ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"11" квітня 2007 р.                                                            Справа №6/259-НА

за позовом  Приватного підприємства "Альянс молодіжний житловий комплекс" м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Хмельницькому №/0/1419 від 11.04.05р., №/1/1721 від 11.05.05р., №/2/2237 від 22.06.05р., №/2/2238 від 22.06.05р., №/3/2959 від 02.09.05р., №/3/2961 від 02.09.05р.

Суддя  Танасюк О.Є.                    Секретар судового засідання Грицишина Л.В.

Представники сторін:

від позивача    Мярковська О.В. –представник за довіреністю №б/н від 03.01.07р.

Вагін Д.С. –представник за довіреністю №б/н від 03.01.07р.

від відповідача   Дмитрук М.А. –представник за довіреністю №839/9/10 від 16.01.07р.

Постанова  приймається 11.04.07р., оскільки в судових засіданнях 22.03.07р., 23.03.07р. та  02.04.07р. оголошувалися перерви.

У судовому  засіданні  згідно ч.3 ст. 160 КАСУ проголошено  вступну  і  резолютивну частини постанови.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому №/0/1419 від 11.04.05р., №/1/1721 від 11.05.05р., №/2/2237 від 22.06.05р, №/2/2238 від 22.06.05р., №/3/2959 від 02.09.05р., №/3/2961 від 02.09.05р.

Повноважні представники позивача в судове засідання з’явилися, позовні вимоги підтримали, мотивуючи тим, що висновок ДПІ у м. Хмельницькому про заниження підприємством зобов'язання по сплаті податку на прибуток за 2002- 2004рр. в сумі 67593,9 тис. грн., є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки перевіряючими безпідставно віднесено до валових доходів підприємства  доходи, які нібито одержані в зв’язку з  будівництвом нежитлової частини житлового будинку, яка була  визначена в проектній документації в розмірі 853,08 м.кв., що призвело до донарахування податкового зобов’язання по податку на прибуток в сумі 3880,75 грн. Позивач із цим не погоджується, вказуючи, що грошових коштів від дольовиків на рахунки підприємства не надходило, договорів про пайове будівництво не укладалося, при цьому, зазначає, що кошти залучені від пайовиків не включаються до валового доходу незалежно від того використовуються вони на будівництво житлової чи нежитлової частини будинку, а відносяться до операцій з борговими зобов’язаннями.

Крім того, позивач вважає протиправним віднесення перевіряючими до валових доходів підприємства коштів, які надійшли від пайовиків для будівництва будинку по вул. Старокостянтинівське шосе 1/1 на підставі договорів довірчого управління, укладеними всупереч закону, вказуючи, що підставою залучення коштів є не договори довірчого управління, а інвестиційні договори, укладені у відповідності  вимоги Закону України „Про інвестиційну діяльність”, а також зазначає, що виходячи із сутності цих господарських операцій вони є операціями з борговими зобов’язаннями та вимогами, які не включаються до валового доходу.

Таким чином, на думку позивача, відповідачем протиправно завищено суму податкового зобов’язання позивача по податку на прибуток в сумі 58465,36 грн.

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву та його повноважні представники в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують, вказуючи, що враховуючи вимоги Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” і роз'яснення ДПА України від 07.12.2004р. за № 323860/7/15-1117, підприємству необхідно було привести у відповідність базу оподаткування з податку на прибуток та включити в річну декларацію з податку на прибуток операції з коштами фізичних осіб (дольовиків) за 2004рік. Проте, позивачем не виконувались вимоги вищезазначених нормативних актів –декларація з податку на прибуток за 2004рік подана в податковий орган з прочерками, а в попередніх періодах господарські операції відображені не в повному обсязі, внаслідок чого позивачу донараховано податок на прибуток та застосовано штрафні санкції.

За таких обставин, відповідач вважає спірні податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті правомірно, тому в позові просить відмовити.

Розглядом  матеріалів справи встановлено:

Приватне підприємство „Альянс молодіжний житловий комплекс”, м. Хмельницький зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа, що підтверджується довідкою Хмельницького обласного управління статистики №2105 від 12.08.03р.

В період з 11.02.05р. по 05.04.05р. посадовими особами  ДПІ в м. Хмельницькому відповідно до завдання Управління СБУ в Хмельницькій області №72/3/425-35 від 25.01.05р. на проведення перевірки з урахуванням  вимог ст.15 Указу Президента України від 23.07.98р. №817/98 „Про деякі заходи з перегулювання підприємницької діяльності” проведено позапланову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ПП „Альянс МЖК” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.11.02р. по 01.01.05р.

