ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.10.2007  року                                                            Справа № 20/103б

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                    Медуниці О.Є.

суддів                                Бородіної Л.І.

Перлова Д.Ю.

Секретар судового засідання:          Шабадаш Д.С.

за участю розпорядника майна Роя О.А. перепустка №790;

та представників сторін:

від ініціюючого кредитора                      Звягінцева С.М., головний спеціаліст –

юрисконсульт, довіреність №57

від 07.02.07;

від боржника                                         Цукер І.Б., представник за довіреністю

б/н від 25.10.07;

від кредитора -

Старобільської МДПІ

в Луганській області                      Головіна Н.В., головний державний

податковий інспектор юридичного відділу,

довіреність №1388/8/10 від 12.03.07;

розглянувши

апеляційну скаргу                                   Відкритого акціонерного товариства

„Старобільське спеціалізоване

автотранспортне підприємство №0305”,

м. Старобільськ Луганської області

на ухвалу

господарського суду                                   Луганської області

від                                                           06.09.07

по справі                                               №20/103б (суддя – Кірпа Т.С.)

за заявою кредитора                                   Управління Пенсійного фонду України в

Старобільському районі Луганської області

до  боржника                                                  Відкритого акціонерного товариства

„Старобільське спеціалізоване

автотранспортне підприємство №0305”,

м. Старобільськ Луганської області

про                                                               банкрутство

В С Т А Н О В И В:

Представники кредиторів: ПП "Фелікс", ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старобільському та Біловодському районах Луганської області, ТОВ "Лаверне", Старобільського районного центру зайнятості, ВД ЛОВ ФСС з тимчасової втрати працездатності, а також представник Луганського обласного відділу з питань банкрутства в судове засідання не прибули.

Судова колегія вважає, оскільки вони повідомлені належним чином про час і місце судового засідання, тому дану справу можливо розглянути в апеляційному провадженні за матеріалами наявними у справі за відсутності їх представників.

В провадженні господарського суду Луганської області знаходиться справа №20/103б за заявою кредитора Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області, в порядку Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі – Закон про банкрутство) про визнання Відкритого акціонерного товариства „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №0305” банкрутом.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 06.09.07 у справі №20/103б відмовлено у затвердженні мирової угоди по справі №20/103б, укладеної між боржником - Відкритим акціонерним товариством „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №0305” та кредиторами в особі голови комітету кредиторів, представника Приватного підприємства „Фелікс” Івченко І.Ю.; зобов’язано розпорядника майна боржника та комітет кредиторів повторно провести засідання комітету кредиторів з питання подальшої процедури банкрутства.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що мирова угода суперечить чинному законодавству України.

Боржник – ВАТ „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №0305”, не погодився з прийнятою господарським судом Луганської області ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить Луганський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Луганського суду від 06.09.07 у справі №20/103б повністю, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального права, а справу №20/103б передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

На думку скаржника, Закон України „Про Державний бюджет на 2007 рік” від 19.12.06 №489-V (далі – Закон №489) не містить заборони на списання або розстрочку податкового боргу підприємств, відносно яких порушено справу про банкрутство; даний закон має вищу силу ніж інші законодавчі акти, без списання боргу „втрачає сенс процедура відновлення платоспроможності боржника”.

Кредитори не надали суду відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 25.10.07 кредитори УПФУ України в Старобільському районі Луганської області та Старобільської МДПІ в Луганській області просили залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядник майна боржника Рой О.А. висловив згоду із ухвалою господарського суду Луганської області від 06.09.07 у справі №20/103б.

Розпорядженням від 24.09.07 голови Луганського апеляційного господарського суду відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України” для розгляду апеляційної скарги ВАТ „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №0305” без дати на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.09.07 у справі №20/103б призначена судова колегія у складі: Медуниця О.Є. - суддя – головуючий, Бородіна Л.І., Лазненко Л.Л. – судді.

У зв’язку з хворобою судді Лазненко Л.Л., розпорядженням від 24.10.07 першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду, її виключено із складу колегії суддів та введено в судову колегію суддю Перлова Д.Ю.

Заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою від 08.12.06 господарського суду Луганської області порушено провадження у справі №20/103б про банкрутство ВАТ „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №0305”; введений мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.1;Т.1).

Ухвалою від 21.12.06 господарського суду Луганської області суду введено процедуру розпорядження майном боржника на строк до шести місяців, тобто до 21.06.07; призначено розпорядником майна - арбітражного керуючого Роя Олександра Аврамовича (а.с.65,66;Т.1).

