СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

13 грудня 2007 року
Справа № 2-8/10884-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

представник позивача: Гришина Ганна Вікторівна, довіреність №  б/н   від 20.12.06,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД;

представник відповідача: Безрученко Наталя Олегівна, довіреність №  Ю-1000   від 03.04.07,  Державне підприємство "Ялтинський морський торговельний порт"

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 11.10.2007 у справі № 2-8/10884-2007

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД (вул. Рузвельта, 5, Ялта, 98600)

до Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт" (вул. Рузвельта, 5, Ялта, 98600)

про визнання продовженим договору оренди

за зустрічним позовом  Державного підприємства "Ялтинський морський торговельний порт"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ді Пі Ейч Модус" ЛТД

про витребування майна із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 11 жовтня 2007 року у справі № 2-8/10884-2007 (суддя Чумаченко С.А.) задоволено первісний позов товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД до Державного підприємства „Ялтинський морський торговельний порт” про визнання продовженим договору оренди.

Договір оренди нежилого приміщення другого поверху будівлі морського вокзалу порту загальною площею 9 кв.м. для розміщення офісу, розташованого по вул.. Рузвельта, 7 в місті Ялта, укладений між Державним підприємством „Ялтинський морський торговельний порт” та товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД визнано продовженим на строк до 24 червня 2014 року.

У задоволенні зустрічного позову Державного підприємства „Ялтинський морський торговельний порт”  до  товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Державне підприємство „Ялтинський морський торговельний порт” звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції, у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД відмовити.

Апеляційна скарга  мотивована посиланнями Державного підприємства „Ялтинський морський торговельний порт” на порушення господарським судом Автономної Республіки Крим норм матеріального та процесуального права, неповне з’ясування всіх обставин справи. Зокрема апелянт вказує на те, що судом першої інстанції при ухваленні судового рішення не прийнятий до уваги той факт, що листом від 05 січня 2007 року Державне підприємство „Ялтинський морський торговельний порт” повідомило про необхідність повернути майно. Те, що вказаний лист є таким, що оформлений неналежним чином, на думку апелянта, не має значення, оскільки це був повторний лист щодо вказаного питання.

Розглянувши справу повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

Між Ялтинським морським торговим портом (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД (орендар) 08 липня 1999 року був укладений договір оренди нежилих приміщень № 89/25.

Згідно із пунктом 1.1 вказаного договору, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення, розташоване на другому поверсі будівлі морського вокзалу загальною площею 13,5 кв.м.

Пунктом 11.1 договору оренди від 08 липня 1999 року визначено, що даний договір діє з 08 липня 1999 року до 31 грудня 1999 року.

Додатковими угодами, які були укладені в подальшому між Ялтинським морським торговим портом та товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД були змінені деякі умови договору, зокрема, щодо строку дії договору та розміру приміщення, яке передано в оренду:

- додатковою угодою № 3 від 09 квітня 2004 року пункт 1.1 договору оренди від 08 липня 1999 року викладений у новій редакції в частині визначення розміру приміщення, а саме, замість 13,5 кв.м. –9 кв.м.;

- додатковою угодою № 4 від 26 листопада 2004 року пункт 11.1 договору оренди від 08 липня 1999 року викладений у новій редакції в частині строку його дії з 08 липня 1999 року по 31 грудня 2006 року.

Листом від 12 грудня 2006 року Державне підприємство „Ялтинський морський торговельний порт” повідомило товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД про розірвання договору оренди нерухомого майна №  89/25 від 08 липня 1999 року у зв'язку з закінченням строку дії даного договору та необхідність передати майно орендодавцю по акту приймання-передачі.

Листом від 05 січня 2007 року Державне підприємство „Ялтинський морський торговельний порт” повідомило товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД про те що, орендодавець не має можливості пролонгувати договір оренди нежилого приміщення № 89/25  від 08 липня 1999 року, оскільки дані приміщення будуть використовуватися портом у виробничих цілях. Крім того, Державне підприємство „Ялтинський морський торговельний порт” запропонувало орендарю 10 січня 2006 року  передати  приміщення  комісії порту  по акту  приймання-передачі.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Частиною 2 статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Державне підприємство „Ялтинський морський торговельний порт” як на відповідне повідомлення про намір припинити договірні відношення посилається на лист від 05 січня 2007 року.

Однак, як встановлено в ході судового розгляду лист № Ю-22 від 05 січня 2007 року від імені Державного підприємства „Ялтинський морський торговельний порт” підписано не встановленою особою, перед зазначенням назви посади, наявна правостороння похила риска.

Відповідно до пункту 5.23 Національного стандарту України „Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації” вимоги до оформлення документів ГОСТ 4163-2003”, затвердженого наказом Держпотребстандарту України № 55 від 07 квітня 2003 року, підпис складається з назви посади особи, яка підписує документ, особистого підпису, ініціалів та прізвища. У випадку відсутності посадової особи, підпис якої вказано на документі, документ підписує особа, яка виконує його обов'язки або його замісник. В такому випадку обов'язково вказується посада та прізвище особи, яка підписала документ (зміни вносяться рукописним або машинописним способом). Крім того, даним стандартом встановлено, що підписувати документ з приводом „за” або ставити правосторонню похилу риску перед назвою посади не дозволяється.

Також, суд зазначає, що листом № Ю-22 від 05 січня 2007 року Державне підприємство „Ялтинський морський торговельний порт” пропонував товариству з обмеженою відповідальністю „Фірма Ді Пі Ейч Модус” ЛТД передати спірне приміщення за актом приймання-передачі до 10 січня 2006 року, що є неможливим.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що обставини справи, які  відповідно  до  законодавства  повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять належних доказів, які свідчать про те, що Державним підприємством „Ялтинський морський торговельний порт” виконано вимоги частини 2 статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення заявлених вимог за первісним позовом та необґрунтованість вимог, заявлених за зустрічним позовом.

Виходячи з викладеного, Севастопольський апеляційний господарський суд дійшов висновку про повне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи, порушень або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права не встановлено.

За таких обставин вимоги Державного підприємства „Ялтинський морський торговельний порт”, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 11 жовтня 2007 року у справі № 2-8/10884-2007 відсутні.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства „Ялтинський морський торговельний порт” залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 11 жовтня 2007 року у справі № 2-8/10884-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.І. Гонтар

Судді                                                                                Н.П. Горошко

В.М. Плут