РІШЕННЯ

"03" грудня 2007 р.
Справа № 10/216-4086

Господарський суд Тернопільської області у складі

судді Півторака М.Є.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“, смт. Гвіздець, вул. Шевченка, 10 Коломийського району Івано-Франківської області ( поштова адреса м. Коломия. вул. Наливайка, 3 Івано-Франківської області)

до відповідача: Приватного підприємства “ФІРМА-ІНТЕР”, м. Тернопіль, вул. Крушельницької, 18/603

За участю представників:

Позивача: Плекану Ю.В. – представника, довіреність № 1 від 01.03.2007 року;

Відповідача: Кролівець В.В. - директора ПП; Романів М.Р. –заступника директора ПП, паспорт № МС 866792 виданий Тернопільським РВ УМВС України в Тернопільській області від 09.07.2002р

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено їх процесуальні права згідно статей 20,22,81-1  Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 16 годин 20 хвилин 31.10.2007 року та, відповідно, до 12:00 год. 16.11.2007 року, 14:30 год. 27.11.2007р.,17:00 год. 03.12.2007 року  в порядку статті 77 Господарського процесуального Кодексу України.

Суть справи:

До господарського  суду Тернопільської області звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“, м. Коломия Івано-Франківської області до Приватного підприємства “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль про стягнення 305 542,00 грн. збитків спричинених поставкою недоброякісного рибного борошна; відшкодування судових витрат просить покласти на відповідача.

Свої  позовні вимоги позивач обґрунтовує умовами Договору № 14/08, укладеного між сторонами  15.08.2006 року і на виконання якого ТзОВ “ АБО-МІКС “ було поставлено рибне борошно в кількості 20,0 тонн на загальну суму 84,0 тис. грн.;  рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 28.08.2007 року по справі № 18/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська продовольча група“, м. Чернівці до Товариства з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“ і яким стягнуто з позивача  302 400,0 грн. збитків та 3 024,0 грн. судових витрат.

Вважає, що поставлене відповідачем рибне борошно містило у своєму складі 13,5% сечовини, що підтверджується Експертним висновком № 0008 від 29.01.20007 року, а подальше випробування комбікорму з включенням у нього рибного борошна підтвердило наявність карбаміду в кількості 0,41%, хоча згідно ДСТУ 4120-2002 його вміст не допускається ( Експертне заключення № 631/К НВП “Біо - Тест - Лабораторія“, м. Київ (атестат акредитації “ ПТ-00/55/05).

Далі зазначає, що споживач комбікормової продукції  ТзОВ “Українська продовольча група“, м. Чернівці у червні 2007 року звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТзОВ “АБО-МІКС“, м. Коломия про відшкодування збитків на суму 1 238 666,72 грн., посилаючись на те, що у поставленому Товариством “АБО-МІКС“ комбікормах містився карбамід в розмірі 13,5%.

Використання ТзОВ “Українська продовольча група“, м. Чернівці комбікормів, поставлених ТзОВ “АБО-МІКС“ і у складі яких містився карбамід в розмірі 13,5% привело до гострого отруєння птиці, що спричинило її масову загибель.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області  від 28.08.2007 року у справі № 18/124 було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“ на користь ТзОВ “Українська продовольча група“, м. Чернівці 302 400 грн. збитків ; 3 024,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позивач вважає, що в результаті поставки у грудні 2006 року приватним підприємством “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль ( відповідачем у справі ) рибного борошна, у якому наявний, але недопустимий держстандартами –токсичний карбамід, внаслідок чого у споживача комбікормової продукції –ТзОВ “Українська продовольча група“, м. Чернівці сталася загибель птиці на загальну суму 305 542 грн. прямих збитків, що підтверджується рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 28.08.2007 року.

Посилається на приписи ст. 224 Господарського Кодексу України, згідно якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права та законні інтереси якого порушено.

Вказує, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області у справі № 18/24 від 28.08.2007 року встановлено факти, які не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж самі сторони, а тому суду слід застосувати приписи ст. 35 ГПК України щодо преюдиції судового рішення.

