СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

11.09.2007

Справа №2-27/11234-2007А

За позовом - Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Судак, АДРЕСА_1.

До відповідача -    Державна податкова інспекція в м. Судак, м.
Судак, вул.. Яблунева, 10.

Про скасування рішень про
застосування фінансових санкцій.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача -   ОСОБА_2, дор. у справі.

Від відповідача - Шепель, дор. у
справі;  Крупко, дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач  звернувся до Господарського суду АР Крим з
позовом до відповідача про  визнання
недійсним рішення ДПІ в м. Судак про застосування штрафних ( фінансових )
санкцій №617/2407/п/23-0 від 13.08.2007 р. у розмірі 163810,00 грн. Також
просив визнати недійсним рішення ДПІ в м. Судак про застосування штрафних (
фінансових ) санкцій №616/2406/п/23-0 від 13.08.2007 р. в сумі 2367,12
грн.

Позивач уточнив позовні вимоги та
просить суд скасувати  рішення ДПІ в м.
Судак про застосування штрафних ( фінансових ) санкцій №617/2407/п/23-0 від
13.08.2007 р. у розмірі 163810,00 грн. та
№616/2406/п/23-0 від 13.08.2007 р. в сумі 2367,12 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує по мотивам, викладеним у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін,  суд,
-

В С Т А Н О В И В :

06.08.2007  р. посадовими
особами  ДПІ в м. Судак  було проведено перевірку по контролю за
здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового і безготівкового обігу
господарської одиниці - боулінг - клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1, що знаходиться за
адресою: м. Судак,АДРЕСА_2  та   належить суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1.

По результатам перевірки складено
акт № 000146 від  06.08.2007 р.

Під час перевірки було встановлено
наступні порушення:

-          п.
1, 2  ст. 3  Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і
послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III

-          ст..
ст. 5, 7 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”
№9896 -ВР від 23.03.1996 р.

На підставі вказаного акту
перевірки було винесено рішення про застосування штрафних ( фінансових )
санкцій №617/2407/п/23-0 від 13.08.2007 р. у розмірі 163810,00 грн. за
порушення п.  1, 2  ст. 3
Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 -
III   та рішення про застосування
штрафних ( фінансових ) санкцій №616/2406/п/23-0 від 13.08.2007 р. в сумі
2367,12 грн.    за порушення ч. 1 ст. 5
Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”
№9896 -ВР від 23.03.1996 р.

При таких обставинах справи,
позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням уточнення  з наступних підстав.

Під час проведення перевірки
перевіряючими було встановлено наявність шести гральних желобів ( доріжок ). На
кожен з желобів торговий патент не був придбаний.

Відповідно до преамбули  Закону України “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” №9896 -ВР від 23.03.1996 р.  цей
Закон   визначає   порядок
патентування  торговельної
діяльності за готівкові кошти,  а також з
використанням інших форм розрахунків
та  кредитних  карток,
діяльності  у  сфері торгівлі іноземною валютою,  діяльності з надання послуг у сфері  грального бізнесу   та
побутових   послуг,   що
провадиться   суб'єктами
підприємницької   діяльності.

Відповідно до ст.. 2 вказаного
Закону торговий патент - це
державне  свідоцтво,  яке
засвідчує право  суб'єкта  підприємницької  діяльності
чи його структурного (відокремленого) підрозділу займатися зазначеними
в  цьому
Законі видами
підприємницької  діяльності.  Торговий патент не засвідчує право  суб'єкта
підприємницької  діяльності   на
інтелектуальну власність.

Відповідно до ст.. 5 вказаного
Закону Патентуванню підлягають операції з надання послуг у  сфері грального  бізнесу,
які  здійснюються  суб'єктами підприємницької діяльності або їх
структурними (відокремленими) підрозділами.

При цьому під  гральним
бізнесом  у   цьому
Законі  слід  розуміти діяльність,  пов'язану з влаштуванням казино, інших
гральних місць (домів),  гральних
автоматів з  грошовим  або
майновим  виграшем, проведенням  лотерей
(крім  державних)  та
розиграшів  з видачею грошових
виграшів у готівковій або майновій формі. Казино, інші гральні  місця
(дома)  повинні  займати
окремі  приміщення або будівлі та
мати гральний зал для відвідувачів (крім гральних автоматів та більярдних
столів). Надання послуг  у  сфері
грального   бізнесу   поза
межами відведених   на   ці
цілі  приміщень  або
будівель,  а  також
у приміщеннях,  що не мають  грального
залу  для  відвідувачів,
не дозволяється.