За результатами вказаної перевірки складено акт перевірки №775/26-109/32260310 від 08.04.05р., в якому зафіксовано, зокрема, що в період, який перевірявся, ПП „Альянс МЖК” здійснювало будівельну діяльність на підставі Ліценції №235926 серії АА, строк дії –з 26.12.02р. по 26.12.05р.

На підставі інвестиційної угоди від 28.11.02.р. та договору від 28.11.02р. укладеного між позивачем та Хмельницьким регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному будівництву, ПП „Альянс МЖК” передано функції замовника (забудовника) по будівництву житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 1/1, відповідно до якого, замовник (забудовник) займається будівництвом відповідно до Статуту та по завершенню будівництва і здачі будинку передає фонду Акт державної комісії про введення будинку в експлуатацію разом з актами  передачі виконаних робіт та паспортів БТІ на кожну квартиру.

Площа новозбудованого приміщення розрахована в проектній документації. Так, загальна площа житлової частини будинку відповідно до проектної документації складає 7335,83 кв.м., площа  нежитлової частини будинку складає 853,08 кв.м., тобто 11,629% від загальної площі будинку. При цьому, загальна проектна вартість 84–х квартирного будинку, складена в поточних цінах станом на 19.09.03р., підписана директором проектної документації Бабич С.В. та начальником  кошторисного відділу Вольфензоном  С.Г., складає 10 484,08 тис. грн. з вбудованими приміщеннями і магазинами по вул. Старокостянтинівське шосе,1/1 в м. Хмельницькому.

Виходячи з цього, відповідачем в акті перевірки зазначено, що у 2003р. при визначенні бази оподаткування з податку на прибуток, позивачем не включено частку доходу та частку витрат, яка припадає на нежитлове приміщення, тому відповідачем в акті перевірки визначено її самостійно,  пропорційно частці  використання товарів (робіт, послуг) у таких оподатковуваних операціях до її площі, в результаті чого відповідачем донараховано податок на прибуток.

Крім того, за результатами перевірки перевіряючими включено до валового доходу позивача в 2004р. кошти, отримані ним від гром. Побожної Н.Ф. в сумі 130 032,00 грн. для фінансування будівництва кв. 12, в будинку 23/1 по вул. Проскурівській  у м. Хмельницькому.

Так, з наявних у справі матеріалів вбачається, що 18.06.03р. між гром. Богомол Л.А. та ЗАТ „ФІН-КОМ” укладено договір №31серії НР на дольове фінансування будівництва квартири №12 в буд.№23/1 по вул. Проскурівській в м. Хмельницькому. Однак, згідно договору уступки вимоги від 25.08.04р. гром. Богомол Л.А. уступила свої вимоги по фінансуванню будівництва трикімнатної квартири №12 , заг. площею 94,00 кв.м. у буд. 23/1 по вул. Проскурівській позивачу –ПП „Альянс МЖК”.  В зв’язку з цим, позивач набув всіх прав та обов’язків по фінансуванню  завершення будівництва даної квартири. При цьому, позивачем сплачено гром. Богомол А.Л. –94 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 25.08.04р., та ЗАТ „ФІНКОМ” –34522,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 15.09.04р. на суму 25000 грн., від 16.09.04р. на суму 9522,08 грн.

Гром. Побожна Н.Ф., відповідно до умов договору про дольову участь в будівництві  (реконструкції) житла №21.48 від 26.08.04р., сплатила позивачу  вартість вказаної квартири №12 в буд.№23/1 по вул. Проскурівській в м. Хмельницькому та набула на неї право вимоги. При цьому, згідно витягу з реєстру прав власності, вперше право власності на квартиру 12 в будинку 23/1 по вул. Проскурівській виникло саме у громадянки  Побожної Н.Ф., а не у ПП „Альянс МЖК”

Таким чином, в акті перевірки  відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем вимог п.3.1. ст.3, п.4.1. ст.4, ст.10, п.11.2, п.11.3 ст.11, п.5.9. ст.5, п.п.8.1.2.п.8.1., п. п.8.2.2. п.8.2., п.8.6. ст.8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, що призвело до заниження  податку на прибуток  на загальну суму 67 593,90 грн., з них: 7610,2 грн. в 2003р. та 59 983,7 грн. –в 2004р.

