ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.07                                                                                        Справа №  24/516-26/344/06-8/130/07

Суддя   Попова І.А.

Позивач
Казенне підприємство “Запорізький титано-магнієвий комбінат”, м. Запоріжжя

Відповідач –1

Відповідач -2
Відкрите акціонерне товариство “Дельта Експрес Інтернешнл”, м.Запоріжжя
Приватне підприємство “Ред Бул”, м. Київ

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:
Дуднік Т.В., дов. № 29 від 24.07.2006 р.
Помазанов В.І., дов. № 34 від 27.09.2006 р.
Наносова М.С.

Відповідача-1:
Відповідача-2:
Пересипко Ю.С., дов. від 12.05.06 р.
Шкабрій М.П., дов. від 24.10.06 р. (в засіданні 02.10.2007 р.)

Заявлено позовні вимоги про стягнення 1213212 грн. збитків.

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 20.02.2007 р. справу №24/516-26/334/06 передано на розгляд судді Поповій І.А..

Справу прийнято до провадження та присвоєно номер 24/516-26/344/06-8/130/07.

В судовому засіданні оголошувалися перерви, розгляд справи відкладався.

Рішення оголошено в засіданні 11.10.2007 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав викладених у позові, в обґрунтування вимог зазначає, що 07.07.2003 р. КП “Запорізький титано–магнієвий  комбінат” та ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” укладений договір №14/51-188, за умовами якого  “перевізник” (відповідач 1) зобов’язаний здійснювати міжнародні  автомобільні перевезення вантажів і зв’язаних  з цим різного роду виду послуг. За поясненнями позивача, на підставі письмового Замовлення від 25.07.2005 р., що є  невід’ємною  частиною договору, КП “Запорізький титано-магнієвий комбінат” 29.07.2005 р. підготував та завантажив наданий підприємством ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” автомобіль “Scania” державний номер АА 4389 КВ/ 23352 КА продукцією комбінату –титаном губчатим. Маршрут перевезення  - Запоріжжя –Люксембург. Листом від 03.08.2005р. № 00-444 товариство “Дельта Експрес Інтернешнл” повідомило  про розбійний напад на водія , що виконував  перевезення. Згідно довідки Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській  області, 04.08.2005 р. порушено кримінальну справу № 05110209 за ознаками ст.186 частини 2 КК України по факту відкритого заволодіння автомобілем. Позивач  вказує, що відповідно п. п. 2.2.6  договору  № 14/51- 188, ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” зобов’язано забезпечити, із залученням відповідних транспортних підприємств і організації, схоронність  вантажу під час  перевезення, перевалки і зберігання. Позивач також, в обґрунтування позову посилається на ст. 924 ЦК України, відповідно до якої перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення  та до видачі  одержувачеві. Посилаючись також на  ст. 17 Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів на дорогах, позивач  просить  стягнути  на свою користь  суму  збитків  у розмірі 1 213 212 грн. 00 коп., солідарно  з  ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” та  ПП “Ред Бул”, яке у даних відносинах було фактичним перевізником, оскільки платіжним дорученням № 61 від 22.12.2006 р. повернув покупцю отриману попередню оплату за втрачений товар.

Відповідач –1 проти  позову заперечує, в обґрунтування заперечень вказує, що відповідно до договору від 07.07.2003р. № 14/51-188, укладеного Позивачем - КП "ЗТМК" (Замовник) і Відповідачем-1 ВАТ "Дельта Експрес Інтернешнл" (Експедитор), товариство “Дельта Експрес Інтернешнл" прийняло на себе зобов'язання по організації транспортно-експедиторського обслуговування вантажів номенклатури Замовника транспортними засобами, залученими Експедитором за замовленням Замовника. Указаний договір є по своїй правовій природі не договором перевезення, а договором транспортного експедирування.