Вартість  торгового
патенту  на  здійснення
операцій  з надання   послуг
у  сфері  грального
бізнесу  встановлюється  у фіксованому розмірі (за рік), зокрема, для
використання кегельбанів, що вводяться у дію за допомогою жетона,  монети
або  без  них,  -
6000 гривень за кожний гральний жолоб (доріжку).

Постановою КМУ від 20.11.2003 р.
№1800 було затверджено «Порядок
проведення внутрішнього фінансового моніторингу суб'єктами
господарювання, що провадять господарську діяльність з організації та утримання
казино, інших                  гральних
закладів, і ломбардами».

Відповідно до п. 1 вказаного
Порядку цей Порядок визначає механізм виконання такими  суб'єктами первинного фінансового
моніторингу, як суб'єкти господарювання, що провадять  господарську
діяльність  з  організації
та  утримання казино,  інших гральних закладів, і як ломбарди (далі
- суб'єкти), а   також   відокремленими   підрозділами
суб'єктів,  завдань  та обов'язків
з  проведення  внутрішнього
фінансового  моніторингу,
передбачених  статтями 5, 6, 7 і 8 Закону
України "Про запобігання та
протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним
шляхом".

Відповідно до п. 2 вказаного
Порядку азартна гра - гра,  участь у якій
дає змогу  набувати  гроші, інше
майно або майнові права,
результат якої визначається діями, цілком або частково залежними від
випадку,  умовою участі в якій є
внесення  гравцем  ставки
(в  тому  числі
ігри  в  букмекерських конторах, на іподромах та інших
видах тоталізатора).

Гральний заклад - окреме приміщення
або  будівля  з
гральним залом  (залами)  для
відвідувачів,  у  якому
(яких)  проводяться азартні ігри.

Суд не може вважати боулінг
азартною грою,  оскільки він не припускає
грошових або майнових ставок і отримання будь - якого виграшу.

Наказом Державного комітету
молодіжної політики,  спорту і туризму
України від 07.02.2007 р.  №261 було
затверджено перелік видів спорту,  які
визнані в Україні, відповідно до якого боулінг визнано видом спорту, який не
входить в програму Олімпійських ігор.

Боулінг клуб  «ІНФОРМАЦІЯ_1
колективним членом Всеукраїнської Федерації спортивного ( десятикегляного
) боулінгу,  що підтверджується листом
федерації №19/2.

Позивач по справі є  членом Всеукраїнської Федерації спортивного (
десятикегляного ) боулінгу, що підтверджується листом федерації від 21.07.07 р.
№02/29. Також позивач має сертифікат від 20.07.2007 р. інструктора - тренера по
боулінгу, виданий Федерацією спортивного боулінгу. Також позивачем було
отримано ліцензію на організацію і проведення спортивних занять професіоналів і
любителів спорту, виданого міністерством України у справах сім'ї,  молоді і спорту від 07.08.2007 р.

До того ж, треба вказати, що під
час проведення перевірки, позивач був платником єдиного податку, про що
свідчить наявне в матеріалах справи свідоцтво про сплату єдиного податку серія
НОМЕР_1. Термін дії свідоцтва з 01.07.2007 р.

Відповідно до Указу Президента
України  «Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності» №727/98 від 03.07.1998 р. спрощена система
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва не поширюється
на: суб'єктів підприємницької
діяльності,    які    провадять діяльність у сфері грального
бізнесу  (в  тому
числі  діяльність, пов'язану  із
влаштуванням казино,  інших
гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим  виграшем,
проведенням лотерей  (у тому числі
державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів  у
готівковій  або  майновій
формі),  здійснюють  обмін іноземної валюти.

Серед видів діяльності,  що здійснює позивача вказано, зокрема,
діляність в сфері відпочинку і розваг, культури і спорту, крім діяльності по
організації карточних і інших азартних ігор.

