КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2007                                                                                           № 36/153

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:            Гарник Л.Л.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -не з’явились;

від відповідача - Крицький Д.О. (довіреність № 139 від 14.09.2007 року);

від прокуратури – Ходаківський М.П. помічник прокурора (посвідчення № 7 від 11.01.2007 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна"

на рішення Господарського суду м.Києва від 06.06.2007

у справі № 36/153

за позовом                               Прокурора Дніпровського району м.Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна"

про                                                  повернення земельної ділянки

Суть рішення і скарги:

Рішенням господарського суду м. Києва від 06 червня 2007 року, яке прийняте у справі № 36/153 (суддя – Трофименко Т.Ю.), позовні вимоги Прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради (надалі – Позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна" (надалі – Відповідач, Товариство) про повернення земельної ділянки задоволені повністю, зобов’язано Товариство повернути ділянку площею 2 000 кв. м., розташовану по проспекту Возз’єднання, 7-А у Дніпровському районі м. Києва, Київській міській раді та привести її в придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд шляхом знесення та вивезення у 10-ти денний термін з дня набрання рішення законної сили, стягнуто з Товариства в доход Державного бюджету України 85 грн. держмита, стягнуто з Товариства на користь державного підприємства “Судовий інформаційний центр” 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також здійснено процесуальне правонаступництво відкритого акціонерного товариства "Техномед Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна" (т. 1 а.с. 29-32).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна", не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким зобов’язати Київську міську державну адміністрацію надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою з подальшим визначенням та передачею в довгострокову оренду спірної земельної ділянки, на якій знаходяться споруди та будівлі, що належать на підставі права власності Товариству (т. 1 а.с. 35-38).

Представники прокуратури у судових засіданнях 22.10.2007 року та 19.11.2007 року не погоджуються з вимогами, що викладені Відповідачем в апеляційній скарзі, а тому просять залишити рішення господарського суду м. Києва від 06 червня 2007 року у даній справі без змін, а апеляційну скаргу Відповідача – без задоволення з підстав, викладених у наданих поясненнях (т. 1 а.с. 104-105, т. 2 а.с. 99-100).

У судовому засіданні 22.10.2007 року була оголошена перерва до 11 г. 20 хв. 24.10.2007 року (т. 1 а.с. 104-105). У судовому засіданні 19.11.2007 року була оголошена перерва до 14 г. 00 хв. 21.11.2007 року (т. 2 а.с. 99-100).

Враховуючи, що матеріали справи містять належні докази повідомлення Позивача про дату і час судових засідань з розгляду апеляційної скарги Товариства, що підтверджується ухвалами від 09.07.2007 року, від 24.07.2007 року, від 17.09.2007 року, від 03.10.2007 року, від 24.10.2007 року та від 31.10.2007 року з відмітками (на зворотному боці) про направлення копій даних ухвал сторонам у справі та прокуратурі (т. 1 а.с. 34, 87-88, 95-96, 99-100, 109-110, 166-167), повідомленнями про вручення поштового відправлення (т. 1 а.с. 78, 102), а причини неявки уповноважених представників Позивача суду невідомі, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Товариства без участі представників Позивача.

Заслухавши усні пояснення представників Прокуратури та Відповідача у судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дніпровського району м. Києва звернувся до господарського суду м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради із позовною заявою № 96/06 від 28.03.2007 року, в якій просив винести рішення, яким зобов’язати відкрите акціонерне товариство "Техномед Україна" повернути земельну ділянку площею 2 000 кв.м., розташовану у м. Києві по проспекту Возз’єднання, 7-А, у Дніпровському районі м. Києва, Київській міській раді, привівши її в придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд шляхом знесення та вивезення, а судові витрати покласти на Відповідача (т. 1 а.с. 3-5). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відкрите акціонерне товариство "Техномед Україна" використовує спірну земельну ділянку під розміщення складських приміщень без документів, що підтверджують право власності або право користування, в т.ч. на умовах оренди. Таким чином, спірна земельна ділянка, як самовільно зайнята, має бути повернена Позивачу згідно ст.ст. 13, 14, 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України “Про прокуратуру”, ст.ст. 1, 9, 116, 125, 126, 212 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” та ст.ст. 1, 2, 29, 54 Господарського процесуального кодексу України (т. 1 а.с. 3-5).