Відповідач по справі подав до суду письмовий відзив на позов, у якому заперечує позовні вимоги повністю  і вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Стверджує, що на виконання договору № 14/08 від 15.08.2006 року, укладеного між сторонами по накладній № 129 від 09.12.2006 року поставило позивачу рибну муку в кількості 20000 кг на суму 84 000 грн., в тому числі ПДВ 14 000 грн.  Далі зазначає, що згідно якісного посвідчення виробника рибного борошна  - ТзОВ “ Кримагросоюз “ продукція була якісна , відповідала стандартам та ГОСТу 2116-82 ( мука кормова із риби , морських які кормляться молоком та ракоподібних ) Позивач у справі використав муку для виготовлення комбікорму “ГОВЕР-2” і який складається із 11 складників, в тому числі із рибної муки, яка поставлена ПП “Фірма-Інтер“. Посилається на дослідження, проведене Львівським державним науково-дослідним контрольним інститутом ветеринарних препаратів та кормових добавок, м. Львів, вул. Донецька, 11 проби рибної муки, яка поставлена ТзОВ “АБО-МІКС“ і яким встановлено, що рибна мука не являється токсичною. Оскільки, рибна мука не являлася токсичною, а тому вона не могла дати токсичність виробленому комбікорму.

Вважає , що токсичність виробленому комбікорму міг дати любий із інших 11 компонентів, які експертизою не досліджувалися на токсичність.

У поданому відзиві ПП “Фірма-Інтер“ також заявила клопотання про призначення у справі судово-хімічної експертизи та запропонувало перелік питань, які необхідно поставити на вирішення експертизи. Проведення судової експертизи просить доручити Львівському державному науково-дослідному контрольному інституту ветеринарних препаратів та кормових добавок, м. Львів вул. Донецька,11.

У листі від 31.10.2007 року та в судовому засіданні позивач у справі ТзОВ “АБО-МІКС“, м. Коломия зазначає, що проведення судово-хімічної експертизи рибної муки, поставленої йому ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль 09.12.2006 року згідно накладної № 129 неможливе, у зв’язку із повним використанням поставленої продукції в грудні 2006 року –січні 2007 року для виробництва комбікормів.

08 листопада 2007 року відповідач у справі ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль звернулася до господарського суду з клопотанням про відкладення розгляду справи, оскільки ПП уклало з Державним науково-дослідним контрольним інститутом  ветеринарних препаратів та кормових добавок,  м. Львів Договір на проведення науково-виробничих досліджень по вивченню токсичних властивостей сечовини у складі комбікорму “Гровер-2” виробництва ТзОВ “АБО-МІКС“, м. Коломия на організм молодняку сільськогосподарської птиці. В підтвердження зазначеного Приватним підприємством “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль надано копію Договору № 98 від 07 листопада 2007 року.

Позивач у справі ТзОВ “АБО-МІКС“, м. Коломия заперечив щодо відкладення розгляду справи і вважає, що дії ПП направлені не на встановлення всіх обставин справи ( оскільки вже є наявні проведені дослідження ), а на затягування розгляду справи.

Клопотання ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль не підлягає до задоволення.

Згідно статті 41 ГПК України експертиза призначається для з’ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Як зазначено у 8 Роз’ясненні президії Вищого арбітражного суду України від 11.11.1998 р. № 02-5/424 “Про деякі питання практики призначення судової експертизи“ ( з наступними змінами ) суд призначаючи судову експертизу вправі витребувати від учасників судового процесу, а в разі необхідності –інших підприємств, установ, організацій зразки і надати їх експерту для дослідження. Призначаючи судову експертизу, господарський суд зазначає, що особа яка проводитиме судову експертизу несе відповідальність, передбачену статтями 384,385 Кримінального Кодексу України за дачу за відомо неправдивого висновку або відмову дати висновок. В описовій частині ухвали суду обов’язково повинно фіксуватись факт попередження судового експерта щодо передбаченої відповідальності.

Тільки за цих умов висновок експерта набуває доказової сили. Невиконання цих вимог робить неможливим використання висновку експерта як доказу у справі.

У судовому засіданні представники сторін підтвердили, що у них в наявності немає виготовленого комбікорму, а тому відібрати його для проведення дослідження немає можливості.

Висновок, який може бути наданий відповідачем у справі і який буде виконаний Державним науково-дослідним інститутом ветпрепаратів та кормових добавок м. Львів на підставі  Договору № 98 від 07 листопада 2007 року не відповідає вимогам Закону України “Про експертизу“ та ст. 41,42 Господарського процесуального Кодексу України.

Позивач по справі у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши обґрунтування представника позивача та заперечення представника  відповідача,  суд встановив наступне:

Згідно статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом свої порушених або оспорюваних і охоронюваних законом інтересів.

Пунктом 2 статті 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

Під збитками розуміються  витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (статті 224 п. 2 ГК України).

Позивач по справі: Товариство з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“, місцезнаходження якого смт. Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, є юридичною особою, що зареєстрована у встановленому законом порядку і включена до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, ідентифікаційний код 32465333, що підтверджується Довідкою №  обласного управління статистики, а тому  наділене правом на звернення до суду з позовом за захистом свої прав.