Відповідно до п. 6 Указу Президента
України  «Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності» №727/98 від 03.07.1998 р. суб'єкт
малого   підприємництва,   який
сплачує  єдиний податок,  не
є  платником   таких
видів   податків   і
зборів (обов'язкових платежів), зокрема, плати за патенти згідно із
Законом України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності".

З наведеного суд робить висновок
про те, що патентуванню підлягає саме діяльність кегельбанів,  віднесена Законом до грального бізнесу. У
даному випадку діяльність позивача пов'язана з наданням послуг по організації
спортивного боулінгу і не відноситься до грального бізнесу,  оскільки їм надаються в тимчасове
користування ігракам спортивний інвентар і спортивне устаткування, а майнові
або грошові вигриши не передбачено.

Також під час проведення перевірки
було замовлено одну гру в боулінг в сумі 90,00 грн., при цьому РРО не
застосовувалося, розрахунковий документ не видано.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону
України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III
суб'єкти підприємницької діяльності забовязані проводити  розрахункові
операції  на  повну
суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому
порядку  та  переведені
у  фіскальний  режим
роботи  реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у   випадках,   передбачених   цим
Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Однак відповідно до п. 6 Указу
Президента України  «Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності» №727/98 від 03.07.1998 р. суб'єкти
підприємницької  діяльності  -
фізичні   особи   - платники
єдиного  податку мають право не
застосовувати електронні контрольно-касові
апарати   для   проведення
розрахунків    із споживачами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і
заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь
у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини,
через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться
чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов'язку і витребовує
необхідні докази.  Суб'єкт владних
повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які
можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку
суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з
власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин
не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що при розгляді справ про протиправність
рішень суб'єкта владних повноважень,
тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної
влади , який повинен надати суду  всі
матеріали, які свідчать про його правомірні
дії

Відповідно до ст.. 69 КАСУ
доказами   в   адміністративному  судочинстві
є  будь-які фактичні дані,  на підставі
яких  суд  встановлює
наявність  або відсутність
обставин,  що обґрунтовують вимоги і
заперечення осіб, які беруть участь у справі,
та інші обставини,  що мають
значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін,  третіх
осіб  та  їхніх
представників, показань
свідків,   письмових   і
речових  доказів,  висновків експертів. Докази суду надають
особи, які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати   надати  додаткові
докази  або  витребувати додаткові докази за клопотанням
осіб,  які беруть участь у справі, або з
власної ініціативи.

Відповідач правомірність винесення
спірних рішень належним чином не довів.

Таким чином, у відповідача були
відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафних санкцій на
підставі вищевказаного акту перевірки.

Відповідно до п. 11 ст. 171 КАСУ
резолютивна   частина   постанови
суду   про   визнання нормативно-правового акта
незаконним або таким,  що не  відповідає правовому акту вищої юридичної
сили,  і про визнання його нечинним
невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно
оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

В даному випадку, приймаючи до
уваги той факт, що  опублікуванню
належить постанова суду,  яка виноситься
по справі,  результати якого зачіпають
права і інтереси широкого кола осіб, суд дійшов висновку про те, що спор, який
виник між сторонами по справі  зачипає
тільки їх інтереси. Результат розгляду даного
спору носить локальний характер. Таким чином, суд не баче ніякої
необхідності в опубліковані результатів розгляду даної справи.

Таким чином, з урахуванням вказаних
обставин, суд дійшов висновку позов задовольнити у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню на його користь у розмірі 3, 40  грн. з Державного бюджету України на підставі
ч. 1 ст. 94 КАС України.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2.  Скасувати  рішення державної податкової інспекції  в м. Судак про застосування штрафних ( фінансових
) санкцій №617/2407/п/23-0 від 13.08.2007 р. у розмірі 163810,00 грн. та  №616/2406/п/23-0 від 13.08.2007 р. в сумі
2367,12 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 в банку
отримувача: Управління Державного казначейства України в АР Крим, отримувач:
держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 22301854 )   на користь суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Судак, АДРЕСА_1, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
банківські реквізити не відомі )  3, 40
грн. судового збору.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за
заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.