ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 серпня 2007 р.

№ 14-08-10-01/776

Судова колегія Вищого господарського суду України у
складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

представників працівників ВАТ
“Рижавський цукровий завод” -гр. ОСОБА_2., гр. ОСОБА_3., гр. ОСОБА_4.

на постанову

від 29.03.2007 р. Київського
міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 14-08-10-01/776 господарського
суду Черкаської області

за заявою

Кооперативу “Факел”, м. Київ

до

ВАТ “Рижавський цукровий
завод”,  с. Колодисте Уманського р-ну Черкаської
обл.

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_1

за участю

прокуратури Черкаської області РВ
ФДМУ у Черкаській області

в судовому
засіданні взяли участь представники:

Генеральної прокуратури України

Прасов О.О.;

ТОВ “Рижавський цукровий завод”

Новіков С.М., директор

та заявники касаційної скарги

гр. ОСОБА_2., гр. ОСОБА_3.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду
Черкаської області знаходиться справа № 14-08-10-01/776 про банкрутство
ВАТ “Рижавський цукровий завод”.

Постановою господарського суду
Черкаської області від 20.08.2001 р. визнано ВАТ “Рижавський цукровий завод”
банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено
ліквідатора.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 01.02.2007 р. (суддя Хабазня Ю.А.) усунено арбітражного
керуючого ОСОБА_1., призначеного ухвалою суду від 27.06.2006 р. ліквідатором
банкрута, від виконання обов'язків останнього та зобов'язано його підготувати
документи банкрута для передачі їх новопризначеному ліквідатору, а також
зобов'язано скликати збори комітету кредиторів для надання пропозицій
господарському суду щодо кандидатури нового ліквідатора у даній справі.

Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 29.03.2007 р. (судді: Яковлєв М.Л.
-головуючий, Міщенко П.К., Шкурдова Л.М.) апеляційну скаргу ВАТ “Рижавський
цукровий завод” задоволено, а ухвалу господарського суду Черкаської області від
01.02.2007 р. скасовано.

Не погоджуючись з винесеною постановою,
представники працівників ВАТ “Рижавський цукровий завод” -гр. ОСОБА_2., гр.
ОСОБА_3., гр. ОСОБА_4. звернулися до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 29.03.2007 р. та залишити в силі ухвалу
господарського суду Черкаської області від 01.02.2007 р.

На думку заявників касаційної скарги,
судом апеляційної інстанції порушено та неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права, зокрема ст. ст. 12, 31 Закону України
"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" (далі -Закон про банкрутство) та ст. ст. 67, 103 ГПК України.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Усуваючи арбітражного керуючого
ОСОБА_1. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, суд першої інстанції
виходив, зокрема, з того, що всупереч встановленій забороні ліквідатором
банкрута здійснювались виплати з рахунку банкрута, а також в порушення вимог
абз. 2 ч. 1 ст. 23, ст. 31 Закону про банкрутство ліквідатором банкрута був
укладений договір про проведенню робіт з впорядкування земельної ділянки, на
виконання якого було перераховано 60 000,00 грн., та договір про проведення
аудиторської перевірки.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону
про банкрутство заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до
дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією, або до
винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури і призначення ліквідатора.

У зв'язку з чим, згідно з ч. 1 ст.
23 Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується
арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження
щодо розпорядження майном такого боржника.

При цьому, в силу вказаної норми
накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута
не допускається.

Втім, відповідно до ч. 1 ст. 23
Закону про банкрутство з дня прийняття господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання
всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав, а вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення
процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної
процедури.

Тобто, виходячи з системного
аналізу норм Закону про банкрутство, нові зобов'язання в ліквідаційній
процедурі виникають лише у випадках, передбачених цим законом.

У зв'язку з чим, укладання
ліквідатором банкрута угод про проведення аудиторської перевірки та про
проведення робіт з впорядкування земельної ділянки не узгоджується з приписами
Закону про банкрутство.

Враховуючи особливості процедури
банкрутства, проведення аудиту у справі про банкрутство має місце до введення
ліквідаційної процедури.

Вказане також стосується проведення
робіт з впорядкування земель боржника, оскільки останні можуть проводитися до
припинення підприємницької діяльності боржника.

На зазначене суд апеляційної
інстанції увагу не звернув та не врахував при винесенні постанови.

Крім того, судом апеляційної
інстанції не було враховано таке.

Відповідно до ч. 9 ст. 31
Закону про банкрутство невиконання або неналежне виконання обов'язків,
покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, може бути підставою
для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що
господарський суд виносить ухвалу.

Отже, господарський суд, який
здійснює нагляд за діяльністю призначеного ним у справі арбітражного керуючого
(розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), наділений
повноваженнями, згідно яких за власною ініціативою може усунути арбітражного
керуючого від виконання ним своїх обов'язків.

Таким чином, незважаючи на
клопотання комітету кредиторів, господарський суд вправі самостійно надати
оцінку діяльності арбітражного керуючого та припинити його повноваження,
призначивши іншого арбітражного керуючого.

На підставі наведеного колегія
суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції щодо усунення
ліквідатора банкрута від займаної посади у зв'язку з неналежним виконанням
покладених на нього Законом про банкрутство обов'язків.

За таких обставин справи судом
апеляційної інстанції необґрунтовано скасовано ухвалу суду першої інстанції,
тому постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а ухвала суду
першої інстанції -залишенню без змін.

З урахуванням викладеного та
керуючись  ст. ст. 31, 12, 23,
31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом", ст. ст. 1115, 1117, 1119
-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу представників працівників
ВАТ “Рижавський цукровий завод” -гр. ОСОБА_2., гр. ОСОБА_3., гр. ОСОБА_4.
задовольнити.

2.          Постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 29.03.2007 р. у справі №
14-08-10-01/776 скасувати.

3.          Ухвалу господарського суду Черкаської
області від 01.02.2007 р. у справі № 14-08-10-01/776 залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді                                                                                       Л.Й.
Катеринчук

Н.Г. Ткаченко