ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2007                                                                                   Справа № 34/135-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крутовських В.І. (доповідач)

суддів: Дмитренко А.К., Прокопенко А.Є.

при секретарі судового засідання: Врона С.В.

за участю представників сторін:

від позивача:  Фещенко В.А. представник, довіреність №б/н  від 16.03.07;

від відповідача:  Хмельников А.О. представник, довіреність №б/н  від 06.07.07;

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "К.А.М.З.", м.Київ на рішення господарського суду Дніпропетровської  області від  17.05.07р.  у справі №34/135-07

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "К.А.М.З.", м.Київ, 03126, вул.Івана Лепсе, 79-А, кв.75

до відповідача: закритого акціонерного товариства “МІК", м.Дніпропетровськ, 49000, вул.Фрунзе, 4

про стягнення 307 220,57грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.07р.по справі №34/135-07 (суддя Примак С.А.)  позов товариства з обмеженою відповідальністю "К.А.М.З.", м.Київ до  закритого акціонерного товариства “МІК", м.Дніпропетровськ про стягнення  307 220,57грн. задоволено частково. В частині стягнення боргу в сумі 295 250грн. провадження по справі припинено.  Стягнуто з відповідача на користь позивача                     14 151,45грн. –пені, 2 400,29грн. –3% річних, 3 118,02грн. –держмита, 101,58грн. –витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "К.А.М.З.", м.Київ посилається на те, що рішення суду в частині відмовлених позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального  права та  висновку суду не відповідають обставинам справи. Просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні 17 668,73грн. збитків за користування кредитом, 31 979грн. збитків за надання юридичних послуг та 732,93грн. витрат на транспорт, прийняти нове рішення, яким відмовлені позовні вимоги задовольнити повністю. Також скаржник просить відновити строк на подання апеляційної скарги.

Закрите акціонерне товариство “МІК", м.Дніпропетровськ у відзиві на апеляційну скаргу  посилається на те, що рішення суду прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, тому підстав для задоволення вимог апеляційної скарги не має. Просить залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В зв”язку з реорганізацією ЗАТ “МІК” було перетворено на ТОВ “ГРУПА М.І.К.”, яке є правонаступником ЗАТ “МІК”, відповідач просить замінити сторону.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного:

Між сторонами по справі 25.10.06р. був укладений договір купівлі-продажу за №2510/02  зі строком дії до 31.12.07 р., згідно якого продавець, позивач у справі,  зобов'язався  поставити та передати у власність покупця, відповідача по справі,  товар (замінник молочного жиру “Фетімілк” 2АК), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п.6.1 договору, оплата проводиться протягом 30 календарних днів з моменту отримання кожної партії товару.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві товар за видатковими накладними: №1113 від 28.12.06 р. на суму 52500 грн., №969 від 14.11.06 р. на суму 78750 грн., №1004 від 21.11.06 р. на суму 26 250 грн., №1032 від 30.11.06 р. на суму 52 500 грн., №1052 від 08.12.06 р. на суму 52 500 грн., №941/1 від 06.11.06 р. на суму 105 000 грн., №1012 від 24.11.06 р. на суму 52 500 грн. Всього було поставлено на суму 420 000 грн.

Відповідач оплатив товар частково на  суму 124 750 грн.

Таким чином, сума боргу на момент звернення позивача з позовом до суду  складала 295 250 грн.

У зв’язку з тим, що до суду були подані докази погашення боргу в сумі 295 250грн., суд першої інстанції припинив провадження у цій частині  на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до договору, п.12.2  передбачено, що за порушення п.6.1 покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочення. Також пунктом 12.1 даного договору, сторони передбачили, що у разі порушення умов договору, винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, у порядку передбаченому чинним законодавством.

Тому, з огляду на вищевикладене, судом першої інстанції правомірно було стягнуто з відповідача на користь позивача 14 151,45грн. –пені  та 3% річних у сумі 2 400,29грн.

У стягненні 17 668,73грн. збитків за користування кредитом судом було відмовлено, з чим колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

У матеріалах справи є довідка Індексбанку №109 від 02.02.2007р., договір №397 від 22.09.2006р. щодо користування позивачем кредитом. З даної довідки  вбачається, що позивач постійно користується кредитом з червня 2002р. у формі овердрафту в сумі до           664 800грн.  Нарахування відсотків за користування овердрафтом та їх списання з поточного рахунку клієнта здійснюється банком щоденно. Умови договору про надання овердрафту, в тому числі в частині щоденної сплати відсотків за його користування, позивачем виконуються в повній мірі. Договір №2510/02 з відповідачем був укладений в жовтні 2006р., тобто, позивач оформив кредитний договір ще до підписання договору з відповідачем. Крім того, постійно користувався  кредитом у формі овердрафту  ще й до укладення з відповідачем договору. Тому, дані документи не свідчать про те, що саме не виконання цього договору змушувало позивача брати кредит, оскільки таким кредитом  позивач користується ще з 2002р. Тобто, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що причинний зв’язок між цими збитками та порушенням зобов’язань відповідача –відсутній.  В зв’язку з чим, в цій частині позивачу було обґрунтовано відмовлено  в задоволенні позову.