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення №/0/1419 від 11.04.05р., яким позивачу визначено податкове зобов’язання по податку на прибуток в сумі 101 390,85 грн., з яких: 67 593,90 грн. –основний платіж та 33 796,95 грн. –штрафні санкції.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його до ДПІ в м. Хмельницькому.            Рішенням ДПІ в м. Хмельницькому №8539/25-036 від 11.05.05р. про результати розгляду первинної скарги, спірне податкове повідомлення-рішення №/0/1419 від 11.04.05р. залишено без змін,  скаргу позивача –без задоволення, а за результатами оскарження прийнято спірне податкове повідомлення –рішення №/1/1721 від 11.05.05р. на аналогічну суму податкового зобов’язання та штрафних санкцій.

В зв’язку з цим,  позивач звернувся із повторною скаргою до ДПА в Хмельницькій області. Однак, рішенням ДПА в Хмельницькій області №9239/Р/25-036 від 17.06.05р. про результати розгляду повторних скарг залишено без змін податкове повідомлення-рішення №/0/1419 від 11.04.05р. та збільшено на 13 891,83 грн. суму штрафних санкцій по податку на прибуток, визначених вказаним повідомленням –рішенням.

За результатами повторного оскарження прийнято спірні податкові повідомлення-рішення №/2/2237 від 22.06.05р., яким визначено податкове зобов’язання по податку на прибуток в сумі 101 390,85 грн., з них: 67 593,90 грн. –основний платіж та 33 796,95 грн. –штрафні санкції, а також №/2/2238 від 22.06.05р. на суму штрафних санкцій в розмірі 13891,83 грн.

Не погоджуючись із вказаними повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДПА України. Однак, рішенням ДПА України №8379/6/25-0115 від 31.08.05р. первинне спірне податкове повідомлення-рішення №/0/1419 від 11.04.05р. на загальну суму 101 390,85 грн., з яких: 67 593,90 грн. –основний платіж та 33 796,95 грн. –штрафні санкції та прийняте на підставі рішення ДПА в Хмельницькій області №9239/Р/25-036 від 17.06.05р. про результати розгляду повторних скарг, податкове повідомлення-рішення №/2/2238 від 22.06.05р. на суму штрафних санкцій в розмірі 13891,83 грн. залишено без змін, а скарги позивача –без задоволення. На підставі даного рішення ДПА України, відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення-рішення №/3/2959 від 02.09.05р. на суму 13891,83 грн. штрафних санкцій та №/3/2961 від 02.09.05р. на загальну суму 101 390,85 грн., з них: 67593,90 грн. –основний платіж, 33796,95 грн. –штрафні санкції.

Вважаючи спірні податкові повідомлення-рішення протиправними та незаконними, позивач звернувся з позовом до суду.

В ході вирішення спору в суді, враховуючи доводи та заперечення сторін, в зв’язку із виникненням розбіжностей щодо висновків, викладених в акті перевірки та доводами позивача, судом за клопотанням позивача було призначено по даній справі судово-бухгалтерську експертизу, за наслідками проведення якої складено експертний висновок №6236 /6237 від 06.12.06р.

В даному експертному висновку, судовим експертом  встановлено, що оскільки результати фінансово-господарської діяльності за 2004р. є збитковими, висновок Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, здійснений в акті №775/26-109/3260310 від 08.04.2005р. в частині заниження ПП „Альянс МЖК” в сумі 67593,50 грн. податкового зобов’язання з податку на прибуток підприємства, з яких за 2003рік в сумі 7610,2грн. та за 2004рік в сумі 59983,70 грн., документально і нормативно не підтверджується.

Аналізуючи надані по справі докази та пояснення позивача, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч.2 ст.55 Господарського кодексу до суб’єктів господарювання відносяться  господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до п.п.2.1.1.  п.2.1. ст.2 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” (в редакції  від 22.05.97р.), платниками податку з  числа  резидентів є   суб'єкти господарської діяльності, бюджетні, громадські та інші підприємства, установи та організації, які здійснюють діяльність, спрямовану на отримання прибутку як на території України, так і за її межами.

Враховуючи, що позивач зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності та здійснює діяльність, спрямовану на отримання прибутку, на нього поширюється норма вказаної статті, тобто він є платником  податку на прибуток в розумінні ст. 2 Закону.