Як вбачається з матеріалів 15 серпня 2006 року між ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль (продавець)  та ТзОВ “АБО-МІКС“ ( Покупець ) укладено Договір № 14/08 згідно умов якого Продавець продає Покупцю на умовах обговорених у даному Договорі Борошно рибне ( ДСТ-2116-82 ), іменоване надалі Товар за ціною виставлених рахунків ( пункт 1.1. ). Товар продається Покупцю на умовах постачання товару згідно специфікації  ( пункт 3.1. ); фактом постачання товару є підписання представниками обох сторін акта прийому-отримання товару.

Пунктом 5.1. Договору сторони визначили, що показники Товару повинні відповідати (ДСТ-2116-82) –борошно рибне 65% протеїну.

Отже, за своїм змістом і правовою природою, укладений між сторонами Договір є договором купівлі-продажу  і сторони в ньому досягли згоди по всіх істотних умовах, в тому числі відповідність рибного борошна вимогам ДСТ-2116-82.

Згідно статті 655 Цивільного Кодексу України за договором купівлі-продажу продавець передає або зобов’язується передати майно( товар ) у власність, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 673 ЦК України передбачено обов’язок продавця передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Як стверджує позивач і зазначене не спростовується відповідачем, Приватне підприємство “Фірма-Інтер “ м. Тернопіль поставила Товариству з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“, смт. Гвіздець Коломийського району рибне борошно в кількості 20,0 тонн на загальну суму 84,0 тис. грн., що підтверджується накладною № 129 від 09.12.2006 року.

14 листопада 2006 року Випробувальною лабораторією харчової та сільськогосподарської продукції Тернопільської обласної державної лабораторії ветеринарної медицини проведено дослідження рибного борошна, виготовленого у вересні 2006 року ТзОВ “КримАгросоюз“, що належить ПП “Фірма-Інтер“ з метою дослідження мікробіологічних, хіміко-токсикологічних, радіологічних досліджень, про  що складено Експертний висновок № 3199/1, згідно якого борошно рибне із партії сто вісімдесят тон за вмістом солей важких металів, досліджуваних пестицидів, міколбіологічних показників, вмісту радіонуклідів, кислотного, перекисного числа Відповідає “Обов’язковому мінімальному переліку досліджень сировини, продукції тваринного походження, комбікормової сировини, комбікормів, вітамінних препаратів та ін., які слід проводити в державних лабораторіях ветеринарної медицини.

У судовому засіданні представники сторін підтвердили, що сторони виконали умови договору, а саме  Приватне підприємство “Фірма-Інтер“ поставило Товариству з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“ рибне борошно в кількості 20,0 тонн, а ТзОВ “АБО-МІКС“ відповідно його прийняло та оплатило його вартість, що підтверджується  копіями банківських виписок за 2006 рік на перерахування коштів ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль.

Як зазначило Товариство з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“ у позовній заяві протягом грудня 2006 року та січня 2007 року закуплена партія рибного борошна була використана ним для приготування комбікормів для різних тварин та птахів та поставлено комбікорм ТзОВ “Українська продовольча група“, м. Чернівці, ПП “Пан Індик“, на яких було встановлено гостре отруєння птиці, що спричинило її масову загибель.

15 січня 2007 року комісією у складі 3-х чоловік зі складу № 5 проведено відбір проб від партії рибного борошна для дослідження на карбамід, про що складено Акт відбору проб ( копія Акту знаходиться в матеріалах справи ).

Про дані обставини відповідач повідомляв і позивача  по справі.

Відповідач стверджує, що його вини у  немає, а тому вважає, що позов не підлягає до задоволення.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених господарським кодексом України.

Статтями 525,526  ЦК України встановлено , що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач у справі ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль зобов’язувалася поставити рибне борошно, що відповідає вимогам ДСТ-2116-82. Зазначеним державним стандартом визначено, що рибне борошно не повинно містити карбаміду.

По результатах досліджень української лабораторії якості та безпеки продукції АПК, в м. Києві встановлено, що в рибному борошні, відібраному в ТзОВ “АБО-МІКС“, м. Коломия Івано-Франківської області наявність карбаміду становила 13,5%.

Як пояснив у судовому засіданні позивач, отримане від ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль борошно рибне було використане ним у грудні 2006 року –січні 2007 року для виготовлення кормів “Стартер“, “Гровер-1“ та “ Гровер-2”. Виготовлені комбікорми було поставлено ТзОВ “Українська продовольча група“, м. Чернівці, ПП “Пан Індик“. Використанні комбікорму у ТзОВ “Українська продовольча група“, м. Чернівці привело до гострого отруєння птиці, що спричинило її масову загибель.

