ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  36/413

05.12.07

За позовом

Прокурора Житомирського району в
інтересах держави в особі Новогуйвинської селищної ради

До                      Приватного підприємства
«Музей воєнних трофеїв і знахідок»

Про                визнання
недійсним договору оренди землі

Суддя     Трофименко Т. Ю.

Представники:

Від прокуратури    Красножон О.М. посвідчення № 231
від 18.12.2006 р.

Від позивача          Остапчук О.Г. по довіреності № 1 від
07.05.2007 р.

Від відповідача
не   з»явились

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Прокурора Житомирського району в інтересах держави в
особі Новогуйвинської селищної ради до Приватного підприємства «Музей воєнних
трофеїв і знахідок»про визнання недійсним договору оренди землі від 12.05.2006
р., укладеного між  Новогуйвинською
селищною радою та Приватним підприємством «Музей воєнних трофеїв і знахідок».

Позовні вимоги мотивовані тим, що договір
оренди землі від 12.05.2006 р., укладений між
Новогуйвинською селищною радою та Приватним підприємством «Музей воєнних
трофеїв і знахідок»на підставі статті 215 Цивільного кодексу України є
недійсним. Оскільки при наданні в оренду земельної ділянки, на якій розташовано
об'єкт культурної спадщини -  Братська
могила, із відповідним органом охорони культурної спадщини, технічна
документація не погоджувалася. При укладанні спірного договору проект
землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди не розроблявся
та з відповідними органами не погоджувався.

Ухвалою Господарського суду міста Києва
від 16.10.2007 р. порушено провадження у справі № 36/413. Розгляд справи
призначено на 19.11.2007р. об. 14-30 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва
від 19.11.2007 р.  в зв»язку з неявкою в
судове засідання повноважного представника відповідача розгляд справи було
відкладено до 05.12.2007 р. о 15 год. 10 хв.

Позивач в наданих письмових
поясненнях на підставі статті 22 Господарського процесуального кодексу України
позов визнав повністю.

Представник відповідача в судове
засідання повторно не з'явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду,
викладених в ухвалі суду від
16.10.2007 р. та від 19.11.2007 р. не виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в
позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від
18.09.1997р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу України»).

Крім того, в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про деякі
питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у
першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2
частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна
заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного
кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи,
які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають
від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа
Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 «Про деякі
питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006
році»зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення
фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому
відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з
поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в
тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону
у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони
(сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним
згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке
фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне
місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин
не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю
юридичну особу.

Розглянувши наявні матеріали
справи, заслухавши пояснення представників позивача та прокуратури, суд -

В С Т А Н О В
И В :

Відповідно до статті 121 Конституції
України прокуратура покликана захищати інтереси держави та реалізовувати ці
повноваження.

Захищаючи інтереси держави Прокурор
Житомирського району в інтересах держави в особі Новогуйвинської селищної ради
звернувся з позовом до  Приватного
підприємства «Музей воєнних трофеїв і знахідок»про визнання недійсним договору
оренди землі від 12.05.2006 р., укладеного між
Новогуйвинською селищною радою та Приватним підприємством «Музей воєнних
трофеїв і знахідок».

Рішенням Новогуйвинської селищної ради
Житомирського району Житомирської області четвертого скликання 28 сесії від
06.03.2006 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою та
складання договору оренди»затверджено технічну документацію із землеустрою по
встановленню зовнішніх меж земельною ділянкою площею 1, 8310 га. (по фактичному
обміру) та складання договору оренди на земельну ділянку строком на п'ять років
з правом викупу земельної ділянки Приватному підприємству «Музей воєнних
трофеїв і знахідок»під створення рекреаційної зони та інфраструктури
міжнародного туризму на території смт. Гуйва по вул. Новогуйвинській
Житомирського району.

Вищезгаданим рішенням надано
відповідачу в оренду земельну ділянку площею 1, 8310 га. строком на п'ять років
з правом викупу під створення рекреаційної зони та інфраструктури міжнародного
туризму на території смт. Гуйва по вул. Новогуйвинській Житомирського району.

12 травня 2006 року між
Новогуйвинською селищною радою (далі-позивач, орендодавець) та Приватним
підприємством «Музей воєнних трофеїв і знахідок»(далі - відповідач, орендар )
було укладено договір оренди землі.

Відповідно до умов договору оренди
землі позивач надав, а відповідач прийняв
в строкове платне користування земельну ділянку під створення
рекреаційної зони та інфраструктури міжнародного туризму (згідно рішення 28
сесії 4 скликання Новогуйвинської селищної ради від 06.03.2006 р.), яка
знаходиться на території Новогуйвинської селищної ради в межах селища Гуйва по
вулиці Новогуйвинській Житомирського району Житомирської області площею 1, 8310
га. (п.1-2).

Строк дії договору сторони встановили п'ять років. (п.8).

Акт приймання-передачі об»єкта від
12.05.2006 р. свідчить про отримання відповідачем земельної ділянки під
створення рекреаційної зони та інфраструктури міжнародного туризму площею 1,
8310 га.

Відповідно до п. п. 30 - 31 договору
орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов цього
договору, за письмовою згодою орендодавця зводити виробничі та інші будівлі і
споруди; отримувати доходи; здійснювати в установленому законодавством порядку
за письмовою згодою орендодавця будівництво водогосподарських споруд
меліоративних систем. Приступати до використання земельної ділянки в строки,
встановлені цим договором; виконувати встановлені щодо  земельної ділянки обмеження в обсязі,
передбаченому законом та цим договором; дотримуватись режиму природоохоронного
використання земель; у п'ятиденний строк подати копію цього договору
Житомирській державній службі.