В акті перевірки №775/26-109/3260310 від 08.04.05р. відповідачем, зокрема, зроблено висновок про заниження позивачем валового доходу в 2003р. на суму 545615,8 грн. та в 2004р. на суму 6 445 092 грн., що призвело до заниження податкового зобов’язання по податку на прибуток в 2003р. на суму 7610,2 грн. та в 2004р. на суму 59983,7 грн., тобто на загальну суму 67 593,9 грн. До вказаного порушення, згідно висновків перевіряючих, призвело невіднесення до валового доходу коштів, отриманих від фізичних осіб на фінансування будівництва приміщення по вул. Старокостянтинівське шосе, 1/1 у м. Хмельницькому, не включення до валових доходів коштів  в сумі в сумі 126 594грн., отриманих в 2004р. від громадянки Побожної Н.Ф., відповідно до договору уступки вимоги та не оподаткування доходів отриманих від будівництва нежитлової частини вказаного приміщення.

В зв’язку з цим, судом враховується, що відповідно до п.4.1. ст.4 даного Закону (в редакції на 22.05.97р.) валовим доходом є загальна сума доходу платника податку  від усіх видів  діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду.

Згідно п. п.7.9.1  п.7.9. ст.7 Закону, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, не  включаються до валового доходу і не підлягають оподаткуванню кошти або майно, залучені платником податку на  підставі договору концесії, комісії, консигнації, довірчого управління, схову (відповідального зберігання), а також згідно з іншими цивільно-правовими договорами, що не передбачають передачі права власності на таке майно, з урахуванням положень підпункту 7.9.6 цього  пункту.

Як вбачається з експертного висновку №6236/6237від 06.12.06р., а також зазначається в акті перевірки від 08.04.05р. №775-109/32260310, що відповідно до листів (роз’яснень) ДПА України №4473/6/15-1116 від 07.08.00р. та №18540/7/15-1117 від 28.11.03р., позивач у 2003р. користувався пільгою при оподаткуванні податком на прибуток операцій з продажу або передачі у власність новозбудованого житла фізичним особам для його використання для проживання.

В зв’язку з цим, позивачем у період з 01.12.02р. по 31.12.04р. за договорами дольової участі у будівництві житлового будинку отримано кошти  від фізичних осіб (позичальників Фонду, згідно із постановою від 29.05.01р. №548) в довірче управління на будівництво житла, оскільки відповідно до інвестиційної угоди від 28.11.02р. та договору  від 28.11.02р.  Хмельницьким регіональним відділенням Державного Фонду сприяння молодіжному житловому будівництву, йому передано функції забудовника по будівництву житлового будинку по вул. Старокостянтинівське шосе, 1/1, на підставі яких позивач займався будівництвом відповідно до статуту та по завершенню будівництва і здачі будинку зобов’язувався передати фонду акт державної комісії про введення будинку в експлуатацію разом з актами передачі виконаних робіт та паспортів БТІ на кожну квартиру.

З вищезазначеного випливає, що договір на пайову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку між підприємством і пайовиками (фізичними та юридичними особами) не передбачає передачі права власності на новозбудоване приміщення (майно). Таким чином, судом приймається до уваги твердження позивача про те, що при одержанні коштів від пайовиків для фінансування будівництва житлового будинку у підприємства виникають лише боргові зобов'язання перед пайовиками. Ці боргові зобов'язання погашаються підприємством з передачею пайовикам після завершення будівництва документів для оформлення права власності на відповідну частину житлового будинку. Дана позиція підтверджується також листом ДПА України від 07.08.2000р. №4473/6/15-1116 “Щодо порядку оподаткування деяких операцій податком на прибуток підприємств”, про який зазначено в Акті перевірки №775/26-109/3260310 від 08.04.2005р. та експертним висновком.

При цьому, твердження відповідача про те, що кошти отримані підприємством, яке займається будівництвом житла за багатосторонніми договорами,  від пайовиків є валовим доходом підприємства, відповідно до ст.11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” та включаються до його валового доходу в податковому періоді, в якому сталася перша з подій, а саме: зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, тому кошти отримані ПП „Альянс МЖК” від пайовиків в 2003-2004р.р. є валовим доходом підприємства, судом до уваги не приймається, оскільки спростовується експертним висновком та листом комітету Верховної Ради України з питань фінансів і банківської діяльності №06-10/10-503 від 27.04.05р.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що операції, які здійснювались ПП «Альянс МЖК» в межах вказаних договорів пайової (дольової) участі в будівництві не передбачають передачу права власності на майно, то внески пайовиків (інвесторів) у будівництво не включаються до валового доходу і не підлягають оподаткуванню, а витрати підприємства, пов’язані з виконанням вказаних договорів, від свого імені за рахунок пайовиків, не включаються до суми валових витрат підприємства, а оподатковуються як операції з борговими зобов’язаннями.