Договірні відносини між відповідачем -1 і відповідачем -2 (ПП "Ред Бул") регламентуються заявкою-договором № 0725/4 від 25.07.2005р., законодавчими актами  України і міжнародних Конвенцій, зокрема Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПГ) від 19.05.1956р., зі змінами, внесеними Протоколом від 05.07.1978 р.. Відповідно   до   заявки   -   договору   №   0725/4   від   25.07.2005м   між   ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл" (Експедитор) і ПП "Ред Бул" (Перевізник) - Експедитор доручає, а Перевізник зобов'язується здійснити перевезення вантажу на  визначених у договорі умовах. Зазначений договір є по своїй правовій природі - договором перевезення. Характер договірних відносин сформованих між Замовником –Експедитором та Перевізником підтверджується первинними документами перевезенні (Міжнародною товарно-транспортною накладною (СМR) А 0946051 від 29.07.2005., а так само аналізом норм права зокрема ст. 909 ЦК і ст.929 ЦК України, та ст. 9 Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах.

Відповідачем-1 як Експедитором, були виконані всі умови, передбачені договором і необхідні Замовникові. Жодна додаткова охорона і страхування вантажу Замовником експедитору не доручалася. На підставі письмової Заявки КП "ЗТМК" від 25.07.2005р. підприємство забезпечило   29.07.2005р. подачу автомобіля   державний номер АА4389КВ/23352КА, приватного підприємства "Ред Бул" (Заявка-договір №0725/4 від 25.07.2005р.), що відповідає вимогам для виконання міжнародних перевезень, справного в комерційному і технічному стані, що відповідає санітарним вимогам, пропонованим до автотранспорту, у погоджені обома сторонами терміни. Зазначений автомобіль був забезпечений усіма необхідними документами для міжнародного перевезення.

Товариством “Дельта Експрес Інтернешнл" здійснені всі можливі і залежні від нього заходи для належного виконання зобов'язань, передбачати ж і вплинути на дії осіб які злочинно заволоділи транспортним засобом і вантажем, що перевозився, відповідач-1 не міг, і усунути дану обставину так само відповідачу не було по силах. У даному випадку дії експедитора не можуть бути кваліфіковані, як правопорушення, через відсутність провини і причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками.

Відповідач-1 також зазначає, що на даний час не може, крім того, підставно визнати чи спростувати вимоги позивача до закінчення слідчих дій за порушеними кримінальними справами.

Відповідач –2 проти  позову заперечує, в обґрунтування заперечень вказує, що   ВАТ “Дельта  Експрес Інтернешнл” та ПП “Ред Бул” знаходяться в господарських відносинах щодо переведення вантажів автомобільним транспортом. Відповідно до заявки–договору від 25.07.2005 р., 29.07.2005р. автомобіль, що належить  відповідачу–2, завантажено на підприємстві позивача. Відповідач –2 вказує, що 30.07.2005 р. на автошляху “Кременчук –Хорол” невстановленими особами із застосуванням насильства до водія було здійснено відкрите протиправне заволодіння автомобілем, та вантажем за фактом яких  порушено кримінальні справи. На думку відповідача–2, заволодіння транспортним засобом та вантажем із застосуванням  насильства  щодо водія, порушення кримінальних справ по факту незаконного заволодіння транспортним  засобом ПП “Ред Бул” та відкритого заволодіння майном КП “Запорізький титано–магнієвий комбінат”, свідчать  про те, що втрата вантажу відбулась у зв’язку із обставинами, уникнути яких перевізник не міг. ПП “Ред Бул” вважає, що обов’язок по сплаті збитків не може бути покладений на відповідача –2, так як втрата  (крадіжка) вантажу сталася не з його вини. При міжнародних перевезеннях відповідальність перевізника –Відповідача –2 визначається умовами відповідних міжнародних угод, обов’язкових для України. Так, відповідно до ст.. 17 Женевської Конвенції 1956 року “Про договір міжнародного перевезення вантажів” перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його пошкодження чи запізнення доставки вантажу виникли у зв’язку із обставинами, уникнути яких перевізник не міг і наслідки, яких він не міг попередити.

Заслухавши представників, дослідивши матеріали, суд встановив:

07.07.2003 р. ВАТ “Дельта  Експрес Інтернешнл” та  Казенним підприємством  “Запорізький  титано - магнієвий комбінат” укладений договір № 14/51 –188 на перевезення вантажів в міжнародному сполученні, відповідно до предмету якого здійснюються міжнародні автомобільні перевезення вантажів і пов’язаних з цим різного  виду послуг транспортними засобами, які залучаються “експедитором” за замовленням “ замовника”.