05.01.07 в офіційному друкованому органі  -  в газеті  "Урядовий кур’єр" №1 (3414) опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство боржника (а.с.70;Т.1).

Ухвалою від 23.04.07 господарського суду Луганської області (а.с.104-108;Т.1) на підставі ст.15 Закону про банкрутство затверджено реєстр вимог кредиторів; зобов’язано розпорядника майна боржника скликати збори кредиторів та обрати повноважний комітет кредиторів, якому визначити подальшу судову процедуру боржника.

На виконання вимог ухвали господарського суду Луганської області від 23.04.07 розпорядником майна боржника Роєм О.А. організовано проведення загальних зборів кредиторів (див. протокол від 03.05.07 №1 – а.с.116,117;Т.1), на яких обрано повноважний комітет кредиторів, у складі кредиторів:

- Старобільської міжрайонної державної податкової інспекції в Луганській області – 636317 грн. 17 коп.;

- Старобільського управління Пенсійного фонду України в Луганській області – 244399 грн. 69 коп.;

- Старобільського районного центру зайнятості Луганської області – 19156 грн. 21 коп.;

- ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старобільському та Біловодському районах – 5582 грн. 34 коп.;

- Приватного підприємства “Фелікс”, м. Краснодон Луганської області – 999761 грн. 50 коп.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю “Лаверне”, м. Луганськ – 178214 грн. 40 коп.

03.05.07 на засіданні комітету кредиторів більшістю голосів постановлено рішення про подальшу судову процедуру боржника – укладення мирової угоди (див. протокол №1 – а.с.132,133;Т.1).

14.05.07 на засіданні комітету кредиторів більшістю голосів членів комітету кредиторів постановлено рішення - надати до господарського суду для розгляду і затвердження мирову угоду, укладену між боржником, ВАТ „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №0305”, та кредиторами, в особі голови комітету кредиторів, представника Приватного підприємства „Фелікс” Івченко І.Ю. (див. протокол №2 – а.с.140,141;Т.1).

Як вбачається з тексту мирової угоди (а.с.28-31;Т.3), зокрема:

- пунктом 4.2 передбачено, що кредитор  – Старобільська об’єднана державна податкова інспекція в Луганській області, здійснює прощення (списання) заборгованості в сумі 630566 грн. 11 коп.

- п.4.3 - кредитори четвертої черги, погашають заборгованість боржника перед ними в наступних сумах:

Кредитор – Приватне підприємство „Фелікс”, м. Краснодон Луганської області, здійснює прощення (списання) заборгованості в сумі 999761 грн. 50 коп.

Кредитор – Товариство з обмеженою відповідальністю „Лаверне”,        м. Луганськ, здійснює прощення (списання) заборгованості в сумі 178214 грн. 40 коп.

- п.4.5 передбачено, що кредитори шостої черги, погашають заборгованість боржника перед ними в наступних сумах:

Кредитор – УПФ України в Старобільському районі Луганської області, здійснює прощення (списання) заборгованості в сумі 4609 грн. 20 коп.

Кредитор – Старобільський районний центр зайнятості Луганської області, здійснює прощення (списання) заборгованості в сумі 5867 грн. 48 коп.

Кредитор Старобільська об’єднана державна податкова інспекція в Луганській області, здійснює прощення (списання) заборгованості в сумі 5751 грн. 06 коп.

Отже умовами мирової угоди передбачено повне списання (прощення) податкового боргу.

На адресу господарського суду надійшли заперечення щодо укладення мирової угоди від кредиторів:

- УПФ України в Старобільському районі луганської області (див. лист від 14.05.07 № 2413/07 - а.с.10,11;Т.2);

- Старобільського районного центру зайнятості Луганської області(див. заперечення від 14.05.07 №28/6-895 - а.с.12;Т.2);

- Старобільської МДПІ в Луганській області (див. лист від 14.05.07 №2893/8/24-028 – а.с.13,14;Т.2);

- ВВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Старобільському та Біловодському районах (див. заперечення від 18.05.07 №293 – а.с.15,16;Т.2).

Кредитори мотивували свої заперечення вимогами Закону України №489 від 19.12.06 щодо зупинення дії п.2 ст.36 Закону про банкрутство, тим, що не можливо шляхом укладення мирової угоди досягнути мети відновлення платоспроможності боржника та погашення вимог кредиторів, оскільки боржник вже давно є збитковим підприємством і не має коштів для виконання умов мирової угоди.

