Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2007 р.                                                     Справа № 37/84-07

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Шепітько І.І., судді Бондаренка В.П., судді Лакізи В.В.

при секретарі –Новіковій Ю.В.

за участю представників:

позивача  –Богданов В.М. за дорученням № б/н від 10.04.2006 року, Коваль О.М. за дорученням б/н від 10.04.2006 року

відповідача – Подлєснова Л.П. за дорученням № 1043 від 06.06.2006 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вхідний №1756Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 20 квітня 2007 року по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Магік”, м.Харків

до Харківського державного фармацевтичного підприємства „Здоров’я народу”, м.Харків

про зобов’язання повернути майно

встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Магік" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про зобов’язання Харківського державного фармацевтичного підприємства "Здоров'я народу" повернути майно передано у оренду, виселивши з приміщень (корпус 2 та корпус 1 по вул. Мельнікова, 41 в м. Харкові) наданих в оренду та повернути майно, яке передано в оренду згідно з переліком до договору.

06.04.2007 року позивач подав через канцелярію господарського суду позовну заяву (про зміну позовних вимог відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України), в якій просив розірвати Договір оренди № 3 від 22.09.2003року та Договір оренди № 1314 від 25.12.2002 року укладені між Харківським державним фармацевтичним підприємством „Здоров’я народу” та ТОВ "Магік".

Рішенням господарського суду Харківської області від 20 квітня 2007 року (суддя Доленчук Д.О.) відмовлено позивачу у прийнятті до розгляду поданої позовної заяви (про зміну позовних вимог відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України), в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився,  подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 20 квітня 2007 року скасувати та  прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.  Вказує на те, що орендні відносини між сторонами регулюються двома Договорами оренди, а саме: Договором оренди № 1314 від 25.12.2005 року та Договором оренди № 3 від 22.09.2003 року з доповненнями щодо визначення предмета оренди і вартості орендних платежів. Відповідач належним чином не виконує свої обов’язки по сплаті орендних платежів і продовжує користування майном, чим чинить перешкоди позивачу використовувати майно як його власнику на свій розсуд.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що скарга не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з’ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить рішення господарського суду Харківської області від 20 квітня 2007 року  року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення. Вказує на те, що судовими рішеннями по справам № 44/86-05 та 52/308-05  встановлено, що правовідносини оренди цілісного майнового комплексу (нежитлових споруд літ. «Л-2»і «Н-3»), що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мельникова, 41 виникли між ХДФП «Здоро в'я народу»та ТОВ «Магік»на підставі Договору оренди № 1314 від 05.12.2002 року, який є дійсним та діючим до 31.12.2007 року. Законодавством, що діяло на момент укладення сторонами Договору оренди № 1314 та Договору оренди № 3, а також законодавством, діючим на теперішній час прямо передбачено, що одне й те саме майно може буди передане в оренду лише за одним договором. Таким чином, твердження ТОВ «Магік»про регулювання спірних правовідносин сторін одночасно двома договорами є таким, що не відповідає законодавству.

20.08.2007 року справа слухалася по суті та у судовому засіданні оголошено перерву до 27.08.2007 року.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи,  викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 22.09.2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магік» (орендодавець) та Харківським державним фармацевтичним підприємством «Здоров'я народу»(орендар) укладено Договір оренди № 3. відповідно до п.1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне володіння і користування цілісний майновий комплекс (нежитлові споруди літ. „L-2»і », за винятком приміщення, зазначеного А1 на плані, який є додатком до цього Договору), що знаходиться за адре сою: м.Харків, вул. Мельникова, 41, транспортні засоби, а також обладнання і офісну техніку, склад та вартість якого визначені згідно акту експертної оцінки та передаточного балансу вказаного підприємства, складеного 01.08.2003 року (надалі за текстом -«майно»). Згідно Додаткової угоди № 1 від 25.09.2003 року до Договору оренди №.3 сторонами був визначений строк дії даного договору  до  31.12.2004 року.

05.12.2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магік»(орендодавець) та Харківським державним фармацевтичним підприємством «Здоров'я народу»(орендар) укладено Договір оренди № 1314. Відпо відно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне володіння і користування цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Мельникова, 41, склад та вартість якого визначені згідно акту експертної оцінки та передаточного балансу вказаного підприємства, складеного 01.01.2003 року. Згідно п.11.1 строк дії даного договору встановлений  до 31.12.2007 року.

