ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.11.07                                                                                           Справа  № 1/438-8/83

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                                      Бонк Т.Б.

суддів                                                                                          Марко Р.І.

Бойко С.М.

з участю представників:

від прокуратури Мельничук Ю.І. - прокурор відділу прок.Львів.обл.

від позивача  не з”явився

від відповідача-1 не з”явився

від відповідача-2 не з”явився

розглянувши апеляційне подання Заступника прокурора Львівської області  від 30.07.2007р. за №05-713 вих-07

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.07.2007р.

у справі  № 1/438-8/83

за позовом: Заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, м.Київ, та Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області, м.Сокаль

до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства “Червоноградська автобаза”, с.Острів, Сокальського району, Львівської області

відповідача-2: Підприємства з іноземними інвестиціями “Укртехсплав”, м.Київ

про визнання недійсним правочину

встановив:

ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.07.2007р. припинено провадження у справі №1/438-8/83 за позовом заступника прокурора Львівської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та Управління ПФУ в Сокальському районі Львівської області до ВАТ “Червоноградська автобаза”, с.Острів, Сокальського району, Львівської області, та Підприємства з іноземними інвестиціями “Укртехсплав”, м.Київ про визнання недійсним правочину - біржового договору купівлі-продажу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована ст.21 ГПК України із зазначенням того, що Фондом державного майна України та Управлінням ПФУ в Сокальському районі Львівської області, в інтересах яких заявлено позов, не обґрунтовано підстави залучення їх у якості позивачів, оскільки не надано будь-яких доказів порушення їх прав або охоронюваних законом інтересів на момент звернення з позовом до суду. Не обґрунтовано порушення інтересів Управління Пенсійного фонду України у Сокальському районі Львівської області на момент звернення з позовом до господарського суду, а відтак відсутній предмет спору.

Заступник прокурора Львівської області вніс до Львівського апеляційного господарського суду апеляційне подання, в якому просить скасувати згадану ухвалу та направити справу в суд першої інстанції для розгляду в межах справи про банкрутство ВАТ “Червоноградська автобаза”, посилаючись на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та суперечать вимогам Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” №2343-ХІІ від 14.05.1992р. (надалі –Закон №2343-ХІІ від 14.05.1992р.). Апелянт вважає, що позовна заява подана у справі №6/152-5/176 (7/45-7/45) про банкрутство ВАТ “Червоноградська автобаза”; предметом позову є визнання недійсним правочину - біржової угоди, укладеної в процедурі банкрутства і повернення всього отриманого за такою угодою; частка держави в статутному фонді товариства становить 51%; оспорюваний правочин укладено до винесення судом ухвали про санацію.

Сторони належним чином були повідомлені про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерували, в зв”язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційне подання за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційного подання, дослідивши подані сторонами докази і оцінивши їх у сукупності, заслухавши пояснення повноважного представника прокуратури Львівської області, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційне подання частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 11 ст. 17 Закону №2343-ХІІ від 14.05.1992р. в проваджені справи про банкрутство розглядаються заяви про визнання угод недійсними лише на підставах, визначених цим Законом, які є вичерпними.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у справі про банкрутство розглядаються угоди, які відповідають вимогам цивільного законодавства. Такі угоди укладені у “підозрілий” період – протягом шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, та вчинені боржником на шкоду кредиторам.

Визначені у ст. 17 Закону №2343-ХІІ від 14.05.1992р. підстави є спеціальними підставами для визнання угод (майнових дій) боржника недійсними, стосуються виключно процедури банкрутства і мають розглядатися в межах провадження справи про банкрутство.

Господарський суд, що розглядає справу про банкрутство, не наділений повноваженням  щодо надання оцінки відповідності угод, укладених боржником, вимогам цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 11 ст. 17 Закону, в редакції Закону України від 03.04.2003 р. N 672-IV, угода боржника, у тому числі та, що укладена до винесення господарським судом ухвали про санацію може бути визнана господарським судом за заявою керуючого санацією відповідно до цивільного законодавства, недійсною, якщо угода укладена боржником із заінтересованими особами, і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки; угода укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу одному кредитору перед іншими або пов”язана з виплатою (видачею) частки (паю) в майні боржника у зв”язку з його виходом зі складу учасників боржника.

Таким чином, дана стаття передбачає дві спеціальні умови, за яких угода може бути визнана недійсною у справі про банкрутство, а саме укладання боржником угоди із заінтересованими особами та завдання цією угодою збитків кредиторам.

Поняття заінтересованих осіб надано у ст. 1 Закону №2343-ХІІ від 14.05.1992р., відповідно до якої заінтересованими особами стосовно боржника  є  юридична особа, створена за участю боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі і звільнені з роботи за рік до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які знаходяться у родинних стосунках із зазначеними особами та підприємцем (фізичною особою) - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки.

Вказаний перелік є вичерпним  та розширеному тлумаченню не підлягає.

Тому, будь-який кредитор у справі не може бути заінтересованою особою в розумінні ст. 1 Закону№2343-ХІІ від 14.05.1992р.

Отже, судом в процедурі банкрутства не може визнаватись угода недійсною за відсутності всіх підстав, передбачених Законом №2343-ХІІ від 14.05.1992р. для визнання угоди недійсною у справі про банкрутство.

Крім того, слід зазначити, що у процедурі провадження у справі про банкрутство на стадії санації визнання угод недійсними здійснюється виключно за заявою керуючого санацією.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що Регіональне відділення ФДМУ у Львівській області передало пакет акцій від першого відповідача до статутного фонду ДХК “Укрзахідвугілля”, а тому ФДМ України не є органом управління корпоративними правами ВАТ “Червоноградська автобаза”, відповідно його права не порушені, а відтак відсутній предмет спору.

А тому, враховуючи, що права та охоронювані законом інтереси Фонду державного майна України та Управління ПФУ в Сокальському районі Львівської області не порушені на момент звернення з позовом до господарського суду, суд першої інстанції вважає, що відсутній предмет спору, а отже, провадження у справі підлягає припиненню.

Проте, відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 06.10.2005р. у справі №7/45-7/45 про банкрутство ВАТ “Червоноградська автобаза” Управління ПФУ в Сокальському районі Львівської області визнано кредитором на суму 184,9 тис.грн.

З даного вбачається, що права і охоронювані законом інтереси Управління ПФУ в Сокальському районі Львівської області порушено, а відтак, Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області може бути і являється позивачем в розумінні ст.21 ГПК України.

За даних обставин, враховуючи, що судом першої інстанції не розглянуто спір по суті щодо захисту порушених прав і законних інтересів Управління ПФУ в Сокальському районі Львівської області заявленого заступником прокурора Львівської області в інтересах держави та в т.ч. Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області внаслідок закриття провадження у справі з підстав відсутності предмету спору, апеляційний суд вважає, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.07.2007р. слід скасувати як таку, що прийнята з порушенням норм  процесуального права, а справу направити для розгляду по суті в суд першої інстанції.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне подання заступника прокурора Львівської області -  задоволити.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 10.07.2007р. року у справі №1/438-8/83 скасувати.

Матеріали справи передати на розгляд Господарського суду Львівської області.

Дана постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                      Бонк Т.Б.

Судді                                                                                                   Марко Р.І.

Бойко С.М.