СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.07.07                                                                                 Справа № 15/320ад.

Суддя Пономаренко Є.Ю.,

при секретарі судового засідання Кравченко Ю.В.,

розглянувши матеріали справи за позовом

Державної податкової інспекції у Станично-Луганському районі

до Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго»,                 м. Луганськ

про звернення стягнення на активи в сумі 810510 грн. 05 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Астахова В.А. –ст. держ. подат. інсп. юр. сектору, довіреність № 118 від 03.05.07.;

від відповідача - не прибув.

До початку слухання справи по суті не заявлено вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до п. 21 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  таке фіксування судом не здійснювалося.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Позов подано за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 17 та ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Виходячи з компетенції органів державної податкової служби, визначеної Законом України «Про державну податкову службу в Україні»та статтею 3 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –Закон №2181), спори за позовами органів державної податкової служби про стягнення сум податкового боргу шляхом звернення стягнення на активи підприємства –боржника підлягають розглядові судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, виходячи з суб’єктного складу сторін, предмету судового розгляду та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі здійснювалося за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги:

- звернути стягнення на активи Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго»в рахунок погашення податкового боргу з податків і зборів на загальну суму 810510 грн. 05 коп., у тому числі:

- з податку на прибуток  425517,59 грн.

- з податку з власників транспортних засобів   10,77 грн.;

- з податку на додану вартість   264194,60 грн.;

- з земельного податку     1039,92 грн.;

- з комунального податку  276,94 грн.;

- зі збору за забруднення навколишнього середовища  363,11 грн.;

- з заборгованості по пені на поточну заборгованість 68413,12 грн.;

- з заборгованості по податку з прибутку найманих працівників  50694,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв’язку з несплатою узгоджених податкових зобов’язань у відповідача мається податковий борг у заявленій до стягнення сумі. Підприємству направлялися перша та друга податкові вимоги.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином - ухвали направлялися за офіційним належним місцезнаходженням підприємства відповідача.

В ході судового розгляду справи судом досліджено всі надані до матеріалів справи пояснення та документи як докази.

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних підстав.

Наявність податкового боргу підтверджується наступним.

Відповідач згідно наданих декларацій узгодив податкові зобов'язання за такими податками, зборами: податкові зобов'язання по податку на прибуток, податку з власників наземних транспортних засобів, податку на додану вартість, земельному податку з юридичних осіб, комунальному податку, іншим зборам за забруднення навколишнього середовища:

-          розрахунок податкових зобов'язань по сплаті податку на прибуток - вх.3310 від 11.05.2005 р., вх. 6853 від 19.08,2005 р., вх. 12005 від 20.12.2005 р., вх. 13568 від 09.02.2006 р., вх. 4323 від 10.05.2006 р., вх. 11156 від 09.11.2006 р., вх, 14496 від 19.02.2007 р.

-          декларації по податку на додану вартість - вх. 13951 від 22.01.2007 р., вх.1800 від 20.02.2007 р., вх. 2544 від 20.03.2007 року.

-          розрахунок суми податку з власника транспортного засобу - вх. 2012 від 27.02.2007 року.

-          розрахунок земельного податку - вх. 861 від 31.01.2007 р., вх. 1145 від 31.01.2007 р.

-          розрахунок комунального податку - вх. 14181 від 07.02.2007 р., вх. 14172 від 07.02.2007 р., вх. 14171 від 07.02.2007 р., вх. 14169 від 07.02.2007 р., вх. 14179 від 07.02.2007 р., вх. 14170 від 07.02.2007 р., вх. 14180 від 07.02.2007 р.

-          розрахунок збору за забруднення навколишнього середовища - вх. 14645 від 09.02.2007р.

Крім того податковим органом визначені зобов’язання зі сплати штрафних санкцій за наступними видами податків:

- податок на прибуток - податкове повідомлення-рішення № від 23.03.2005 р.

- податок на додану вартість - податкове повідомлення-рішення № від 21.03.2007, № від 21.03.2007 р., № від 21.03.2007 року.

- земельний податок з юридичних осіб - податкові повідомлення-рішення № від 24.11.2006р., № від 23.03.2007 р.

- комунальний податок - податкові повідомлення-рішення № від 24.11.2006, № від 24.11.2006, № від 24.11.2006, № від 24.11.2006 р., № від 24.11.2006 р., № від 24.11.2006 р, № від 24.11.2006 р.. № від 24.11.2006 р.

Крім того, згідно акту перевірки  податкового органу позивача № 27 від 14.08.2003 року встановлена сума простроченої заборгованості по податку з прибутку найманих працівників - 50694 грн.

Нараховані суми штрафних санкцій були узгоджені платником податків у день отримання зазначених вище податкових повідомлень-рішень та не сплачені Відповідачем у десятиденний термін від дня отримання.

У відповідності з ст. 16.1.1.  п.16.1   ст.16     Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»за невчасне погашення податкового зобов'язання нараховується пеня, починаючи з першого   робочого дня, слідую чого за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов'язання. Заборгованість по пені на поточну заборгованість становить - 68413,12 грн.

Таким чином загальний податковий борг підприємства станом на 18.04.2007 становить - 810510,05 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Згідно до п. 1.2. Закону №2181 податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п. 1.3 даного Закону податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до пп.5.3.1. Закону №2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового  зобов'язання,  зазначену  у  поданій  ним  податковій декларації,  протягом  десяти  календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього  Закону  для  подання податкової декларації.

У разі коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Сума податкового зобов’язання несплачена до цього часу відповідно до п.п. 1.3, 5.1, 5.2.1. та 5.3.1. Закону №2181 стала сумою несплаченого податкового боргу.

На підставі ст. 20 Закону України «Про систему оподаткування»контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів здійснюється державними податковими органами.

Позивачем вживались заходи для погашення податкового боргу у примусовому порядку: боржнику вручено першу та другу податкові вимоги.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3  Закону № 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

У зв’язку з тим, що вказані заходи щодо примусової реалізації активів результатів не дали, позивач, відповідно до п.п. 3.1.1., 7.2.1. Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»та п. 11 ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу», обґрунтовано звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу шляхом звернення стягнення на активи відповідача на вищевказану суму.

На підставі вищевикладеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Звернути стягнення на активи Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства «Луганськтеплокомуненерго», м. Луганськ, кв. Восточний, б. 22, ідентифікаційний код за в рахунок погашення податкового боргу з податків і зборів на загальну суму 810510 грн. 05 коп., у тому числі:

- з податку на прибуток  425517,59 грн.

- з податку з власників транспортних засобів   10,77 грн.;

- з податку на додану вартість   264194,60 грн.;

- з земельного податку     1039,92 грн.;

- з комунального податку  276,94 грн.;

- зі збору за забруднення навколишнього середовища  363,11 грн.;

- з заборгованості по пені на поточну заборгованість 68413,12 грн.;

- з заборгованості по податку з прибутку найманих працівників  50694,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 26.07.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко