ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.11.07 р.                                                                               Справа № 2/287пн

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Слов’янський крейдовапняний завод”  с. Черкаське

до відповідача: Відкрите акціонерне товариство “Донецькобленерго” м. Горлівка

про зобов’язання ВАТ “Донецькобленерго” припинити дії, що порушують право ВАТ “Слов’янський крейдовапняний завод”, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією ВАТ “Слов’янський крейдовапняний завод”; визнання недійсним рішення комісії ВАТ “Донецькобленерго”, яке оформлене протоколом засідання комісії № 8 від 18.07.2007р.

За участю

представників сторін:

від позивача: Каліберда О.Л. – за довір.

від відповідача: Костюк С.В. – за довір.

У судових засіданнях 17.09.07р., 17.10.07р., 29.10.07р. у відповідності до ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 01.11.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Слов’янський крейдовапняний завод”,  звернувся до господарського суду Донецької області позовом до Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” м. Горлівка про зобов’язання ВАТ “Донецькобленерго” припинити дії, що порушують право ВАТ “Слов’янський крейдовапняний завод”, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією ВАТ “Слов’янський крейдовапняний завод”; визнання недійсним рішення комісії ВАТ “Донецькобленерго”, яке оформлене протоколом засідання комісії № 8 від 18.07.2007р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір № 1023 про постачання електричної енергії, протокол засідання комісії № 8 від 18.07.2007р., акт № 021220 про порушення “Правил користування електричною енергією”, рахунок № 1023 від 18.07.2007р. Зокрема, позивач оспорює факт здійснення обстеження, перевірки та її зафіксовані актом результати про зрив пломби на електролічільнику, посилається на неповідомлення його про проведення відповідної перевірки, відсутність його повноважених працівників під час перевірки. У зв’язку з чим, позивач вважає такі дії відповідача порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів на отримання електричної енергії, оскільки відповідачем донараховані збитки за протоколом від 18.07.07р., направлений рахунок на сплату 5256,37 грн. та повідомлення про обмеження електроспоживання.

Листом від 20.09.07р. № 1886 позивач доповнив огрунтування позовних вимог, посилаючись на те, що спріний протокол був прийнятий відповідачем по акту № 021220,  на підставі якого вже приймалося рішення раніш 10.01.07р. та яке було визнано недійсним господарським судом. У зв’язку з тим, що акт складений з порушеннями у змісті, та в порядку і формі прийняття, стосовно нього безпідставно здійснювати розрахунок необлікованої електроенергії.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, надав відзив на позовну заяву від 24.09.2007р. № 02-41/36226, де вказує, що при складанні акту був присутній представник позивача в.о. головного енергетика Ревякін Андрій Юрійович. Протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил, що оскаржується складено в відповідності з                 п. 6.42 Правил користування електричною енергією.

У судовому засіданні 04.10.2007р. та 17.10.2007р., судом були досліджені оригінали актів від 11.05.06р. № 021220, які знаходяться у сторін та ними надані.

Відповідач заявою від 01.11.07р. було заявлено про непідвідомчість даного спору господарським судам та необхідність припинення провадження.

Процесуальний строк вирішення спору продовжувався за клопотанням сторін.

Заслухавши у судовому засіданні представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

04.02.2005р. між Відкритим акціонерним товариством “Донецькобленерго” (Постачальник електричної енергії) та Відкритим акціонерним товариством “Слов’янський крейдовапняний завод” (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії.

Умовами договору передбачено, що під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

11.05.2006р. уповноваженими представниками відповідача було проведено перевірку дотримання вимог ПКЕЕ на об’єкті позивача, що розташований за адресою:              п. Черкаський, вул. Шкільна, буд. 12 кв.5. За результатами перевірки було складено акт      № 021220 про порушення ПКЕЕ.

В зазначеному акті зафіксовано пошкодження пломби держстандарту, а саме, пошкодження та повторне обтиснення пломби держстандарту.

Відповідно до змісту акту, обстеження проводилося у присутності представника споживача в.о. головного енергетика Ревякіна Андрія Юрійовича.