Частина 3 статті 38 Закону про банкрутство передбачає, що господарський  суд  має  право  відмовити  в затвердженні мирової угоди у разі:

- порушення порядку укладення мирової угоди, встановленого цим Законом;

-  якщо умови мирової угоди суперечать законодавству.

Відповідно до ст.35 Закону про банкрутство під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою  сторін. Не підлягає прощенню (списанню) за умовами мирової угоди  заборгованість із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового  державного соціального страхування.

Мирова угода може бути укладена на будь - якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів  комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди.

Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника  керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією,  ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її.

Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону про банкрутство у разі, коли умови мирової  угоди, укладеної  згідно  з  правилами  статті 35 цього Закону,   передбачають розстрочку  чи  відстрочку  або  прощення (списання)  боргів  чи їх частини, орган стягнення зобов'язаний погодитися на задоволення  частини вимог з податків, зборів (обов'язкових  платежів) на  умовах  такої  мирової годи з метою забезпечення відновлення платоспроможності підприємства. При цьому податковий борг, який виник у строк, що передував трьом повним календарним  рокам  до  дня подання заяви про порушення справи про банкрутство до  господарського  суду,  визнається  безнадійним та списується, а податкові зобов'язання  чи  податковий  борг, які виникли  у  строк протягом трьох останніх перед днем подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду календарних років, розстрочується (відстрочується) або списується на  умовах мирової угоди. Зазначену мирову угоду підписує керівник відповідного  податкового органу за місцезнаходженням боржника.

01.01.07 набрав чинності Закон України від 19.12.06 №489-У „Про Державний бюджет України на 2007 рік".

Пунктом 53 ст.71 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19.12.06 №489-У на 2007 рік зупинено дію ч.2 ст.36 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Отже, Законом №489 фактично внесено зміни до ст.36 Закону про банкрутство, оскільки дію п.2 даної статті зупинено на 2007 рік, тобто зазначені два нормативні акти: Закон №489 та Закон про банкрутство не суперечать один одному і в даному випадку не конкурують. Питання про правомірність внесення Законом України від 19.12.06 №489-У „Про Державний бюджет України на 2007 рік" змін до Закону про банкрутство (на що посилається скаржник) не належить до юрисдикції господарських суддів.

За таких обставин доводи скаржника про вищу юридичну силу Закону про банкрутство в даному випадку є необґрунтованими.

Отже суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дана мирова угода не може бути затверджена судом, як така, що протирічить закону.

Посилання скаржника на те, що Закон №489 не містить заборони на списання податкового боргу у підприємств, що перебувають в процедурі банкрутства є надуманими, оскільки даний закон зупинив дію норми, яка регулює відносини між боржником і кредиторами (контролюючими органами) щодо порядку і об’єму списання (прощення) боргів та їх розстрочення.

Судова колегія також враховує, що рішення, як про укладення мирової угоди, так і про списання боргів, прийнято фактично одним з кредиторів – ПП „Фелікс”, ним же підготовлено проект мирової угоди. Інші кредитори голосували проти списання боргів і проти застосування процедури мирової угоди (а.с.132-133,140-141;Т.1).

Процедура мирової угоди вже була застосована судом до боржника по справі №22/78б, але не призвела ні до відновлення платоспроможності боржника, ні до погашення ним боргів перед кредиторами, в тому числі з обов’язкових платежів до бюджету та цільових фондів (а.с.133;Т.1; а.с.10-16;Т.2).

За поясненнями представника боржника в судовому засіданні 25.10.07 причиною такого фінансового стану боржника є зменшення замовлень на його основну діяльність.

Дані пояснення підтверджуються Звітом про аналіз фінансового стану боржника (а.с.23;Т.2).

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно вдруге поставив питання про вибір наступної процедури банкрутства, враховуючи, що скаржник вже пройшов процедуру мирової угоди по справі №22/78б, де було передбачено списання та розстрочення податкового та інших боргів, своїх зобовязань не виконав та знову претендує на списання боргів.

Таким чином, апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №0305” не підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Луганської області від 06.09.07 у справі №20/103б залишається без змін, як така, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України за згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.43, 85, 99, 101, п.1 ст.103, ст.ст.105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суду складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства „Старобільське спеціалізоване автотранспортне підприємство №0305”,       м. Старобільськ Луганської області, від  на ухвалу господарського суду Луганської області від 06.09.07 у справі №20/103б залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області від 06.09.07 у справі №20/103б залишити без змін.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий                                                                      О.Є.Медуниця

Суддя                                                                                Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                Д.Ю. Перлов