ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2007 р.                                                            Справа № 49/297-07

вх. № 8102/3-49

Суддя господарського суду Кононова О.В.

при секретарі судового засідання Кононенко Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Таран Н.М., дов. №01-62юр/6729 від 18.10.06р.  відповідача - Крячко О.В., дов. б/н від 02.04.2007 року

розглянувши справу за позовом АК "Харківобленерго" м. Х-в

до  ТОВ "Високі енергетичні технології", м. Харків

про стягнення 8128,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в який прохає суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість яка виникла на підставі договору № 5/22/11 від 22.11.2005 року у розмірі 8128,86 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не сплачує заборгованість у добровільному порядку.

19.07.2007 року позивач надав через канцелярію суду уточнення позовних вимог, в яких у зв'язку з допущеною помилкою уточнює заявлені до стягнення суми та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5452,35 грн., з яких 4382,39 грн. інфляційних витрат та 1069,96 грн. трьох відсотків річних. Уточнення було прийнято судом до провадження та продовжено розгляд справи з їх урахуванням.

23.10.2007 року позивач надав через канцелярію суду уточнення позовних вимог, в якому фактично зменшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1730,57 грн. інфляційних витрат та 1020,01 грн., нарахованих за період з січня 2006 року по липень 2006 року. Враховуючи що у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог і це не суперечить законодавству та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів, суд вважає можливим  прийняти заяву до розгляду. Таким чином суд розглядає вимогу позивача про стягнення з відповідача 2750,58 грн.

31.10.2007 року відповідач надавав суду додаткові пояснення, які залучені судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 07.11.2007 року підтримав позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.11.2007 року проти позову заперечував.

В судовому засіданні 07.11.2007 року оголошувалась перерва для виготовлення повного тексту рішення до 15.11.2007 року до 10:30 години.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

22 листопада 2005 року між АК "Харківобленерго" (Компанія) та ТОВ "Високі енергетичні технології"  був укладений договір № 5/22/11 про транзит (передачу) електричної енергії. Відповідно до умов договору позивач (Компанія) зобов’язався передавати електроенергію відповідачу, згідно оформленого "Повідомлення" до Споживача, що знаходиться в договірних відносинах по постачанню електричної енергії з компанією. А відповідач зобов’язався своєчасно проводити розрахунки з позивачем за транспортування своєї електроенергії, а також оплачувати інформаційні послуги та інші роботи, які можуть бути виконані компанією за заявою відповідача.

Згідно п. 4.1. договору відповідач сплачує в грошовій формі вартість передачі (транспортування) електроенергії та вартості інформаційного обслуговування, за наступним графіком: 50% до 21-го (включно) числа місяця, що передує розрахунковому; 50 % до 11-го (включно) числа розрахункового місяця.  Вартість передачі (транспортування) електроенергії визначається з розрахунку величин електроенергії, що заявлені споживачами, згідно з повідомленням за встановленим на період оплати тарифом НКРЕ.

Як свідчать матеріали справи, відповідач в період з січня 2006 року по липень 2006 року в порушення умов договору за встановленим графіком не сплачував кошти, що стало підставою для нарахування інфляційних витрат та трьох відсотків річних в порядку ст. 625 ЦК України.

Відповідач в своїх запереченнях зазначає, що обов’язок з попередньої оплати та грошове зобов’язання не є тотожними поняттями, а тому на його думку, позивач безпідставно вважає простроченням оплати грошового зобов’язання несвоєчасне внесення відповідачем попередньої оплати вартості наданих послуг.

Суд не може прийняти таке твердження як обґрунтоване, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна  сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11 цього Кодексу. Так, відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та  обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вже зазначалось судом, сторони в договорі про транзит (передачу) електричної енергії від 22.11.2005 року визначили певний порядок оплати послуг, а саме, 50% до 21-го (включно) числа місяця, що передує розрахунковому; 50 % до 11-го (включно) числа розрахункового місяця.  Відповідно п. 2.3. договору, розрахунковим періодом вважається місяць, в якому здійснюється постачання електроенергії.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов’язання виконав в повному обсязі, на підставі вищезазначеного договору здійснив передачу електроенергії в період з січня 2006 року по липень 2006 року. Але відповідач несвоєчасно виконував  взяті на себе зобов’язання щодо здійснення оплат за графіком, визначеним умовами договору.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд має підстави зробити висновок, що відповідач своїми діями порушив грошове зобов'язання щодо своєчасної належної оплати послуг з передачі електроенергії.

У відповідності із  ст. 625  ЦК  України, боржник який прострочив виконання зобов’язання, за вимогою кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми боргу.

Судом встановлено, що відповідно розрахунку заборгованості, який доданий до матеріалів справи, позивач нараховує заборгованість по інфляційних витратах та трьох відсотках річних за період з 21.12.2005 року по 11.07.2006 року.

Проте, відповідно п. 11.1. договору, він набирає чинності з 00 годин 00 хвилин 1 січня 2006 року і діє до 24 години 00 хвилин 31 грудня 2006 року. Зобов'язання щодо оплати послуг з передачі електричної енергії на умовах, передбачених договором виникло у відповідача лише з 01 січня 2006 року, тому позивач безпідставно дійшов до висновку про прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем 21 грудня 2005 р. Отже нарахування позивачем інфляційних витрат у розмірі 318,89 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 90,28 грн. за прострочення виконання зобов’язання в грудні 2005 року за договором, який на цей час ще не діяв, є безпідставним. Тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Оскільки матеріалами справи підтверджено прострочення виконання відповідачем взятих  на  себе зобов’язань щодо оплати вартості послуг, суд вважає вимогу позивача в частині стягнення інфляційних в розмірі 1411,68 грн. та 3% річних в розмірі 929,73 грн. обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

В своєму відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що заборгованість, яку позивач заявляє до стягнення є неустойкою, а тому, на думку відповідача, позивач при зверненні до суду з позовом порушив строк позовної давності, встановлений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Інфляційні втрати, що входять до змісту поняття відповідальності, оскільки передбачені ст. 625 ЦК України, що має назву „Відповідальність за порушення грошового зобов’язання”, пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником. Отже ні три проценти річних, ні індекс інфляції не можна розцінювати як неустойку (штраф, пеню), яка відповідно до ст. 549 ЦК України розуміється, з одного боку, як спосіб забезпечення виконання зобов’язання, а з другого є окремою формою цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов’язання. Тому посилання відповідача на сплив спеціального строку позовної давності встановленого ст. 258 ЦК України при зверненні до суду з цим позовом є безпідставним.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених вимог. Тобто суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті державного мита у розмірі 43,80 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 50,67 грн., оскільки з його вини справу було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України; -

ВИРІШИВ:

Прийняти уточнення позовних вимог до розгляду.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стянути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" (адреса: 61003, м. Харків, вул. Кузнечна, 2, п/р 21 АКБ "УБТС" м. Харків,  МФО 351878, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (адреса: 61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 12, поштова адреса: 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р 72 в Першій Харківській філії АКБ "Базис", МФО 351599, ) – 1411,68 грн. інфляційних витрат, 929,73 грн. трьох відсотків річних, 43,80 грн. витрат по сплаті державного мита та 50,67 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної чинності.

В частині заявленої до стягнення суми інфляційних витратах у розмірі 318,89 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 90,28 грн. в задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                            Кононова О.В.