Зазначений акт з боку представника позивача Ревякіна А.Ю. не підписаний, та в ньому не міститься відмітки про відмову позивача від підпису.

Відповідно до наявних матеріалів, відповідачем листом від 05.07.2007р. № 06-1739 було направлено на адресу позивача завірену копію акту про порушення ПКЕЕ № 021220 від 11.05.2006р. та запропоновано направити представника для участі в засіданні комісії Краматорських електричних мереж по розгляду актів про порушення ПКЕЕ № 021220 від 11.05.2006р., з повідомленням про те, що засідання комісії відбудеться 18.07.07р. в 14 год. 00хв. в приміщенні Краматорських ЕМ за адресою: м. Краматорськ, вул. Островського, д. 8, кім. 201.

18.07.2007р. відбулося засідання комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕ та складено протокол № 8, в зазначеному протоколі відображено рішення, а саме розрахунок здійснювати відповідно Методиці визначення об’єму та вартості електроенергії, недоврахованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої НКРЕ України Постановою № 562 від 04.05.2006рю, та визначена сума спричинених споживачем збитків в розмірі 5256,37грн.  Направити споживачу рекомендованим листом з повідомленням та описом протокол № 8 від 18.07.2007р., рахунок № 1023 від 18.07.07р. на суму 5256,37грн., розрахунок об’єму недорахованої електроенергії в наслідок порушення ПКЕЕ по акту № 021220 від 11.05.2006р.

Зазначений спірний протокол, рахунок № 1023 від 18.07.07р. на суму 5256,37грн., розрахунок об’єму недорахованої електроенергії, був направлений позивачу та ним отриманий, що сторонами не оспорюється.

Позивачем до матеріалів справи із супровідним листом було долучено рішення Господарського суду по справі № 43/17а від 19.04.2007р. за позовом Відкритого акціонерного товариства “Слов’янський крейдовапняний завод” до Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” про визнання недійсним рішення за протоколом № 219 від 10.01.2007р., яким позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Слов’янський крейдовапняний завод” задоволені повністю.

Зазначеним рішення встановлено, що 11.05.2006р. представниками відповідача була проведена технічна перевірка підприємства споживача з питання дотримання вимог “Правил користування електричною енергією”, якою встановлено пошкодження та повторне обтиснення пломби держстандарту. Про вказані порушення складений акт                 № 021220 за підписом представників постачальника електричною енергією та у присутності представника споживача в.о. головного енергетика Ревякіна Андрія Юрійовича. Згідно з протоколом № 219 від 10.01.2007р. засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією та визначення обсягу недоотриманої електроенергії, було вирішено пред’явити споживачу рахунок у розмірі заподіяних збитків які склали 5256,37грн. та надіслати, через пошту, до сплати рахунок           № 1023 від 10.01.2007р. на зазначену суму. Судом встановлено, що при проведенні перевірки на об’єкті споживача був присутній представник споживача Ревякін А.Ю., однак підпису або примітки про відмову від підпису представника споживача в акті не значиться. Крім того, судом встановлений факт відстуності надіслання та вручення спожувачу акту № 021220, або отримання споживачем акту нарочно.

Вкаазане рішення суду набрало законної сили, у апеляційному та касаційному порядку не оспорювалось.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж самі сторони.

Враховуючи факти, що були встановлені рішенням суду 19.04.07р. по справі № 43/17а, обставини складання акту № 021220, підстави його складання, виявлені цим актом порушення, а також, сама перевірка, вже були предметом дослідження в межах вказаного спору, та мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Проаналізувавши надані сторонами судового процесу докази та пояснення, дослідивши та з’ясувавши всебічно та у повній мірі обставини справи, з якими закон пов’язує недійсність рішень комісії відносно нарахування збитків у зв’язку з порушенням Правил користування електричною енергією та умови і порядок їх визначення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6.41. ПКЕЕ встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформлюється двосторонній акт порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з якого передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акту, які зазначаються в акті, а також, викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Умовами договору, а саме п. 4.4. встановлено, що сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов’язана попередити іншу сторону про необхідність складання акту. Інша сторона не може без поважних причин відмовитися від складання та підписання акту.

Виходячи із наданих суду пояснень та матеріалів справи, судом встановлено, що на адресу відповідача надходила лише копія акту № 021220 про порушення “Правил користування електричною енергією” від 11.05.2006р. з супровідним листом від 05.07.2007р. № 06-1739, не отримання позивачем вказано акту встановлено й рішенням Господарського суду по справі №43/17а від 19.04.2007р.  Будь – яких доказів в розумінні ст. 32 ГПК України, щодо відправлення або передачу саме примірнику акту № 021220 позивачу відповідачем, а ні заявіреної відповідачем копії даного акту, до матеріалів справи не надано.

Відповідачем до матеріалів справи надано оригінал акту № 021220 про порушення “Правил користування електричною енергією” від 11.05.2006р., який досліджений судом у судовому засіданні, та встановлено, що акт підписаний лише зі сторони представників відповідача, а саме Рогозина О.А., Супрун І.В., Максименко О.А., будь яких відміток про відмову від писання зазначеного акту представником споживача, а саме Ревякіним А.Ю. в акті не має.

Тобто, акт № 021220 від 11.05.06р., в якому містяться відомості та фіксуються факти, які свідчать про певні порушення, складений, підписаний та оформлений одностороннє – лише працівниками відповідача навіть у присутності працівника позивача, а також за відсутністю будь-яких інших доказів на доведення виявленого ним порушення, не може бути належним підтвердженням встановлених в такому акті порушень в силу вищевикладених вимог Привал користування електричною енергією.

Пунктом 6.41. Правил користування електричною енергією встановлений певний порядок складання та вимоги до змісту актів, для визнання акту належним, допустимим та дійсним, але відповідно до матеріалів справи відповідачем п. 6.41. ПКЕЕ дотримано не було на підставі чого зазначений акт не може вважатися дійсним.

З огляду на вищевказані встановлені обставини, суд вважає висновок по акту № 021220 від 11.05.06р. про пошкодження пломби держстандарта, а саме, пошкодження та вдруге обжата пломба держстандарта, яка міститься на кожухі електричного лічильника, не може бути взятий до уваги, оскільки такий акт суперечить ст. 34 ГПК України - обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, такий акт № 021220 від 11.05.06р. не може бути належною підставою для розгляду його комісією та прийняття рішення у протоколі № 8 від 18.07.07р. про визначення об’єму недорахованої електроенергії та її вартості, здійснення розрахунку та виставлення рахунку для сплати суми збитків 5256,26 грн., які носять зобов’язальних характер для позивача та тягнуть застосування наслідків з боку відповідача, що передбачені п.п. 6.42, 6.43, 7.5 Правил.

Відповідно до вимог п.п 6.42, 6.43, 7.5 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Рішення комісії оформлюється протоколом та набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електричної енергії. Споживач має право оскаржити до суду рішення комісії протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу.

Споживач має оплатити розрахункові документи за недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У разі невиконання цієї вимоги постачальник електричної енергії зобов'язаний (з триденним попередженням) припинити споживачу постачання електричної енергії.

При цьому прийняття проміжного рішення щодо виконання або невиконання цього обов'язку, а ні вимогами Правил, а ні вимогами закону або Договору не передбачено.

Відповідно до приписів ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Згідно до ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою – п’ятою цієї статі, суд може зобов’язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Статтею 14 ЦК України встановлено, що цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Приписами ст. 193 ГК України визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасниками господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарськими санкціями визначаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього наступають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Оскільки сторони знаходяться в господарсько-договірних правовідносинах, саме спірне рішення комісії відповідача (за умови вручення позивачу копії цього рішення та розрахункових документів), тягне за собою застосування певно визначених за часом наслідків у вигляді обов'язку сплатити позивачем визначеної відповідачем суми або, у протилежному випадку, виконання відповідачем обов'язку по припиненню постачання електричної енергії позивачу.

Матеріалами справи встановлено, що об’єкт на якому виявлено порушення Правил користування електричною енергії не включений в перелік об’єктів, до яких згідно з договором про постачання електричною енергії № 1023 від 04.02.2005р. відповідач подає електричну енергію.