Згідно із п. 1.2 договору, перевезення здійснюється відповідно до умов Конвенції  про Договір  міжнародного  перевезення  вантажів, Європейської угоди  про режим праці і відпочинку  водіїв, Конвенції про дорожнє перевезення безпечних  вантажів та Європейської угоди про перевезення вантажів, які швидко псуються,  Митної конвенції про міжнародні перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП.

В розділі 2 договору № 14/51- 188 від 07.07.2003 р. сторони обумовили  зобов’язання сторін, а саме, згідно із п. 2.1.1 “замовник” зобов’язаний пред’являти  вантажі до перевезення, а також пред’являти “експедитору” заявку на перевезення вантажу із зазначенням  відомостей  перелічених  у п. п. 2.1.4 договору, при цьому  заявка, яка узгоджена та підтверджена обома сторонами письмово є невід’ємною частиною  договору. Також , “замовник” зобов’язаний  забезпечити  якісне оформлення  товаро–транспортної документації.

В свою чергу, “експедитор” забезпечує доставку вантажу вантажоодержувачу  у встановлені  товаро–транспортною накладною та Заявці на перевезення строки.

Відповідно до  п. п. 2.2.6  договору “експедитор” зобов’язаний забезпечити із залученням відповідних транспортних підприємств, збереження вантажу на час  перевезення, перевалки  і збереження .

Пунктом 4.4 договору сторони визначили, що “експедитор” несе відповідальність за ушкодження та втрату вантажу згідно із главою 4 Конвенції про Договір міжнародного перевезення вантажів та нормами законодавства України.

Строк дії договору встановлений до 31.12.2003 р., а якщо за один місяць до спливу терміну дії договору сторони письмово не повідомили про розірвання договору, він автоматично вважається пролонгований на наступний рік.

Сторонами  за договором  від 07.07.2003 р. № 14/51 –188, оформлені  додаткові угоди з питання  умов перевезення  на території України, ставок  за кожний випадок перевезення, а також вартості перевезення  по маршрутам, які перелічені у додаткових угодах від 01.06.2005 р. та від 01.07.2005 р.

Таким чином, за своєю правовою природою договір № 14/51 –188 від 07.07.2003 р. є договором перевезення за яким відповідач–1 повинен був здійснювати  транспортно –експедиційне  обслуговування  вантажу на замовлення позивача.

Позивачем, 17.03.2005 р.  укладений  із ТОВ “Ступинська титанова компанія” контракт № 14/51–23, відповідно до предмету якого позивач (“продавець”) продає , а “покупець” бере на себе зобов’язання придбати титан губчатий у кількості, за ціною, у терміни та якістю відповідно до додатків , які є не від’ємною частиною  контракту.

Відповідно до умов п. 3.1 контракту № 14/51- 23, товар поставляється “продавцем” за письмовою вказівкою “покупця”, при цьому “продавець” несе відповідальність  по доставці товару  до пункту призначення.

Позивач 29.07.2005 р. підготував та завантажив наданий   ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” автомобіль “Scania”, державний номер АА 4389 КВ/23352 КА продукцією комбінату  - титаном  губчатим ТГ- 110 ( - 30 + 12) мм кількістю 19 500 тон, ціна за тону 12 320 доларів США , загальна сума вантажу  - 240240 доларів США. Перевізником витупило ПП “Ред Бул” згіно договору № 072514 від 25.07.2005 р. щ ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл”.

Маршрут перевезення - “Запоріжжя –Люксембург”, при цьому дата розвантаження визначена –06.08.2005 р.

Вартість вантажу 240240 доларів США станом на 21.09.2005 р. становить 1 213 212 грн. ( 100 доларів США –505 грн., 240240,00 доларів США *  5,05 грн. =  1 213 212 грн.), що підтверджується службовим Розпорядженням Національного банку № 417/363 від 21.09.2005 р.