При цьому, згідно експертного висновку №6236 /6237 від 06.12.06р. є доходом підприємства і включається до валового доходу лише різниця між сумою коштів, одержаних підприємством від пайовиків для фінансування будівництва житлового будинку згідно з вищезазначеним договором, і розміром фактичних витрат підприємства, пов'язаних з виконанням доручення пайовиків забезпечити фінансування будівництва житлового будинку, за її наявності.

За таких обставин, висновок, викладений відповідачем на стор 7 акту перевірки про те, що отримані грошові кошти від фізичних осіб, які використовуються для будівництва житла, а також кошти, отримані позивачем від громадянки Побожної Н.Ф. для фінансування будівництва квартири №12 в буд. 23/1 по вул. Проскурівській, згідно договору уступки вимоги, згідно з пп.4.1.1 п. 4.1 статті 4 ЗУ „Про оподаткування прибутку підприємств” № 283/97-ВР від 22.05.1997р. являються валовим доходом, який включає загальні доходи від продажу товарів (робіт. послуг), є неправомірним, документально та нормативно не підтвердженим.

Крім того, як вбачається з акту перевірки №775/26-109/3260310 від 08.04.05р. відповідачем вказано на не включення позивачем до валового доходу, суми доходу за 2003рік  в розмірі 271769,6 грн. , від будівництва та продажу нежитлової частини будинку, розміщеного за адресою: м. Хмельницький, вул. Старокостянтинівське шосе, 1/1.

При цьому, база оподаткування доходів, які припадають на нежитлову частину приміщення  податком на прибуток, визначалася відповідачем шляхом віднімання від загальної вартості будівництва,  частки доходу, яка припадає на житлове приміщення. Таким чином, загальний обсяг доходу, отриманого позивачем від будівництва нежитлових приміщень в буд.1/1 по вул. Старокостянтинівське шосе склав 271769,6 грн. ( додаток № 10 акту перевірки та стор.15 ) .

Однак, судом враховується, що відповідачем не подано жодних доказів на підтвердження факту отримання позивачем коштів від фізичних та юридичних осіб на будівництво саме нежитлової частини приміщення по вул. Старокостянтинівське шосе, 1/1, тому висновки відповідача про обсяг доходу, який припадає на нежитлову частину приміщення, що становить 11,6% від всієї площі приміщення, в сумі 271769,6 грн. не підтверджені жодними первинними документами та спростовуються експертним висновком.

За таких обставин, спірні податкові повідомлення –рішення №/0/1419 від 11.04.05р., №/1/1721 від 11.05.05р., №/2/2237 від 22.06.05р та №/3/2961 від 02.09.05р., якими ПП „Альянс МЖК” визначено податкове зобов’язання по податку на прибуток підприємств в сумі 101 390,85 грн., з них: 67593,90 грн. – основний платіж, 33796,95 грн. –штрафні санкції є неправомірними, суперечать вимогам законодавства, тому підлягають скасуванню.

Щодо спірних податкових повідомлень-рішень №/2/2238 від 22.06.05р. та №/3/2959 від 02.09.05р., якими позивачу нараховано 13891,83 грн. штрафних санкцій за порушення правил оподаткування податком на прибуток, то  відповідно до п. п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181, судом приймається до уваги наступне:

Згідно з п. 1.2 ст. 1 Закону, податкове  зобов’язання - це зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

У відповідності до п. „б” п. п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону, контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов’язання платника податків у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов’язань, заявлених у податкових деклараціях

Штрафною санкцією (штрафом), в розумінні п. 1.5 ст. 1 Закону є плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов’язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв’язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Підпунктом 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону визначено, що у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов’язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов’язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми недоплати (заниження суми податкового зобов’язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов’язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше 50%  такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових  періодів,  що  минули.

