ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.                                                            Справа № 35/147-07

вх. № 2324/5-35

Суддя господарського суду Швед Е.Ю.

при секретарі судового засідання Сімонова Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Позивача - Гавриш Н.С., дов. б/н від 01.02.07 р.;

Кадєєв К.М., 85/825 від 08.10.2007р.;

відповідача -  Кадєєв К.М., 85/825 від 08.10.2007р.;

розглянувши справу за позовом ЗАТ "Агросервіс-Україна" м. Х-в

до  ВАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків

про стягнення 370960,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 370 960,94 грн. В обґрунтування своїх позовних позивач посилається на те, що між ним і відповідачем було укладено низку підрядних договорів, спрямованих на проведення ремонтно – будівельних робіт на адміністративних об’єктах відповідача, а саме: № 87 від 04.09.2003 року, № 45 від 15.04.2004 року, № 35 від 30.08.2004 року, № 40 від 01.11.2004 року, № 07 від 11.01.2005 року, 21/30 від 23.05.2005 року, 21/31 від 23.05.2005 року, за якими ним повністю виконанні взяті на себе забов”язання по проведенню цих робіт та передачі їх відповідачеві, а останнім свій обов”язок по своєчасній та в повному обсязі оплаті прийнятих робіт виконано частково, внаслідок чого утворилась спірна заборгованість.

Крім того, позивач просить покласти на відповідача свої витрати по сплаті держмита в сумі 3 709,6 грн. та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

За погодженим клопотанням сторін від 10.04.2007 р., спір розглядається в порядку ч.4 ст.69 ГПК України в термін більше двох місяців.

В процесі розгляду даної справи позивач 23.07.2007 р. змінив позовні вимоги в сторону їх зменшення до 258443,46 грн., обґрунтовуючи це відсутністю документального підтвердження в повному обсязі попередньої суми. В подальшому, 10.10.2007 р. позивач змінив позовні вимоги, збільшивши їх до суми 370960,94 грн. Такі зміни позовних вимог обґрунтовуються позивачем наявністю необхідного об”єму доказів, який підтверджує спірну суму заборгованості.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнає повністю, посилаючись на те, що позивач не довів факту порушення з боку відповідача строку по оплаті виконаних робіт. На його погляд такого обов”язку у відповідача не виникло, оскільки позивач не представив доказів направлення на адресу відповідача належним чином оформлених форм №3 (довідки про вартість виконаних робіт).

В судовому засіданні 04.12.2007 р. відповідач заявив клопотання про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що  ухвалою господарського суду Харківської області від 31.05.2007 р. по справі № Б-39/109-07 було порушено провадження у справі про банкрутство відповідача  та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, а 05.10.2007 р. в газеті „Урядовий кур”єр” було опубліковано оголошення про порушення  провадження у справі про банкрутство відповідача.

Розглядаючи заявлене відповідачем в судовому засіданні клопотання, суд відхилив його, як не обґрунтоване та таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на те, що воно стосується вирішення спору по суті і тому може бути вирішено по суті лише за результатами розгляду справи. Суд не приймає доводи відповідача про наявність ухвали про порушення справи про банкрутство відповідача та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, а також щодо пропуску позивачем місячного строку для звернення до суду із заявою з вимогою до боржника, оскільки подача позову до суду передувала порушенню провадження по справі про банкрутство відповідача, а введення мораторію на задоволення вимог кредиторів стосується лише стягнення на підставі виконавчих документів та не застосування штрафних санкцій та неустойки.

Розглянувши матеріали справи, надані доказі, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що між позивачем та відповідачем були укладені договори, спрямованні на проведення будівельно – ремонтно робіт. Договори № 87 від 04.09.2003 року, № 45 від 15.04.2004 року, № 35 від 30.08.2004 року, № 40 від 01.11.2004 року, № 07 від 11.01.2005 року, 21/30 від 23.05.2005 року, 21/31 від 23.05.2005 року. Відповідно до умов договорів, відповідач виступив як Замовник, а позивач як виконавець.

За своєю правовою природою вищевказані договорі є договорами підряду. Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України - за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Зміст цитованої статті полягає в тому, що договір підряду є оплатним і обов’язку підрядника виконати певні роботи відповідає обов’язок замовника ці роботи прийняти та оплатити.

Згідно зі ст. 530 ЦК України – якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 2.3. Договорів №№ 87, 45, 35, 40, 07 та п. 3.3. Договорів № 21/30, 21/31 с сторони передбачили, що – оплата здійснюється щомісячно, на підставі довідки № 3 за фактичні виконанні роботи. Простроченою вважається заборгованість з 8 – дня після пред’явлення підрядником платіжного документу або з дня передачі одного екземпляру форми № 3 для оплати замовником своїм платіжним дорученням. Вказані довідки про вартість виконаних підрядних робіт (КБ - 3) було підписано та скріплено печатками позивача та відповідача без зазначення терміну, але із зазначенням місяця та року.

Відповідно до ч. 1 ст. 253 Цивільного кодексу України - перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч. 3 ст. 254 ЦКУ - строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, строк для оплати виконаних робіт настає зі спливом 8-го дня від останнього дня місяця підписання довідок. В підтвердження виконання робіт, позивачем було надано акти – приймання виконаних підрядних робіт по формі КБ – 2, які були підписані та скріплені печатками позивача та відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було належним чином виконанні умови договорів, про що свідчить відсутність з боку відповідача зауважень, претензії щодо строків та якості виконаних робіт.

Суд приймає розрахунок основної суми боргу, наведений позивачем, так як протягом дії договорів між сторонами були складені та підписані відповідні акти, згідно яких Позивачем було виконано будівельних робіт на 1 388 420,51 грн., а Відповідачем було оплачено 1 017 459,57 грн. Таким чином, відповідач взяті на себе зобов’язання щодо оплати робіт виконав лише частково. Як видно з розрахунку боргу, між сторонами на день подання позову існувала заборгованість в розмірі 370 960 ,94 грн.

Згідно ст. 193 ГК України - суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Такий же обов’язок покладено на учасників договірних відносин ст. 526 ЦКУ.

Відповідно до ст. 629 ЦКУ договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Проаналізувавши доводи, викладені сторонами, а також письмові документи, залучені до матеріалів справи, суд вважає доведеними позовні вимоги, внаслідок чого приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з урахуванням чого сума 370 928,94 грн. підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Витрати по сплаті держмита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача

Враховуючи викладене та керуючись статтями 16, 22, 526, 530, 601,623, 629, 837 ЦК України; ст. 193 ГК України, статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відповідача, Відкритого акціонерного товариства «Харківській тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (проспект Московській, 275 м. Харків 61007 Код , п/р № 0194 в Орджонік. від. АК ПІБ м. Харкова, МФО 351351) на користь позивача, Акціонерного товариства «Агросервіс - Україна» (пр. 50-річчя вул. ВЛКСМ, 47/19, кв. 213, м. Харків, 61054, п/р 43 в АКБ „Меркурій” м. Харків, МФО 351663 Код )  370 928,94 грн. основного боргу, держмита у розмірі 3 709,6 грн. та витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Видати судовий наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане10.11.2007 р.

Суддя                                                                                            Швед Е.Ю.