22.01.2007 року ТзОВ “АБО-МІКС“ було здійснено відбір рибного борошна ( Протокол відбору № 16 від 22.01.2007 року ) для проведення біохімічного аналізу.

Рибне борошно, отримане від ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль було доставлено в Українську лабораторію якості і безпеки продукції АПК, акредитовану  в Укрметртестстандарті, атестат акредитації “ ПТ-0106/04 від 20.04.2004 року.

Проведеними дослідженнями встановлено, що рибне борошно, яке поставлено ПП “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль містить у своєму складі 13,5 % сечовини ( Експертний висновок № 0008 від 29.01.2007 року ). Подальше випробування комбікорму з включенням рибного борошна ( Експертне дослідження № 631/к НВП “Біо-Тест-Лабораторія“, м. Київ ) підтвердило наявність карбаміду в комбікормі в кількості 0,41% . Згідно ДСТУ 4120-2002 вміст карбаміду не допускається.

28 серпня 2007 року Господарський суд Івано-Франківської області виніс рішення у справі № 18/124 за позовом ТзОВ “Українська продовольча група“, м. Чернівці до ТзОВ “АБО-МІКС“, яким стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“ на користь ТзОВ “Українська продовольча група“ завданих збитків в сумі 302 400 грн.; 3 024 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення суду вступило в законну силу.

Зокрема, мотивувальній частині  рішення господарський суд констатує, що  згідно результату досліджень № 66-13/03 від 18.01.2007 року в наданих трьох зразках комбікормів: “Стартер“, “Гровер-1”, “Гровер-2“ виявлено загальну токсичність ( біопроба на мишах ), наявність токсичних видів грибів, карбаміду ( якісна реакція ) і кислотне число жиру.

Окрім того суд зазначив, що при проведенні лабораторних досліджень пат матеріалу та проб крові було виключено гостро інфекційні та паразитарні захворювання птиці: хвороба Нюкасла, мікоплазмол, сальмонельоз, пастерельоз, гістомоз та кокцидіоз ( експертизи № 701-800 від 25.01.2007 року; № 37-40 від 31.01.2007 року; №№ 56-57 від 01.02.2007 року; № 199-А/03 від 30.01.2007 року.

При дослідженні проб комбікорму, згодованого птиці ( Акт відбору проб від 25.01.2007 року ) виявлено в його складі вміст карбаміду масовою долею 0,41%; що підтверджується експертним заключенням № 631/к від 02.02.2007 року.

Проведення біопроби на токсичність даного комбікорму дало позитивний результат “токсичний“, що підтверджується експертним заключенням № 173/Т від 05.02.2007 року.

У відповідності до статті 224 ГК України  учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодування  ( частина перша статті 22, стаття 611 , частина перша статті 623 ЦК України ). Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то :протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв’язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з частиною другою статті 623 ЦК України розмір збитків, завданих правопорушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Судом встановлено, що поставлене Приватним підприємством “Фірма-Інтер“ рибне борошно не відповідало вимогам ДСТУ, тобто відповідач не виконав вимог п. 5.1.Договору.

Товариством з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“, м. Коломия доведено, що приватне підприємство “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль неналежно виконала зобов’язання згідно Договору, поставивши товар, що не відповідає вимогам щодо якості, встановленому ДСТУ.

За таких обставин , позовні вимоги ТзОВ “АБО-МІКС“, м. Коломия про стягнення з Приватного підприємства “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль збитків, пов’язаних із на загальну суму 305 542,00 грн., суд визнає обґрунтованими та такими, що  підлягають до задоволення.

Державне мито, у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покласти на  відповідача.

На підставі наведеного, керуючись статтями 1,2,20,22, 43, 44,49,81-1, 82, 84 85,116,117 Господарського процесуального кодексу  України, статтями 20,193,224Господарського кодексу України, статтями 509,525,526,627,628,629 Цивільного Кодексу України, господарський суд ,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Приватного підприємства “Фірма-Інтер“, м. Тернопіль, вул. Крушельницької, 18/603, ідентифікаційний код 31743969 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АБО-МІКС“, смт. Гвіздець, вул. Шевченка, 10 Коломийського району Івано-Франківської області, ідентифікаційний код 32465333 –305 542,00  грн. збитків; 3 060,00 грн. в повернення сплаченого державного мита; 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили сторонами може бути подано апеляційну скаргу, а прокурором внесено подання протягом десяти днів з дня його прийняття через Господарський суд Тернопільської області.

4.Повний текст рішення складено 03 грудня 2007 року.

Суддя                                                                                          М.Є. Півторак