Стосовно позовних вимог позивача по оплаті юридичних (адвокатських)  послуг  у сумі                  31 979грн., колегія суддів вважає вимоги обґрунтованими частково, з огляду на наступне:

Згідно роз’яснень Вищого господарського суду України розподіл між сторонами сум, пов’язаних з оплатою ними послуг адвокатів і т.п., що підлягають сплаті проводяться за правилами розподілу державного мита. Витрати позивачів та відповідачів, пов’язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об’єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді розподіляються між сторонами на  загальних підставах, визначених ч.5 ст.49 ГПК України, а саме, при частковому задоволенні позову  - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд також повинен враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним.

За таких обставин, з урахуванням матеріалів конкретної справи, враховуючи суму задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача витрати на оплату послуг адвоката   в сумі 1 665грн.

Стосовно стягнення збитків на транспортні витрати в сумі 732,93грн. колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, оскільки вони мають добровільний характер, а не обов’язковий.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору доручення від 05.02.2007р. підприємство позивача взяло на себе витрати свого представника Фещенко В.А., пов”язані з відрядженнями здійсненими при виконанні доручення, які повинні були оплачувати йому додатково. У зазначені витрати було включено: транспортні витрати (квитки  за проїзд, а також постіль), добові з розрахунку 50грн. на одну поїздку. Крім того, договором доручення передбачено, що сторони повинні були між собою підписати акт приймання-передачі виконаних робіт. В матеріалах справи при розгляді в господарському суді були відсутні докази отримання Фещенко В.А. добових у розмірі 50грн., квитки оплачені за проїзд та постіль. Взагалі при розгляді в першій інстанції був відсутній розрахунок транспортних витрат та докази підтвердження цих витрат. Тому, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду та залишає в цій частині рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Позивач 12.07.07р. направив до суду розрахунок транспортних витрат і приклав до нього копії шести квитків, але, оскільки позивач не обґрунтував відповідно до ст. 101 ГПК України неможливість надання вказаних документів суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що вони не можуть бути прийняті як докази по даній справі.

З  урахуванням викладеного, суд вважає, що рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "К.А.М.З.", м.Київ про відновлення строку подання апеляційної скарги колегія суддів вважає за можливе задовольнити, оскільки його пропуск допущений з поважної причини.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу посилається на те, що була проведена реорганізація ЗАТ “М.І.К.” на ТОВ “ГРУПА М.І.К.”, яке є правонаступником. У зв”язку з викладеним відповідач просить у порядку ст. 25 ГПК України провести процесуальне правонаступництво. Представленими відповідачем документами підтверджується факт правонаступництва Товариством з обмеженою відповідальністю “ГРУПА М.І.К.”, тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача

Позивачем, при зверненні з апеляційною скаргою, було надмірно сплачене державне мито, замість 252грн.(50% ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної  суми) позивач перерахував до бюджету 1811грн. Тому позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 1559грн. зайво перерахованого держмита.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25,53, 93, 99, 101, 103, 105  ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Провести заміну ЗАТ “М.І.К” м.Дніпропетровськ на ТОВ “ГРУПА М.І.К” м.Дніпропетровськ

2.Відновити строк подання апеляційної скарги.

3.Апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю "К.А.М.З.", м.Київ –  задовольнити частково.

4.Рішення господарського  суду Дніпропетровської  області від 17.05.2007 року у справі №34/135-07 змінити, виклавши п.3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: “Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “ГРУПА М.І.К.” () на користь товариства з обмеженою відповідальністю “К.А.М.З” ( , р/р 1001 у ФКМД АТ “Індекс-банк” в м.Києві, МФО 300818)  14 151,45грн. –пені, 2 400,29грн. –3% річних, 1 665грн. –витрат по оплаті послуг  адвоката, 3 118,02грн. –держмита, 101,58грн. –витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовити”.

5. У відповідності зі ст.122 ГПК України припинити стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2007р., виданим на виконання рішення від 17.05.2007р. у справі №34/135-07.

6.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРУПА М.І.К.” (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Фрунзе 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “К.М.А.З”(03126, м.Київ, вул. Івана Лепсе, 79-а, кв. 75, ) 52 грн. витрат на апеляційне оскарження.

7.Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “К.М.А.З.” (03126, м.Київ, Івана Лепсе, 79-а, кв. 75, ) 1 559грн. держмита, зайво перерахованого платіжним дорученням № 3882 від 05.06.07р. яке знаходиться в справі.

8. Виконання цієї постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Головуючий                                                                                    В.І. Крутовських

Суддя                                                                                               А.К. Дмитренко

Суддя                                                                                               А.Є. Прокопенко