Рішенням господарського суду м. Києва від 06 червня 2007 року позовні вимоги Прокурора Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна" про повернення земельної ділянки задоволені повністю, зобов’язано Товариство повернути ділянку площею 2 000 кв. м. розташовану по проспекту Возз’єднання, 7-А у Дніпровському районі м. Києва Київській міській раді та привести її в придатний для використання стан, звільнивши від будівель, споруд шляхом знесення та вивезення у 10-ти денний термін з дня набрання рішенням законної сили, стягнуто з Товариства в доход Державного бюджету України 85 грн. держмита, стягнуто з Товариства на користь державного підприємства “Судовий інформаційний центр” 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також здійснено процесуальне правонаступництво відкритого акціонерного товариства "Техномед Україна" та товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна" (т. 1 а.с. 29-32).

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що Товариство самовільно займає спірну земельну ділянку та володіє нею без законних підстав, з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, без відведення землі в натурі й одержання документа, що засвідчує право на землю та без укладення з Позивачем договору оренди спірної земельної ділянки. При цьому, місцевий суд керувався нормами ст. 13 Конституції України, ст.ст. 3, 10 Земельного кодексу України (в редакції від 13.03.1992 року), ст.ст. 3, 9, 124, 125, 212, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” та ст.ст. 25, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) (т. 1 а.с. 29-32).

Між тим, висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та їх задоволення слід визнати таким, що зроблений з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права (п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.104 ГПК України).

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню. Поряд з цим, керуючись нормами ст.ст. 99, 103 ГПК України, апеляційний господарський суд вважає за необхідне прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

До вказаних висновків апеляційна інстанція дійшла, враховуючи наступне:

Згідно ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частиною 1 ст. 4-7 ГПК України передбачено, що судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а якщо спір вирішується колегіально – більшістю голосів суддів. У такому ж порядку вирішуються питання, що виникають у процесі розгляду справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. З огляду на вищенаведені норми чинного процесуального законодавства, та обґрунтування залучення додаткових доказів на стадії апеляційного провадження, викладене Відповідачем у поясненні № 140 від 14.09.2007 року (т. 1 а.с. 90-91), апеляційна інстанція приймає докази, додані скаржником до апеляційної скарги, оскільки неможливість їх подання Товариством при розгляді справи у суді першої інстанції була викликана причинами, що не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, протоколу № 14 позачергових загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства "Техномед Україна" від 04.11.2006 року, протоколу № 3 лічильної комісії загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства "Техномед Україна" від 04.11.2006 року, протоколу № 1 установчих зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна" від 08.02.2007 року, статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна", зареєстрованого 17.08.2007 року, товариство з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна" є правонаступником відкритого акціонерного товариства "Техномед Україна" (т. 1 а.с. 16, 17, т. 2 а.с. 55-57, 58-63, 66, 72-78, 79-95).

У свою чергу, відкрите акціонерне товариство "Техномед Україна" є повним правонаступником відкритого акціонерного товариства “Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій “Укрінжтехномед”, що підтверджується протоколом № 5 загальних зборів акціонерів відкритого акціонерного товариства “Укрінжтехномед” від 29.01.2000 року (т. 2 а.с. 47-54), статутом відкритого акціонерного товариства "Техномед Україна", зареєстрованого 01.08.2002 року (т. 2 а.с. 32-46).

Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна" є повним правонаступником відкритого акціонерного товариства “Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій “Укрінжтехномед”.

Відкрите акціонерне товариство “Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій “Укрінжтехномед” 15.07.1999 року отримало свідоцтво про право власності на майновий комплекс в частині будівлі зі складським блоком, що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Возз’єднання, 7-А. Право власності на вищезгадані будівлі та споруди, що знаходяться на спірній земельній ділянці, визнано за відкритим акціонерним товариством "Техномед Україна" постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2006 року у справі № 7/266 та додатковою постановою від 05.03.2007 року у справі № 7/266 (т. 2 а.с. 42-47, 49-50).

Між Київською міською радою та відкритим акціонерним товариством “Медпромпроект” і відкритим акціонерним товариством “Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій “Укрінжтехномед” було укладено договори на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 07.12.1998 року, відповідно до яких відкрите акціонерне товариство “Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій “Укрінжтехномед” отримало право спільного тимчасового довгострокового користування на умовах оренди земельною ділянкою загальною площею 0,0248 га та 0,9931 га за адресою: м. Київ, проспект Возз’єднання, 7-А строком відповідно на 15 та на 49 років (т. 1 а.с. 55-56, 59-60). Відповідно до витягу з бази даних Державного земельного кадастру станом на 06.11.2007 року відкрите акціонерне товариство “Укрінжтехномед” зазначено як землекористувач земельної ділянки за адресою: м. Київ, проспект Возз’єднання, 7-А на умовах оренди (т. 2 а.с. 98).

Отже, Товариство, як правонаступник відкритого акціонерного товариства “Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій “Укрінжтехномед”, має право користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, проспект Возз’єднання, 7-А загальною площею 1,0179 га (0,0248 га + 0,9931 га) на підставі договорів оренди від 07.12.1998 року, зареєстрованих у відповідності до закону. При цьому, відповідно до наявних у матеріалах справи документів, Товариство перебуває на обліку в ДПІ у Дніпровському районі м. Києва як платник орендної плати за землю за вищезгадану земельну ділянку та сплачує орендну плату (т. 1 а.с. 112, 114-151).

Частиною 2 ст. 125 Земельного кодексу України визначено, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Згідно ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Статтею 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель” визначено поняття самовільного зайняття земельних ділянок як будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Враховуючи те, що Товариство, як правонаступник відкритого акціонерного товариства “Український інженерний центр медичної техніки та промислових технологій “Укрінжтехномед”, має право користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, проспект Возз’єднання, 7-А загальною площею 1,0179 га на підставі договорів оренди від 07.12.1998 року, зареєстрованих у відповідності до закону, апеляційний господарський суд не вбачає підстав стверджувати, що спірна земельна ділянка була зайнята Товариством самовільно у розумінні наведених норм законодавства. У зв’язку з чим, апеляційна інстанція констатує, що місцевий суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у даній справі про повернення спірної земельної ділянки як самовільно зайнятої, не дослідивши та не з’ясувавши питання наявності у Товариства законних підстав для володіння та користування такою земельною ділянкою.

Таким чином, посилання скаржника на неправомірність задоволення позовних вимог щодо повернення земельної ділянки обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та відповідають положенням чинного законодавства, а його вимоги щодо скасування оскаржуваного рішення підлягають задоволенню.

Поряд з цим, апеляційна інстанція вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

З положень частини 1 ст. 82 ГПК України можна зробити висновок, що вирішенням господарського спору по суті є задоволення позову або відмова в позові (повністю або частково), тобто, приймаючи рішення, господарський суд вирішує питання щодо обґрунтованості вимог особи, що заявляє позов. Таким чином, при розгляді господарського спору відповідач у справі не може заявляти будь-які вимоги, інакше як шляхом подання зустрічного позову у відповідності до ст. 60 ГПК України, за умови пов’язаності його вимог з вимогами первісного позову.

Частиною 3 ст. 101 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладені положення чинного господарського процесуального законодавства та їх аналіз, в апеляційного господарського суду відсутні правові підстави для задоволення інших вимог Відповідача, які містяться в прохальній частині його апеляційної скарги, а саме в частині прийняття нового рішення, яким зобов’язати Київську міську державну адміністрацію надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою з подальшим визначенням та передачею в довгострокову оренду спірної земельної ділянки, на якій знаходяться споруди та будівлі, що належать на підставі права власності Товариству, оскільки дані вимоги Відповідачем не були заявлені у суді першої інстанції шляхом подання зустрічного позову та не були предметом розгляду у місцевому господарському суді.

Враховуючи викладене, керуючись нормами ст. 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель”, ст.ст. 125, 126, 212 Земельного кодексу України та ст.ст. 4-3, 4-7, 32, 33, 34, 36, 43, 82, 91, 94, 99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, ---

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ТехномедУкраїна" задовольнити.

2.Рішення господарського суду м. Києва від 06 червня 2007 року у справі № 36/153 скасувати повністю.

3.Прийняти нове рішення, яким в позові Прокурору Дніпровського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Техномед Україна" про повернення земельної ділянки відмовити повністю.

4.Справу № 36/153 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.