Як встановлено матеріалами справи, факт завантаження автомобіля  підтверджується:  документом FIATA FCR  від 29.07.2005 р. № 132 –072914 UA,   міжнародною  товаро–транспортною накладною (CMR) А 0946051 від 29.07.2005 р.; документом INVOICE № С–05–1140 від 29.07.2005 р.; вантажною митною декларацією №112030000/5/022648 від 29.07.2005 р.

Листом від 03.08.2005 р. № 00-444 ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” повідомило позивача про розбійний напад на водія, що виконував   перевезення вантажу на автомобілі “Scania”, державний номер АА 4389КВ / 23352 КА  в районі м. Кременчук. Нападники заволоділи автомобілем та вантажем, завантаженим 29.07.2005р. на КП “Запорізький титано–магнієвий комбінат” титаном губчатим, що перебував під митним контролем .

Згідно довідки Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області, 04.08.2005 р. порушено кримінальну справу № 05110209 за ознаками ст. 186 частини 2 КК України по факту відкритого заволодіння автомобілем “Scania” д.н. АА 4389 КВ , напівпричепа д.н. 233 52 КА та вантажу, що перевозився і перебував під митним контролем.

Позивач з урахуванням уточнення від 01.02.2006 р. просить, посилаючись на  ст. 924 ЦК України та ст. 17 Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів на дорогах, стягнути солідарно з ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” та ПП “Ред Бул” збитки у розмірі 1 213 212 грн., оскільки ними порушено зобов'язання.

В обґрунтування вимог про стягнення вартості втраченого вантажу, заявлених до ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл”, позивач посилається на ст. 14 Закону України “Про транспортно-експедиторську діяльність”, відповідно до якої експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Згідно приписів ст.. 934 ЦК України за порушення обов'язків за договором  транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачені правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, відшкодування збитків особою, яка порушила зобов'язання.

Позивач вказує, що в діях відповідача-1 –ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” вбачає порушення зобов'язання за договором на перевезення вантажів № 14/51-188, які полягають у втраті вантажу перевізником (ПП “Ред Бул”), залученим відповідачем до виконання перевезення.

З посиланням на умови п. 2.2.6 зазначеного договору позивач вказує, що експедитор (відповідач-1) зобов'язаний забезпечити із залученням відповідних транспортних підприємств та організацій, схоронність вантажу під час перевезення, перевалки і зберігання. Оскільки експедитор не залучив до охорони вантажу відповідну організацію, позивач вбачає його вину у втраті вантажу.

Вимоги до відповідача-2 ПП “Ред Бул” позивач обґрунтовує приписами  ст.. 17 Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах та ст.. 924 ЦК України та просить стягнути з нього збитки внаслідок незабезпечення схоронності вантажу під час перевезення.

Відповідно до ст.. 929 ЦК України за договором  транспортного експедирування одна сторона (“експедитор”) зобов’язується за плату і за рахунок другої сторони (“клієнта”) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов’язаних  з перевезенням  вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов’язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом  і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов’язання експедитора укласти від свого імені або від  імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання  вантажу, а також інші зобов’язання, пов’язані  з перевезенням. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно –правовими актами. Перевізник відповідає за збереження вантажу, з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата  сталася внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало, що встановлено ст. 924 ЦК України.

Постановою ВГСУ від 26.07.2006р. скасовано рішення попередніх судових інстанцій по даній справі з посиланням на те, що судами не було з’ясовано до кінця, відповідно до ст.. 924 ЦК України, хто з залучених до участі у справі відповідачів має відповідати за спричинені збитки, за обставин доведеності вини.

Що стосується відповідача-1, суд вважає, що посилання позивача на порушення ним умов договору № 14/51-188 про перевезення вантажів в міжнародному сполученні є безпідставними.

Відповідно до п. 2.2.6 договору ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” зобов’язалося забезпечити схоронність вантажу під час перевезення, що є загальною умовою надання послуг з транспортного експедирування. Розділом 1 договору № 14/51-188 позивач та відповідач-1 узгодили, що транспортування вантажів буде виконуватися відповідно, в тому числі, до Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах (КДМВ). Статтею 4 Конвенції встановлено, що договір перевезення встановлюється накладною. Сторони можуть внести в накладну будь-яку вказівку, яка буде визнана ними за необхідну.

