ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.
Справа № 4/243/07

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді Жекова В.І.,

Суддів Картере В.І., Пироговського В.Т.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

За участю представників сторін від 06.11.2007р.

Від позивача - Волинський А.В.

Від відповідача - Іванова Л.М., Шибеко О.А.

За участю представників сторін від 27.11.2007р., 04.12.2007р.

Від позивача —Гресько О.П.

Від відповідача - Іванова Л.М., Шибеко О.А.

розглянувши апеляційну скаргу

Спеціалізованого виробничого кооперативу „Енергетик”

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 25.09.2007р.

у справі № 4/243/07

за позовом Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії „Украгролізинг”

до Спеціалізованого виробничого кооперативу „Енергетик”

про стягнення 566719,5 грн.,

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.10.2007р., яка надіслана учасникам процесу 19.10.2007р., розгляд апеляційної скарги призначено на 06.11.2007р. Учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать поштові повідомлення.

Відповідно до вимог ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався.

28.04.2007р. Національна акціонерна компанія „Украгролізинг” в особі Миколаївської філії Національної акціонерної компанії „Украгролізинг” звернулась до господарського суду Миколаївської області із позовом про стягнення зі Спеціалізованого виробничого кооперативу „Енергетик” 566719,50 грн., з яких 481360,22 грн.  —основний борг, 34516,25 грн. - пеня, 39154,81 грн. - індексація від суми боргу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.09.2007р. (суддя К.Л. Василяка) стягнуто зі Спеціалізованого виробничого кооперативу “Енергетик” на користь Національної акціонерної компанії “Украгролізінг” в особі Миколаївської філії  Національної акціонерної компанії “Украгролізінг” 479619,86 грн. - основного боргу, 35966,70 грн. - пені, 34978,90 грн. - збитків від інфляції, 10862,60 грн. –3% річних., 4904,82 грн. - держмита та 102,13 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із винесеним рішенням Спеціалізований виробничий кооператив “Енергетик” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати Рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.09.2007р. та постановити нове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Скарга мотивована тим, що господарським судом не досліджено та не надано належної оцінки наданим відповідачем доказів, оскільки як вказує скаржник, в матеріалах справи відсутні відповідні документи, які б давали право позивачу діяти лізингодавцем, зроблено посилання на неправомірність взяття до уваги господарським судом при винесені рішення додатку №5. Також  скаржником зазначено, що техніка, яка була предметом лізингу передана позивачем у неробочому стані СВК “Енергетик” та відремонтована останнім за власні кошти, які в даному випадку необхідно було зарахувати в рахунок лізингових платежів.

У відзиві на апеляційну скаргу ВАТ НАК “Украагролізинг” не погоджується з доводами наведеними в апеляційній скарзі з посиланням на дотримання господарським судом вимог норм матеріального та процесуального права та просить рішення господарського суду Миколаївської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню наступних підстав.

Так, 11.06.2004р. між ВАТ “Національна акціонерна компанія “Украгролізинг” та СВК “Енергетик” укладено договір №14-04-809пл (прямого лізингу). За умовами  договору п.1.1 лізингодавець передає лізингоодержувачу у користування на визначений договором строк предмет лізингу відповідно до додатку до договору “Кількість, ціна і вартість предмету лізингу” за умови сплати лізингових платежів черговість, розмір і строки сплати яких встановлюється графіком сплати лізингових платежів. Пунктами 2.3, 4.2 договору встановлено що виробник, перелік, кількість, ціна, вартість, строк лізингу, строк і адреси передачі предмету лізингу встановлюються додатками до Договору “Кількість, ціна і вартість Предмету лізингу”, розмір лізингових платежів та строк їх сплати встановлюються додатком до Договору “графік сплати лізингових платежів”.

Відповідно до п.4.3. укладеного між сторонами договору лізингоодержувач після укладання договору повинен перерахувати лізингодавцю попередній лізинговий платіж в частині відшкодування вартості предмету лізингу в розмірі 15% його вартості, включаючи ПДВ та в частині винагороди лізингу в розмірі 10%, включаючи ПДВ від невідшкодованої вартості предмету лізингу. На розмір сплаченого попереднього лізингового платежу зменшуються кінцеві лізингові платежі.

Як встановлено господарським судом та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, згідно умов договору сторонами  укладено Додатки №1, №5  “Кількість, ціна, вартість предмета лізингу”. В наданому  додатку №1 визначений предмет лізингу —комбайн Домінатор “Мега 204” №93600092, строк  лізингу —2 роки, вартість предмету —413300,87 грн., також обумовлений термін передачі - не пізніше 18.03.2005р.

За додатком № 5 предмет —комбайни Домінатор “Мега 204” № 93600100, № 93600110, строк —2 роки, вартість комбайну № 93600100 — 291944,64 грн., комбайну №93600110 -292944,64 грн., термін передачі - не пізніше  01.09.2005р. Зазначені додатки підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Додаток №1 “Кількість, ціна, вартість предмета лізингу” до договору лізингу, на який посилається скаржник в апеляційній скарзі та яким визначено предмет —комбайни  Домінатор “Мега 204” № 93600100, № 93600110, строк —3 роки, вартість комбайну № 93600100 —119000 грн., комбайну № 93600110 -120000 грн., термін передачі - не пізніше  31.12.2004 р., не приймається судовою колегією до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі цих комбайнів на дату вказану в цьому додатку та відсутній графік сплати лізингових платежів згідно терміну та сумами передбачених в додатку, а тому посилання скаржника на цей додаток як на відповідний доказ викладених в апеляційній скарзі доводів є таким що не відповідає дійсним обставинам справи.

