СУД
ПОСТАНОВА

"19" грудня 2007 р.

Справа №  17/499

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Таран С.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні
19.12.2007 року о 10 год. 50 хв. при секретарі Патлаченко А.Л. матеріали
адміністративної справи №17/499

за адміністративним позовом:
Знам'янського транспортного прокурора в інтересах держави, в особі Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті, м. Київ

до відповідача: суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в Кіровоградській області, м.Кіровоград

про стягнення 1700 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від прокуратури - Федунець З.О.,
прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах
прокуратури області, на підставі посвідчення № 347

від позивача - Шевчук В.В. ,
довіреність №41/1-8-189 п  від
12.01.07р.,  головний спеціаліст;

від відповідача -ОСОБА_1, фізична
особа - підприємець, на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію;

від третьої особи - Шевчук В.В.,
головний спеціаліст, на підставі посвідчення № 000635 від 17.01.07р. та
довіреності № 41/1-8-189  від 12.01.07р.

Знам'янським транспортним
прокурором в інтересах держави в особі Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті подано позов про стягнення з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи  ОСОБА_1 в
дохід державного бюджету фінансові санкції в сумі 1700 грн.

Відповідач  позовні вимоги  заперечив, посилаючись на те, що ним не
надавались послуги з перевезення пасажирів без ліцензійної картки (а.с. 47-48).

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши наявні в них та досліджені в судовому засіданні докази, заслухавши
пояснення представників прокуратури, позивача, відповідача та третьої
особи,  господарський  суд встановив наступне.

Згідно пункту 2 статті 121 Конституції
України на прокуратуру покладено функцію по представництву інтересів
громадянина або держави в суді.

Відповідно до статті 60 Кодексу
адміністративного судочинства України у випадках встановлених законом, прокурор
може звертатися до адміністративного суду із адміністративними позовами про
захист прав, свобод та інтересів інших осіб і брати участь у цих справах.
Прокурор  здійснює в суді представництво
інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому Кодексом
адміністративного судочинства України та іншими законами.

Статтею 36-1 Закону України
"Про прокуратуру" визначено, що представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає у здійсненні  прокурорами від імені держави процесуальних
та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави;
підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у
відносинах між ними або з державою; формою представництва  є звернення до суду з позовами або заявами
про захист прав і свобод юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону
України "Про автомобільний транспорт"
загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту
здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень, який
відповідно до п. 1 ч. 1 Указу Президента України "Про систему центральних
органів виконавчої влади" № 572 від 07.04.00 р., є вищим органом у системі
органів виконавчої влади.

Відповідно до п. 1 Положення про
Міністерство транспорту та зв'язку України, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.06.06 р. № 789 Міністерство транспорту та зв'язку
України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів України.

Центральний орган виконавчої влади
з питань автомобільного транспорту забезпечує проведення державної політики на
автомобільному транспорті. Таким урядовим органом державного управління, згідно
п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті" № 1190 від 08.09.04
р.  є Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті, що діє у складі Міністерства транспорту та зв'язку
України і йому підпорядковується. Головна державна інспекція на автомобільному
транспорті здійснює державний контроль за додержанням суб'єктами
господарювання, вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно п. 20 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про утворення Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті" Головна державна інспекція на автомобільному
транспорті є юридичною особою.

Головна державна інспекція на
автомобільному транспорті, у відповідності до п. 8 вказаної постанови, для
виконання покладених на неї завдань може за погодженням з Міністром транспорту
та зв'язку утворювати територіальні органи у межах граничної чисельності
працівників Головавтотрансінспекції.

Відповідно до п. 1 Положення про
територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті,
затвердженого наказом  Міністерства
транспорту та зв'язку України №888 від 14.12.05 р.  територіальні органи Головавтотрансінспекції
в областях є територіальними структурними підрозділами Головавтотрансінспекції
без права юридичної особи, в тому числі і територіальне управління
Головавтотрансінспекції в Кіровоградській області.

Отже, з наведеного вище випливає,
що Головавтотрансінспекція разом з її територіальні управління є органом
державної влади у здійсненні управлінських функцій та є суб'єктом владних
повноважень.

Згідно п. 4 Положення про
територіальні органи Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
основними завданнями територіальних управлінь є здійснення державного контролю
за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм власності
нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і пасажирів
автомобільним транспортом загального користування.

Відповідно до ст. 60 Закону України
"Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про
автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції.

За результатами перевірки,
відповідно до п. 21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  № 1567 від 08.11.06 р., посадовими особами
органу державного контролю складається акт встановленої форми.

Якщо в ході перевірки виявлено
порушення законодавства про автомобільний транспорт, справа про порушення
розглядається посадовою особою органу державного контролю за місцем знаходження
суб'єкта господарювання (п. 25 вказаного порядку).

Відповідно до п. 27 зазначеного
порядку за наявності підстав керівник органу державного контролю або його
заступник виносить постанову про застосування фінансових санкцій, яка
оформлюється за встановленою формою.

18.07.2007 року згідно завдання на
перевірку №013991 від 18.07.2007 р. державним інспектором територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в
Кіровоградській області проведено перевірку дотримання законодавства про
автомобільний транспорт суб'єктом підприємницької діяльностіОСОБА_1, який надає
послуги з перевезення пасажирів транспортним засобом марки Ford, номерний знак
НОМЕР_1

Перевіркою виявлено порушення вимог
статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме:
надання послуг з перевезення пасажирів без ліцензійної картки, про що складено
акт перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під
час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом  №023003 від 18.07.2007 р. (а.с. 9). Вказаний
акт підписано ППОСОБА_1 без зауважень.

В той же день ПП ОСОБА_1 під
особистий підпис вручено виклик на 26.07.2007 р. для участі в розгляді справи
про скоєне порушення автотранспортного законодавства (а.с. 14).

26.07.2007 р. позивачем  за результатами проведеної перевірки  до відповідача за вказане порушення на
підставі  ст. 60 Закону України "Про
автомобільний транспорт"  постановою
№015086 від 26.07.2007 р. застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу на
загальну суму 1700 грн. (а.с.10).

Вищезазначену постанову про
застосування фінансових санкцій було направлено відповідачу супровідним листом
№12/3-31-1628 від 27.07.2007р. (а.с. 12-13).

На вимогу господарського суду
Кіровоградської області відповідачем не подано доказів оскарження постанови
№015086 від 26.07.2007 р. про застосування
фінансових санкцій в сумі 1700 грн.

Відомості про скасування, визнання
нечинною, недійсною, незаконною вказаної постанови в матеріалах справи
відсутні.

Оскільки докази сплати фінансової
санкції в повному обсязі в матеріалах справи також відсутні, позовні
вимоги  є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Клопотання відповідача про виклик в
судове засідання свідків (а.с. 48) задоволенню не підлягає, оскільки вказане
клопотання не відповідає вимогам п. 4 ст. 65 Кодексу адміністративного
судочинства України. стю.

Керуючись статтями  160, 162, 163, частинами 1-4 статті 254
Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 6 "Прикінцевих та
перехідних положень" Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити
повністю.

Стягнути з  суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, відомості про банківські реквізити відсутні) в
дохід Державного бюджету  (р/р
0002 УДК у Новоукраїнському районі, ГУДКУ у Кіровоградській області,
код одержувача 24145329, код бюджетної класифікації 21081100, МФО 823016)
фінансові санкції в сумі 1700 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної
сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повний текст постанови виготовлено
21.12.2007 р.

Суддя

С.В. Таран