Листом № 14  Житомирська районна державна адміністрація
від 23.01.07. повідомила прокуратуру Житомирського району про те, що на
земельній ділянці площею 0, 0226 га. знаходиться Братська могила в смт. Гуйва
та відноситься до об'єктів культурної спадщини району. Вона занесена до
державного реєстру пам»яток історії Житомирського району під охоронним номером
412, взятих на облік 29.09.1969 р. Розташована на південно-східній околиці
селища на відстані 100 м. від траси Житомир-Бердичів 50 м. від автобусної
зупинки на Новогуйвинське. Власником даного об'єкта та земельної ділянки
являється  Новогуйвинська селищна рада.
Цільове призначення -рекреаційне.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги позивача
підлягають  задоволенню в повному
обсязі  з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського
процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення
господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона вона довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 2 Господарського
процесуального Кодексу України Прокурор, який звертається до господарського
суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність їх захисту, а також
вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних
відносинах.

Матеріали справи свідчать про
те, що 12.02.2007 р. прокуратурою Житомирського району було винесено протест на
рішення 28 сесії 4 скликання від 06.03.2006 року «Про затвердження технічної
документації із землеустрою та складання договору оренди» про скасування
рішення 28 сесії 4 скликання від 06.03.2006 року  «Про затвердження технічної документації із
землеустрою та складання договору оренди».

Рішенням Новогуйвинської селищної
ради Житомирського району Житомирської області № 33 від 16.02.2007 р. «Про розгляд
протесту прокурора Житомирського району на рішення 25-ї сесії 4 скликання від
21.12.2005 року «Про надання земельної ділянки в оренду з правом викупу під
створення рекреаційної зони та інфраструктури міжнародного туризму»скасовано
рішення 25-ї сесії 4 скликання від 21.12.2005 року «Про надання земельної
ділянки в оренду з правом викупу під створення рекреаційної зони та
інфраструктури міжнародного туризму»на сесії селищної ради.

Крім того, рішенням Новогуйвинської
селищної ради Житомирського району Житомирської області п'ятого скликання
восьмої сесії від 23.03.2007 р. «Про розгляд протесту прокурора Житомирського
району № 40 від 12.02.07 р. на рішення 160-ї сесії 5 скликання від 12.12.2006
року «Про визначення статусу землі навколо Братської могили в смт.
Гуйва»скасовано рішення 160-ї сесії 5 скликання від 12.12.2006 року «Про
визначення статусу землі навколо Братської могили в смт. Гуйва». Доручено
земельній комісії до наступної сесії підготувати пропозиції щодо визначення
категорії земель смт Гуйва для подальшого включення в генеральний план забудови
селища Гуйва.

З матеріалів справи вбачається, що на
звернення голови Новогуйвинської селищної ради від 20.09.07. № 549 стосовно
підтвердження наявності на земельній ділянці братської могили стосовно останків
воїнів, загиблих у Великій Вітчизняній війні, Житомирська обласна державна
адміністрація листом № 151 від 26.09.2007 р. повідомила позивача про те, що
братська могила радянських воїнів перебуває на державному обліку з 1969 року,
охоронний № 412 (Рішення виконавчого комітету Житомирської обласної ради
народних депутатів трудящих від 29 вересня 1969 року № 4420.

В вищезгаданому листі зазначено, що
перевіркою проведеною  обласною державною
інспекцією з охорони культурної спадщини 27 квітня 2007 року було встановлено,
що пам'ятник та прилегла до нього територія у межах огорожі знаходиться в
задовільному стані.

Відповідно до ч.1 ст.202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 203 Цивільного кодексу України
містить вичерпний перелік вимог, додержання
яких є необхідно для чинності правочину, а саме:

1. Зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (у відповідності до вимог ст.92 ЦК
України).

3. Волевиявлення учасника правочину
має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами) не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього.

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому
порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення;
припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним
рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом,
що встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, документально
підтверджені та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з  відповідача в доход державного бюджету.

Враховуючи наведене,  керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди
землі від 12.05.2006 р., укладений між
Новогуйвинською селищною радою (12441, смт. Новогуйвсинське
Житомирського району Житомирської області, вул. Дружби Народів, 5;
ідентифікаційний код 04348303)   та
Приватним підприємством «Музей воєнних трофеїв і знахідок»(01039, м. Київ,
Саперно-Слобідський проїзд, 3, кв. 23; ідентифікаційний код 30968703).

Стягнути з Приватного підприємства
«Музей воєнних трофеїв і знахідок»(01039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд,
3, кв. 23; ідентифікаційний код 30968703) до Державного бюджету України
державне мито в сумі  85 (вісімдесят
п'ять) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного підприємства
«Музей воєнних трофеїв і знахідок»(01039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд,
3, кв. 23; ідентифікаційний код 30968703) до Державного бюджету України 118
(сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу до спеціального фонду Державного бюджету по КЕКД 22050000 “Оплата
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у судах”.

Після вступу рішення в законну силу
видати накази.

Рішення вступає в законну силу після
закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого у
відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя
Трофименко Т.Ю.