперечення на позовні вимоги, у яких позивні вимоги не визнає, посилаючись на те, що позивачем занижено податкові зобов'язання з податку на додану вартість за квітень 2006 року по операції з передачі основних засобів у спільну діяльність на 4576644,00 грн. (22883219,38 грн. х 20%). Крім цього він зазначає, що позивач надаючи послуги з охорони здоров'я, які звільнені від оподаткування, а також які оподатковуються на загальних підставах, в січні і лютому 2006 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 8722,00 грн. - частку суми податку, яку сплачено у зв'язку з придбанням робіт з розробки і впровадження автоматизованої системи обліку відомчої лікарні, призначених для використання в операціях, що звільняються від оподаткування згідно з п.п. 5.1.8 п. 5.1 ст. 5 Закону №168/97-ВР. Також „Миколаївський морський торгівельний порт” неправомірне відніс до складу податкового кредиту сум ПДВ по придбаним послугам по охороні та забезпеченню недоторканості фізичних осіб, які не призначаються для використання у господарській діяльності.

Розглянувши наданні докази суд встановив:

Відповідачем за результатами планової виїзної  перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.05 по 30.06.06.  складено акт від 06.11.06 №  34/37-034/01125608, яким встановлено порушення п.п. 3.28 п.3.2 ст.3, п.4.1, ст..4, п.п 7.4.1, п.п. 7.4.2, п.п. 7.4.3, п.п. 7.4.4 п.7.4 ст. 7 ЗУ „ Про податок на додану вартість”, а саме платником не нараховані податкові зобов’язання по операції з передачі майна у спільну діяльність, віднесено до податкового кредиту суми податку по придбаним послугам, які призначаються для використання в операціях, звільнених від оподаткування, а також по придбаним послугам з охорони фізичних осіб, що не пов’язано з господарською діяльністю платника.

За результатами перевірки і були винесені оспорюванні підприємством податкові повідомлення-рішення, якими були визначені податкові зобов’язання з податку на додану вартість  в сумі 4602874,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 4602874,00 грн., з яких: 9153288,00грн. –платником не нараховані податкові зобов’язання по операції з передачі майна у спільну діяльність, 17444,00 грн. –платником віднесено до податкового кредиту суми податку по придбаним послугам, які призначаються для використання в операціях, звільнених від оподаткування, 35016,00 грн. - віднесено до податкового кредиту суми податку по придбаним послугам з охорони фізичних осіб, що не пов’язано з господарською діяльністю платника.

Твердження відповідача, щодо заниження позивачем податку на додану вартість за квітень 2006 року у розмірі 4576644,00 грн., не відповідає нормам діючого податкового законодавства.

Донарахування податку здійснено податковим органом із посиланням на норми пп.3.2.8 п.3.2 ст.З Закону України „Про податок на додану вартість", яким передбачено, що при здійсненні спільної (сумісної діяльності) передача товарів (робіт, послуг) на баланс платника податку, уповноваженого договором вести облік результатів такої спільної діяльності, вважається поставкою таких товарів (робіт, послуг).

Таким чином, прирівнювання операції з руху основних засобів в межах спільної діяльності до операцій з поставки товарів є наявність факту передачі таких основних засобів безпосередньо на баланс платника - уповноваженого на ведення обліку результатів спільної діяльності.

Статтею 1130 Цивільного кодексу передбачено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов’язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об’єднання вкладів (просте товариство) або без об’єднання вкладів учасників.

Відповідно до ст.1132 Цивільного кодексу за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов’язання об’єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або для досягнення іншої мети. Тобто, для здійснення спільної діяльності достатньо згоди сторін і не потрібен сам факт передачі вкладів та здійснення спільних дій.

Згідно п.1 ст.1134 Цивільного кодексу України внесене учасниками майно, яким вони володіли на праві власності, а також вироблена в результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, якщо інше не встановлено договором простого товариства або законом.

У відповідності до п.2 ст.75 Господарського кодексу України передбачено, що державне комерційне підприємство не має права передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом.

Обмеження Позивача щодо передачі  належного йому майна іншим юридичним особам чи громадянам передбачені і п. 4.3 діючого Статуту ДП „ММТП”.

Крім того, згідно п.3.3 наказу Міністерства транспорту та зв’язку України, до сфери управлянні якого входе Позивач, від 22.10.2004р. № 943 продаж основних фондів порту здійснюється лише за попередньою згодою Мінтрансзв’язку після  отримання портом  відповідного Державного департаменту. Такий дозвіл Позивач не отримував і дії, які по твердженню Відповідача, є продажем, не здійснював.

Отже, внесок позивача у спільну діяльність не проводився. Акт приймання-передачі зазначеного внеску відсутній.

Згідно абз.3 пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість” дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) –дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку є датою виникнення податкового зобов’язання.

Але у даному випадку, така операція відсутня.

Отже, у зв’язку з тим, що майно порту, згідно умов укладеного договору, не передано на баланс спільної діяльності, то відповідно до норм Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість” така операція не може вважитися поставкою товарів і не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість.

Відповідно до п.п. 3.2.8 п.3.2 ст.3 Закону України „Про податок на додану вартість” при здійсненні спільної діяльності (сумісної) передача товарів (робіт, послуг) на баланс платника податку, уповноваженого договором вести облік результатів такої спільної діяльності, вважається поставкою таких товарів (робіт, послуг). Оскільки передачі майна до спільної діяльності не відбулося, посилання Відповідача на п.п 3.2.8 п.3.2 ст.3, а також п.4.1 ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість” є безпідставними.

Згідно п.2 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»від 16.07.99 № 996-ХІУ бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідачем не визначені  первинні документи, на підставі яких зроблені записи в бухгалтерському обліку Порта або інші докази, що підтверджують наявність факту, що зазначені об'єкти основних фондів у квітні 2006 року були передані до спільної діяльності.

СДПІ ВПП у м. Миколаєві сам факт відбиття майна вартістю 22883219,38 грн. на балансі Порту на рахунку 10 субрахунку 103,104 визнаний як доказ „передачі товарів на баланс платника податку, уповноваженого договором вести облік результатів спільної діяльності".

Відповідно до пп.3.1.1 ст. З Закону про ПДВ об'єктом оподатковування є операції з поставки товарів і послуг, місце надання яких є митна територія України. Під поставкою товарів (п.1.4 ст. 1 Закону про ПДВ) розуміють будь-як операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, що передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання. Не належать до поставки операції з передачі товарів у межах договорів сховища (відповідального збереження), довірчому керуванню, оперативній оренді (лізингу), інших цивільно-правових договорів, що не передбачають передачу права власності на такі товари іншій особі.

Відповідно до положень п.1.4 договору від 01.04.2006 № 47 про спільну діяльність із ДП „ Грінтур - Екс" чітко визначено, що спільна діяльність по використанню майна виключає втрату права власника на це майно кожної із Сторін. Тобто, умовами договорів спільної діяльності що укладені Портом, перехід прав власності не передбачений.

Таким чином, з позиції норм п.1.4 ст. 1 Закону України „Про ПДВ" операція з визначення внеску у вигляді майна не є поставкою товарів (основних засобів).

Отже, порт вважає, що є всі необхідні підстави для застосування норми „конфлікту інтересів” всупереч тверджень, викладених в Рішенні СДПІ ВПП у м. Миколаєві про результати розгляду первинної скарги від 20.01.2007р. № 1183/10/25-014.

Відповідно до пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону про ПДВ датою виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається кожне з подій, що відбулося раніш:

- або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг);

- або дата відвантаження товарів.

Відповідно до умов договору майно сторін СД, що використовується при здійсненні спільної діяльності, не відвантажується (не внесене і не передано) і залишається власністю цих сторін.

Таким чином, оскільки майно Порту не відвантажується і не відвантажувалося, і на 30.06.06р. факт його передачі на баланс СД не підтверджений первинними документами податкового і бухгалтерського обліку, то відповідно до норм Закону про ПДВ, зазначена операція не є операцією поставки товарів; не є об'єктом оподатковування податком на додану вартість; відсутня дата виникнення податкових зобов'язань.

На підставі вищевикладеного відсутні законні підстави для нарахування за результатами перевірки податкового зобов'язання по ПДВ  у розмірі 4576644,00 грн.

Крім того, відповідачем встановлено, що ДП „ММТП", надаючи послуги з охорони здоров'я, які звільнені від оподаткування, а також які оподатковуються на загальних підставах, в січні і лютому 2006 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 8722,00 грн. - частку суми податку, яку сплачено у зв'язку з придбанням робіт з розробки і впровадження автоматизованої системи обліку відомчої лікарні, призначених для використання в операціях, що звільняються від оподаткування згідно з п.п. 5.1.8 п. 5.1 ст. 5 Закону №168/97-ВР.

Також перевіркою встановлено неправомірне віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ по придбаним послугам по охороні та забезпеченню недоторканості фізичних осіб, які не призначаються для використання у господарській діяльності.

У даному випадку слід відмітити, що відповідно до пп. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону про ПДВ податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку: з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, неможливо включати до податкового кредиту суми ПДВ, сплачені платником за товари (послуги), які не будуть в подальшому використовуватися в господарській діяльності.

За таких обставин, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково, а саме скасувати оспорюванні податкові повідомлення рішення  в частині не нарахування платником  податкових зобов’язань по операції з передачі майна у спільну діяльність - 9153288,00 грн., у задоволенні позовних вимог, у частині віднесення платником до податкового кредиту суми податку по придбаним послугам, які призначаються для використання в операціях, звільнених від оподаткування - 17444,00 грн., у частині віднесення платником до податкового кредиту суми податку по придбаним послугам з охорони фізичних осіб, що не пов’язано з господарською діяльністю платника - 35016,00 грн.  відмовити.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 252 Кодексу адміністративного судочинства, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення рішення від 17.11.2006 р. № 00000337/0, від 23.01.2007 р. № 00000337/1, від 10.04.2007 р. № 00000337/2 та від 27.06.2007 р. № 00000337/3 в частині не нарахування платником  податкових зобов’язань по операції з передачі майна у спільну діяльність на суму - 9153288,00  грн.

Постанова набирає законної сили у порядку, встановленому ст.254 Кодексу  адміністративного судочинства .

У порядку і в строки, визначені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства, на  постанову може бути  подана   апеляційна скарга .

Суддя
В.Д.Фролов