Відповідно до ст. 4 ЦК УРСР (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України) підставою для виникнення цивіль них прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 256 ЦК УРСР, що діяв на момент укладення Договору оренди № 1314 та Договору оренди № 3, за договором майнового найму наймодавець зобов'язується надати на ймачеві майно у тимчасове користування за плату. Відповідно до ст. 759 ЦК України, що діє на теперішній час, за договором найму (оренди) наймода вець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Таким чином, законодавством, що діяло на момент укладення сторонами Договору оренди № 1314 та Договору оренди № 3 та діючим законодавством передбачено, що одне й те саме майно може буди передане в оренду лише за одним договором. Відповідно, всі умови оренди можуть регулюватись лише одним договором оренди. За таких обставин, колегія суддів вважає, що твердження ТОВ «Магік»про регулювання спірних правовідносин сторін одночасно двома договорами є таким, що не відповідає законодавству.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.08.2005 року по справі № 44/86-05, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 06.09.2005 року та постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2005 року було встановлено, що Договір оренди № 1314 від 05.12.2002 року містить усі необхідні для даного виду договору істотні умови, у тому числі розмір орендної плати за орендовані приміщення. Сторонами не надано доказів про те, що вказаний Договір оренди розірваний, змінений або визнаний недійсним у встановленому законодавством порядку. Враховуючи викладене, господарський дійшов висновку, що Товариство та Підприємство перебувають у договірних відносинах щодо оренди приміщень, які є предметом спору, згідно договору оренди № 1314 від 05.12.2002 року, строк дії якого –до 31.12.2007 року, у зв’язку з чим, Товариство не має законного права вимагати усунення перешкод (перепон) у користуванні майном, яке здано в оренду Підприємству за відповідним Договором.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.11.2005 року по справі № 52/308-05, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2005 року встановлено, що Договір оренди № 1314 від 05.12.2002р. є діючим і підстави для його припинення відсутні.

Згідно ч.2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Згідно ст. 45 ГПК України рішення господарського суду є обов’язковим до виконання на всій території України.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач і відповідач знаходяться в орендних правовідносинах щодо нежитлових будівель Літ.“Л-2”і Літ.“Н-3”згідно Договору оренди № 1314 від 05.12.2002рроку, який є діючим і містить всі істотні умови.

З п. 3.1 Договору оренди № 1314 від 05.12.2002 року вбачається, що орендна плата розраховується виходячи з оціночної вартості цілісного майнового комплексу  і складає 6% від оціночної вартості цілісного майнового комплексу в рік. Відповідно до до п. 1.2 Договору вартість об’єкта оренди визначається на підставі акта експертної оцінки, який є невід’ємною частиною Договору.

Виходячи з того, що розмір орендної плати є істотною умовою Договору оренди, то для її визначення експертна оцінка орендованого за Договором оренди № 1314 від 05.12.2002 року майна повинна була бути здійснена до дати укладення договору або на день його укладення.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»експертну оцінку майна проводять суб’єкти оціночної діяльності на підставі договору на проведення оцінки, укладеному із замовниками такої оцінки. Замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб.

З матеріалів справи вбачається, що власником та орендодавцем цілісного майнового комплексу, переданого в оренду до ХДФП «Здоров'я народу» за Договором № 1314, є ТОВ «Магік», у зв’язку з чим, обов'язок щодо проведення експертної оцінки майна, що передається ХДФП «Здоров'я народу»за Договором № 1314, належить його власнику, тобто на ТОВ «Магік». Проте, позивачем не було проведено експертної оцінки вказаного майна для визначення розміру орендної плати. Також позивач не надавав відповідачу будь-якого доручення на замовлення такої експертної оцінки. За таких обставин, колегія суддів вважає, що позивачем не виконано дій, встановлених законодавством та які випливають із суті зобов’язання.

Відповідно до ч.І ст. 613 ЦК України та ст. 221 ГК України кредитор вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов 'язку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що невиконання відповідачем своїх обов’язків за Договором оренди № 1314 від 05.12.2002 року щодо сплати орендних платежів є наслідком невиконання позивачем свого обов’язку за даним Договором щодо проведення експертної оцінки майна, переданого в оренду.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Згідно зі ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

У випадку, коли орендар не виконував або не мав змогу виконувати зобов’язання щодо сплати орендної плати з вини орендодавця, то у орендодавця не виникає права на відмову від договору оренди згідно ст. 782 ЦК України. Отже, в даному випадку у позивача немає права на відмову від договору оренди, і така відмова не створює для позивача і відповідача будь-яких прав та обов’язків. Крім того, відповідно до ст. 4 ГК України особливості   регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим кодексом.

Згідно ч.1 ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у позивача немає правових підстав вимагати від відповідача виселення та повернення нежитлових будівель Літ.“Л-2”і Літ.“Н-3”, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Мельникова, 41, що орендуються відповідачем згідно Договору оренди № 1314 від 05.12.2002 року.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги позивача не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу  господарський суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в   їх сукупності, керуючись Законом.

Колегія суддів вважає, що позивач ні під час вирішення спору у господарському суді, ні при розгляді справи у суді апеляційної інстанції не забезпечив дотримання передбачених цією статтею положень, а саме, не довів неналежного виконання відповідачем Договору оренди № 1314 від 05.12.2002 року.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову позивачу у прийнятті заяви про зміну позовних вимог щодо розірвання Договору оренди № 3 від 22.09.2003 року. Згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити предмет або підставу позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Проте, позивач одночасно змінив як предмет, так і підставу заявленого позову.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заперечення позивача, викладені в апеляційній скарзі позбавлені фактичного та правового обґрунтування, не відповідають матеріалам справи, тому рішення господарського суду Харківської області  від  20 квітня 2007 року прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.  99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 20 квітня 2007 року по справі № 37/84-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Головуючий суддя              (підпис)                                     Шепітько І.І.

суддя             (підпис)                                     Бондаренко В.П.

суддя              (підпис)                                     Лакіза В.В.