Аналіз зазначених норм Закону свідчить про те, що підставою для нарахування штрафної санкції є визначення контролюючим органом суми податкового зобов’язання платника податків.  Відповідно, на суму податкового зобов’язання застосовуються штрафна санкція за кожний податковий період установлений для такого податку враховуючи вимоги п. п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону 2181.

Як вбачається з акту перевірки від №775/26-109/3260310 від 08.04.05р., податкових повідомлень-рішень №/2/2238 від 22.06.05р. та №/3/2959 від 02.09.05р., рішення ДПА в Хмельницькій області №9239/Р/25-036 від 17.06.05р., а також пояснень представників відповідача, штрафна санкція в розмірі 13 891,83 грн. податковим органом застосована на підставі встановлених актом перевірки порушень, а саме сум недоплат за період з 2003р. по 2004р., без врахування суми донарахованого податкового зобов’язання  контролюючим органом за підставами визначеними п. п. „б” п. п. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону.

Зазначені дії відповідача суд вважає неправомірними, оскільки штрафна санкція відповідно до п.п.17.1.3 ст.17.1 ст.17 Закону України № 2181 визначається із суми донарахування, тому спірні податкові повідомлення-рішення №/2/2238 від 22.06.05р. та №/3/2959 від 02.09.05р. прийняті всупереч вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню

За таких обставин позовні вимоги позивача щодо скасування спірних повідомлень-рішень ДПІ в м. Хмельницькому №/0/1419 від 11.04.05р., №/1/1721 від 11.05.05р., №/2/2237 від 22.06.05р. та №/3/2961 від 02.09.05р. про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток підприємств в сумі 101 390,85 грн., з них: 67593,90 грн. –основний платіж, 33796,95 грн. –штрафні санкції, а також податкові повідомлення-рішення №/2/2238 від 22.06.05р.  та №/3/2959 від 02.09.05р. про нарахування позивачу штрафних санкцій сумі 13891,83 грн. є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, відповідають вимогам діючого законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову згідно ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому. При цьому згідно ч.1 ст. 94 Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного  бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Приватного підприємства „Альянс молодіжний житловий комплекс”, м. Хмельницький до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому, м. Хмельницький про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/0/1419 від 11.04.05р., №/1/1721 від 11.05.05р., №/2/2237 від 22.06.05р, №/2/2238 від 22.06.05р., №/3/2959 від 02.09.05р., №/3/2961 від 02.09.05р. задоволити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Хмельницькому:

1)          №/0/1419 від 11.04.05р. про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток підприємств в сумі 101 390,85 грн., з них: 67593,90 грн. –основний платіж, 33 796,95 грн. –штрафні санкції;

2)          №/1/1721 від 11.05.05р. про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток підприємств в сумі в сумі 101 390,85 грн., з них: 67593,90 грн. –основний платіж, 33796,95 грн. –штрафні санкції;

3)          №/2/2237 від 22.06.05р про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток підприємств в сумі в сумі 101390,85 грн. з них: 67593,90 грн. –основний платіж, 33796,95 грн. –штрафні санкції;

4)          №/2/2238 від 22.06.05р. про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток підприємств в сумі 13891,83 грн., з яких: 13 891,83 грн. –штрафні санкції;

5)          №/3/2959 від 02.09.05р. про визначення позивачу податкових зобов’язань по податку на прибуток приватних підприємств в сумі 13891,83 грн., з яких: 13891,83 грн. –штрафні санкції;

6)          №/3/2961 від 02.09.05р. про визначення податкового зобов’язання по податку на прибуток підприємств в сумі 101 390,85 грн., з них: 67593,90 грн. –основний платіж, 33796,95 грн. –штрафні санкції.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Приватного підприємства „Альянс молодіжний житловий комплекс”, (м. Хмельницький, вул. Прибузька,32,кв.24) судовий збір в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.).

Згідно    ст.ст. 185-186 КАСУ  сторони та   інші     особи, які   беруть участь у  справі  мають право    оскаржити  в    апеляційному  порядку Постанову повністю або частково. Заява про     апеляційне    оскарження   подається протягом  10 днів дня проголошення,  апеляційна    скарга  подається протягом  20 днів після подання   заяви по апеляційне оскарження. Подаються    до     апеляційного  адміністративного   суду     через  суд  першої інстанції.

Згідно ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено КАСУ  набирає законної сили  після   закінчення    строку  подання   заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.