Натомість в матеріалах справи наявні акти приймання-передачі, як то акт №1-03 від 01.03.2005р., згідно якого ВАТ НАК “Украагролізинг” передано, а СВК “Енергетик” прийнято у платне користування комбайн Домінатор “Мега 204” №93600092 вартістю 413300,87 грн. Також, актом приймання-передачі б/н від 25.07.2005р. на тих же підставах СВК “Енергетик” прийнято комбайни Домінатор “Мега 204” №93600100 вартістю - 291944,64 грн., №93600110 вартістю — 292944,64 грн. Тобто, комбайни передані за вартістю та в строк обумовлений саме додатками №1, №5 які надані позивачем. Акти підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Крім того, згідно Додатків №2, №4, №6 до договору № 14-04-809пл від 11.06.2004 визначено графік сплати лізингових платежів терміном у 2 роки за комбайни, які  передані лізингоотримувачу, а саме комбайни Домінатор “Мега 204” № 93600092, № 93600100, № 93600110. Вартість комбайнів складає 413300,87 грн. 291944,64 грн., 292944,64 грн. відповідно. Ці графіки також підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Отже, сторони дійшли взаємної згоди та виконували договір прямого лізингу від 11.06.2004р. саме за додатками “Кількість, ціна, вартість предмета лізингу” та графіку сплати лізингових платежів наданими позивачем, про що правомірно зазначено в судовому рішенні господарського суду.

Стосовно посилань скаржника на те, що техніка, яка була предметом лізингу передана позивачем у неробочому стані та ним відремонтована за власні кошти, які в даному випадку необхідно було зарахувати в рахунок лізингових платежів, судова колегія зазначає наступне.

Так, пунктом 4 частини 2 статті 10 Закону України „Про фінансовий лізинг” на яку посилається скаржник, дійсно  встановлено, що лізингодавець зобов’язаний відшкодувати лізингоотримувачу витрати на поліпшення предмету лізингу, на його утримання або усунення недоліків у порядку та випадках передбачених законом або договором. Однак, як вбачається з умов укладеного між сторонами договору, а саме п.3.7 передбачено, що лізингоодержувач за власний кошт і без подальшої компенсації проводить технічне обслуговування і види ремонту, а за письмовим погодженням з лізингодавцем згідно з технічними умовами виробника предмету лізингу –модернізацію чи переобладнання.

Тим більше, що СВК “Енергетик” листом від 10.10.2004 року просив НАК “Украгролізинг” про оформлення додаткової угоди до спірного договору щодо проведення додаткових ремонтних робіт по відновленню двигунів та жниварок за власні кошти із врахуванням їх в рахунок попередніх та планових платежів, оскільки комбайни він отримав без двигунів та жниварок. Однак, корпорація листом від 04.11.2004 року не погодилась з цією пропозицією із посиланням на умови діючого договору лізінгу.

Посилання скаржника на те, що голова правління СВК “Енергетик” не підписував додатків №1 та №5 до договору, наданих позивачем, не заслуговують на увагу, оскільки дійсність даних, зазначених у цих додатках підтверджуються наявними в справі актами приймання-передачі, графіками лізингових платежів, які відповідачем не оскаржуються. До того ж на оскаржуваних додатках окрім підпису голови наявна печатка підприємства, що є безумовною підставою, щодо виключення всіх сумнівів відносно дійсності підпису.

Стосовно доводів щодо відсутності у НАК “Украгролізинг” права власності на передані у лізинг комбайни, судова колегія зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено договір № 14-04-809 пл. від11.06.2004 р., який на момент розгляду справи є дійсним та його дійсність сторонами не оскаржується, а тому підстав для розгляду питання про наявність права власності на комбайни тій чи іншій стороні в рамках даної справи—відсутні.

З контексту ст.173 ГК України, вбачається, що господарським зобов’язанням, є зобов’язання що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб’єкт зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта, або утриматись від певних дій, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до вимог статті 193 Господарського кодексу України положення якої співпадають зі статтею 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З наявних в матеріалах справи платіжних дорученнях вбачається, правомірність проведення господарським судом розрахунку суми стягнення, а отже, висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог є законним, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку господарського суду та можуть братися апеляційною інстанцією до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження заявлених доводів.

З огляду на викладене, рішення господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому зміні або скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 85, 99, 101-105 ГПК України,

колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА

Рішення господарського суду Миколаївської області від 25 вересня 2007р. зі справи №4/243/07 –залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до вимог ст.105 ГПК України і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя

В.І. Жеков

Судді

В.І. Картере

В.Т. Пироговський

Повний текст постанови підписано 07 грудня  2007р.