Згідно матеріалів справи, вантаж позивача –титанову губку в бочках –втрачено внаслідок розбійного нападу. З урахуванням викладеного у постанові ВГСУ судом досліджувалося питання саме встановлення винних дій експедитора та перевізника у даному випадку.

Вивчивши узгоджені з позивачем умови здійснення перевезення, суд встановив, що ані договором № 14/51-188 (між ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” та ЗТМК), ані  FIATA FCR  № 132 –0729144, ні заявкою позивача від 25.07.2005 р., ні CMR А 0946051 не обумовлювалися особливі умови перевезення відповідно до п. 2.1.4 договору, а саме щодо конвойного супроводження вантажу.

Не  передбачалися умови конвойного супроводження вантажу і договором-заявкою №0725/4 від 25.07.2005 р. ПП “Ред Бул” та ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл”.

Таким чином, суд не вбачає в діях експедитора ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” порушення умов договору з позивачем щодо забезпечення конвойного супроводження вантажу.

Що стосується відповідача-2 –ПП “Ред Бул”, який у даних відносинах був перевізником, позивач не обґрунтував взагалі в чому вбачає його винні дії або недогляд.

Дійсно, діючим законодавством, приписами якого позивач обґрунтовує свої вимоги, передбачена відповідальність експедитора та перевізника за втрату вантажу. Разом з тим, відповідно до вищенаведених норм, якими передбачається, як такий, випадок втрати вантажу, встановлена відповідальність експедитора та перевізника з певними особливостями, через встановлений спеціальним транспортним законодавством перелік обставин, що звільняють перевізника від відповідальності за не схоронність вантажу.

Відповідно до ст.. 17 Конвенції відповідальність настає, якщо перевізник не доведе, що втрата, нестача або пошкодження вантажу виникли внаслідок обставин, запобігти яким він не міг і усунення яких від нього не залежало.

У запереченнях на позов ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” вказує, що експедитор виконав усі умови договору перевезення з ЗТМК, забезпечив транспортний засіб та відповідні документи. Відповідач ПП “Ред Бул” у запереченнях зазначає, що водій транспортного засобу, який перевозив вантаж ЗТМК, виконав усі умови перевезення, але не міг запобігти розбійному нападу. Крім того, внаслідок тілесних ушкоджень отримав  інвалідність.

Ухвалою від 15.03.2007 р. господарського суду Запорізької області відповідно до ст. 79 ГПК України провадження по даній справі зупинено до винесення вироку у кримінальній справі № 05110209 за фактом незаконного заволодіння транспортним засобом - автомобілем “Scania” державний номер АА 4389 КВ/ 23352 КА та майном КП “Запорізький титано–магнієвий комбінат”, оскільки відповідно до ст.. 35 ГПК України вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені. Поставною від 23.05.2007 р. Запорізького апеляційного господарського суду скасовано ухвалу про зупинення провадження по справі внаслідок того, що, зокрема, кримінальна справа взагалі може не мати своїм наслідком винесення певного вироку суду.

Господарським судом справу розглянуто за наявними матеріалами.

З огляду на наявні матеріали та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що підстав для відповідальності експедитора  - ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл” (відповідно до ст.. 934 ЦК України) та відповідальності перевізника –ПП “Ред Бул” (відповідно до ст.. 924 ЦК України) немає, внаслідок доведеності ними обставин втрати вантажу позивача, яким неможливо було запобігти або усунути. При цьому, суд зазначає, що позивач жодним чином не спростував доводи відповідачів щодо відсутності їхньої вини у втраті вантажу внаслідок розбійного нападу на транспортний засіб, не зазначив та не довів за яких умов (а саме з застосуванням яких заходів схоронності) вантаж міг бути збережений та які саме дії стосовно цього не були здійснені експедитором та перевізником.

В позові про стягнення солідарно з ВАТ “Дельта Експрес Інтернешнл“ та ПП “Ред Бул” 1 213 212 грн. збитків відмовляється.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                        І.А. Попова