Відповідно до ст. 277 Господарського кодексу України, ст.ст. 7, 24, 26 Закону України «Про електроенергетику» додержання вимог Правил користування електричною енергією є обов'язковим для суб'єктів електропостачання.

За приписами ч.З ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Відповідно до ч.1 ст. 203, ч.і, 3 ст.215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За таких обставин, спірне рішення комісії відповідача, відповідно до приписів Цивільного та Господарського кодексів, вимог Правил - є одностороннім правочином, оскільки тягне за собою певні негативні наслідки для позивача.

Як вказувалось, у зв’язку з виявленими порушеннями Правил користування електричною енергією та складанням акту про порушення, відповідачу були нараховані збитки в розмірі 5256,37грн.

Необхідно зазначити, ст. 61 Конституції України встановлюється, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Як встановлено судом, відповідачем за одним і тим же актом № 021220 від 11.05.2006р. про порушення “Правил користування електричною енергію” за рішенням комісії, яке викладене в раніш складеному протоколі засідання комісії № 219 від 10.01.2007р. вже здійснювалось нарахування тих же самих об’ємів та вартості електроенергії недорахованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією.

Рішенням Господарського суду по справі № 43/17а від 19.04.2007р. визнано недійсним рішення комісії Слов’янського РЕМ Краматорських електричних мереж ВАТ “Донецькобленерго”, яке оформлене протоколом № 219 від 10.01.2007р.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для складання протоколу та прийняття рішення про застосування до позивача збитків, як по справі                 № 43/17а так й по справі № 2/287пн є один і той же акт про порушення ПКЕЕ № 021220 від 11.052006р. та акт № 21353 проведення експертизи лічильника електричної енергії від 08.08.2006р.

Тобто до відповідача двічі з тих же підстав, за одними обставинами та за одне й теж порушення, були застосовані збитки по акту № 021220 від 11.05.2006р. та двічі прийняті рішення, одне з яких, що викладено в протоколі № 219 від 10.01.2007р. вже визнано недійсним.

З огляду на зазначене, суд вважає такі дії відповідача є порушенням вимог Конституції України.

Крім того, судом встановлено із письмових пояснень представників сторін та наданих доказів, що засіб обліку електричної енергії позивача заводський № 0188274, який встановлений для обліку електричної енергії офісу позивача, що розташований за адресою: селище Черкаське, вул. Шкільна, 12/5, розташований в розподільчому щітці та знаходиться на східній клітці.

Враховуючи, що електролічильник встановлений не в приміщенні квартири, що належить позивачу, а на східній клітці, то до вказаного лічильника мають доступ не тільки позивач, а й мешканці дому, що в ньому проживають та необмежене коло осіб, які користуються сходами житлового будинку.

Відповідно до п. 3.3. ПКЕЕ встановлено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб відповідно до акту про пломбування та відповідальність за збереження засобів обліку та пломб на них покладається на їх власника або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені і яка відає цією територією (приміщенням) на підставі права власності або користування.

Законом України “Про житлово-комунальні послуги” визначено, що балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до пояснень позивача він не є балансоутримувачем будинку, тому й не може нести відповідальність за пошкодження пломб.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем здійснено розрахунок в відповідності з Методикою визначення об’єму та вартості електроенергії, недорахованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затверджених НКРЕ України Постановою № 562 від 05.05.2006р.

Згідно до розділу 3 Методики “Визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ” встановлено, що методика застосовується в разі виявлення пошкодження або зриву пломб Держспоживстандарту України на розрахункових засобах обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного у порядку, встановленому ПКЕЕ, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування розрахункових засобів обліку) та за умови підтвердження Експертизою факту втручання споживача в роботу засобів обліку.

Вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про виявлення порушення, який складається відповідно до передбаченої ПКЕЕН процедури. Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості необлікованої електричної енергії; за кількістю днів: у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1 - 4, 6 (якщо самовільне підключення було здійснено таким чином, що представники енергопостачальника могли виявити його при проведенні контрольного огляду засобу обліку) пункту 3.1 Методики, - з дня останнього контрольного огляду засобу обліку до дня усунення порушення, але не більше загальної кількості днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.

З огляду на те, що відповідачем до матеріалів справи не надано акта про збереження пломб, складеного у порядку, встановленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування розрахункових засобів обліку то й застосування при нарахуванні Методики в даному випадку є неправомірним.

Таким чином не беруться до уваги заперечення відповідача відносно того, що оспорюваємий протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричної енергії складений в відповідності з п. 6.42 ПКЕЕ спростовується вище викладеним.

Суд вважає безпідставними заяви відповідача про непідвідомчість даного спору господарському суду та необхідність припинення провадження у справі.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За положеннями ст. 55 Конституції України кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення.

Згідно ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. у справі “Шмалько проти України” (заява № 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на  звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його  цивільних  прав  та  обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду.

Відповідно до ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Провадження зі справи підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України якщо, зокрема, вирішення спору відповідно до законів України та угод віднесено до компетенції інших органів або судів іншої юрисдикції.

Оспорюване рішення у вигляді протоколу комісії № 8 від 18.07.07р., рахунок № 1023 від 18.07.07р. на суму 5256,37грн., акт від 11.05.06р. № 021220 з огляду на наведені приписи Правил, тягне за собою певні правові зобов’язання для обох сторін, а саме: для позивача – сплатити суму вартості електричної енергії, яку ВАТ “Донецькобленерго” вважає недорахованою, а для самого ВАТ “Донецькообленерго” – припинити повністю або частково постачання (передачу) електричної енергії позивачеві.

Підставою звернення позивача з позовом до суду стало нарахування йому певної грошової суми, обов’язкової до сплати, а також, відключення позивача від електропостачання. Такі дії відповідача порушують його право на отримання електричної енергії, яке є самостійним об’єктом судового захисту.

Таким чином, між сторонами виник спір щодо неправомірності дій ВАТ “Донецькобленерго”, які виникли у зв’язку із виконанням господарського договору, який відповідно до статті 12 ГПК України підлягає розгляду в господарських судах.

Одночасно, частиною другою статті 20 Господарського кодексу України визначені способи захисту прав суб’єктів господарювання, в тому числі такі, як припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушенню. Суд встановив, що дії ВАТ “Донецькообленерго” щодо вчиненого ним правочину не відповідають нормам чинного законодавства України, визнає відповідні дії неправомірними та у передбачений законом спосіб, заявлений позивачем, поновлює порушені права і законні інтереси.

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, вказаним неправомірним рішенням комісії відповідача порушуються права позивача, тому вони підлягають судовому захисту у вигляді задоволення його позовних вимог.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

У судовому засіданні 01.11.2007р. відповідно до ст. 85 ГПК України за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Правилами користування електричною енергією, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82 – 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Слов’янський крейдовапняний завод” до Відкритого акціонерного товариства” Донецькобленерго” про зобов’язання ВАТ “Донецькобленерго” припинити дії, що порушують право ВАТ “Слов’янський крейдовапняний завод”, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією ВАТ “Слов’янський крейдовапняний завод”; визнання недійсним рішення комісії ВАТ “Донецькобленерго”, яке оформлене протоколом засідання комісії № 8 від 18.07.2007р. задовольнити повністю.

Визнати рішення комісії ВАТ “Донецькобленерго”, яке оформлене протоколом № 8 від 18.07.2007р. , недійсним.

Зобов’язати Відкрите акціонерне товариство “Донецькобленерго” припинити дії, що порушують право Відкритого акціонерного товариства “Слов’янський крейдовапняний завод”, які полягають у незаконному та протиправному донарахуванні грошових коштів за користування електроенергією Відкритому акціонерному товариству  “Слов’янський крейдовапняний завод”.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” (84600,                     м. Горлівка, вул. Леніна, 11; р/р 1693 в Промінвестбанку, МФО 334561, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Слов’янський крейдовапняний завод” (84162, п. Черкаське, Слов`янського р-ну Донецької обл.; п/р 0006 у філії Слов’янського відділення “Промінвестбанку” в Донецькій області, МФО 334561, 8) витрати по сплаті держмита в сумі 85 грн., витрати по платі послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дні прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дні набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 06.11.2007р.

Суддя                                                                         Мартюхіна Н.О.