ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

26 листопада 2007 р.           Справа 14/196-07

Господарський суд Вінницької області у складі:  судді   Залімського І.Г. при секретарі  судового засідання Муравей А.В., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "ЗІС" (вул. Леніна, 95/4, с. Війтівка, Бернадський район, Вінницька область, 24412) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кирнасівцукор" (вул. Ново заводська, 1, смт Кирнасівка, Тульчинський район, Вінницька область, 23600) про стягнення   8822,78 грн.

представники сторін не з’явились

В С Т А Н О В И В :

Заявлено позов за позовом приватного підприємства "ЗІС" до товариства з обмеженою відповідальністю "Кирнасівцукор" про стягнення 8822,78 грн., в тому рахунку 747,23 грн.  інфляційних втрат, 256,97 грн. 3% річних.

Позивач в судове засідання не з’явився, свого повноважного представника не направив.

Відповідач вимоги ухвали суду від 11.09.07 щодо надання витребуваних документів  не виконав, письмових обґрунтувань причин  невиконання  суду не надав, в судове засідання  не з'явився, свого повноважного представника в суд не направив, про причини неприбуття не повідомив. Про дату і час розгляду справи відповідач був повідомлений ухвалою суду від 11.09.07 та листом від 29.10.07, які направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією на його юридичну адресу. Факт вручення ухвали підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №672917 від 22.09.07.

Враховуючи викладене,  суд вважає, що ним вжито усіх заходів для забезпечення  відповідачу права на судовий захист своїх інтересів.

За вказаних обставин, беручи до уваги встановлений ст. 69 ГПК України 2-х місячний строк вирішення спору, який ухвалою голови суду від 29.10.07 було продовжено на один місяць та зважаючи на  неможливість розгляду справи поза межами вказаного строку   без відповідної заяви сторін, справа розглядається в даному судовому засіданні  за  наявними у ній матеріалами.

У зв’язку з неявкою в судове засідання представників сторін  технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи,  дослідивши надані докази, надавши їм юридичну оцінку, суд з’ясував наступне.

Відповідно до укладеного сторонами договору №15-09 від 15.09.06 на перевезення вантажів автотранспортом (далі –Договір), перевізник ( позивач по справі)  зобов’язався  надати замовнику  в строк, встановлений замовленням, автомобіль, придатний для перевезення обумовленого вантажу, а замовник  (відповідач по справі) зобов’язався  за один день до початку перевезення подати перевізнику замовлення із зазначенням дати і часу виділення транспортних засобів  та найменування вантажу. Згідно п. 3.1 Договору, виконання перевізником робіт з перевезення  оформляється актом виконаних робіт, та шляховим листом. Плата за  надання послуг по перевезенню, згідно п. 3.3 Договору, сплачується на протязі 3 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Позивач свої зобов’язання по Договору виконав повністю, надавши відповідачу послуги з перевезення вантажу автотранспортом, що  підтверджується підписаним сторонами актом  виконаних робіт від 01.11.07 (а.с.11).

Відповідач свої зобов’язання згідно договору не виконав, оплату за  надані   йому  послуги з перевезення не провів.

Таким чином, борг відповідача  перед позивачем  за даним позовом на момент звернення до суду   становив  7818,58  грн.

Наявність у відповідача вищевказаної заборгованості підтверджується також підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків від 30.06.07.

08.08.07 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію з вимогою погасити борг, у відповіді на яку  відповідач підтвердив наявність заборгованості в розмірі 7818,58 грн. (а.с 8,9).

Разом з тим, станом на день розгляду справи в суді, в матеріалах справи відсутні докази  погашення відповідачем боргу за Договором.

Статтею  909 ЦК України, визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка  має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 527 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1  ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення  з відповідача  основної заборгованості в розмірі  7818,58 грн. підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач в позові заявив до стягнення  747,23 грн.  інфляційних втрат, 256,97 грн. 3% річних.

Відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що заявлена до стягнення сума  3% річних обрахована позивачем невірно, а доданий до позовної заяви розрахунок не відповідає  матеріалам справи та вимогам чинного законодавства.

Зокрема, позивачем не взято до уваги термін виконання зобов’язання, встановлений п. 3.3 Договору та  момент виникнення у відповідача обов’язку щодо оплати послуг, а також не враховано положення ст. ст. 253, 254 ЦК України щодо порядку обчислення строків.

За вказаних обставин, зважаючи на  період прострочення виконання зобов’язання та суму боргу, виходячи з якої слід  проводити розрахунок, позовні вимоги в частині 256,97 грн. 3% річних підлягають задоволенню в межах  вказаного позивачем  періоду,  частково в розмірі  190,86 грн. В задоволенні 66,11 грн. 3% річних слід відмовити.

Заявлена до стягнення сума інфляційних втрат підлягає задоволенню в повному обсязі, в розмірі  747,23 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають обставинам справи та наявним матеріалам, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства та у межах заявлених вимог  частково в сумі 8756,67   грн.

Судові витрати підлягають покладенню на відповідача відповідно до задоволених вимог, згідно  положень ст. 49 ГПК України

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, ст. 82-84, 115, 116  ГПК України,-

ВИРІШИВ:

1 .Позов задовольнити частково в  сумі 8756,67 грн..

2. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 66,11  грн. 3% річних  відмовити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кирнасівцукор" (вул. Новозаводська, 1, смт Кирнасівка, Тульчинський район, Вінницька область, 23600, ) 7818,58 грн. (сім тисяч вісімсот вісімнадцять гривень 58 копійок) основного боргу,  747,23 грн.  (сімсот сорок сім гривень 23 копійки) інфляційних втрат, 190,86 грн. (сто дев’яносто гривень 86 копійок) 3% річних, 101,24 грн. (сто одна гривня 24 копійки ) відшкодування витрат пов’язаних зі сплатою державного мита та  117,11 грн. (сто сімнадцять гривень 11 копійок) відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Приватного підприємства "ЗІС" (вул. Леніна, 95/4, с. Війтівка, Бернадський район, Вінницька область, 24412, ).

4. Повернути з державного бюджету надмірно сплачене державне мито в розмірі  6,60 грн. (шість гривень 60 копійок).

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення надіслати сторонам.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано

відповідно до вимог ст.84 ГПК України  30 листопада 2007 р.

Суддя                                             Залімський І.Г.