ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.07                                                                                        Справа №  7/4/07-11/587/07

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий –суддя Гончаренко С.А.,

при секретарі судового засідання –Радченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Ренесанс-К”, 69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 63

до відповідача: Державне підприємство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізької атомної електричної станції”, 71500, Запорізька область, м. Енергодар

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача:  Кокін А.Ж. –дов. № 27 від 07.09.2007р.

Куринной О.Т. –дов. № 26 від 07.09.2007р.

від відповідача: Маринич Н.В. –дов. ВЕМ № 283291 від 06.02.2007р.

про стягнення 247326грн.

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду надійшла позовна заява ТОВ “Ренесанс-К” про стягнення з ДП НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “Запорізька АЕС” 247326,00 грн. основного боргу за договором підряду.

02.08.07 розпорядження голови господарського суду № 1001 у зв'язку із скасуванням рішення від 22.01.2007р. справа передана на новий розгляд даному складу суду.

За клопотанням сторін строк розгляду справи було продовжено, розгляд справи відкладений для проведення сторонами звіряння взаємних розрахунків. В судовому засіданні, яке відбулось 02.11.2007р. за згодою представників сторін оголошені вступна і резолютивні частини рішення.

Відповідач позовні вимоги не визнає, при цьому пропущення позивачем строку позовної давності. Доводи позивача про переривання перебігу строку позовної давності в наслідок визнання відповідачем боргу у відповіді на претензію та в акті звіряння взаємних розрахунків вважає безпідставними. При цьому посилається на відсутність у відповіді на претензію прямого визнання боргу, а акт звіряння взаємних розрахунків підписаний не уповноваженою на це особою.

Вивчивши матеріали справи і заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду встановлено, що правовідносини сторін врегульовані договором підряду № 69/298-03 від 13.05.2003 р. (далі –Договір-1), згідно з умовами якого, відповідач доручає, а позивач приймає на себе зобов'язання виконати роботи по капітальному ремонту залізничного шляху в обсязі 0,150 км і стрілкових переводів в кількості одного комплекту.

Вартість робіт за Договором-1 визначена в протоколі узгодження договірної ціни, який є невід’ємною частиною Договору-1, і складає 160112,00 грн., та 32022,00 грн. ПДВ. Всього 192134,00 грн. (п. 2.1 Договору-1).

Відповідно до п. 2.2. Договору-1 розрахунок проводиться за фактично виконаний обсяг робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 30 банківських днів після підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

Також правовідносини між сторонами врегульовані договором підряду №69/410-03 від 16.07.2003р. (далі –Договір-2), відповідно до умов якого відповідач доручає, а позивач приймає на себе зобов'язання виконати роботи по капітальному ремонту залізничного шляху в обсязі 0,20 км.

Вартість робіт за Договором-2 визначена в протоколі узгодження договірної ціни, який є невід’ємною частиною Договору-2, і складає 134144,08 грн., в т. ч. ПДВ 22357,35 грн. (п. 2.1 Договору-2).

Відповідно до п. 2.2. Договору-2 розрахунок проводиться за фактично виконаний обсяг робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 30 банківських днів після підписання акта здачі-приймання виконаних робіт.

Позивач виконав передбачені Договорами 1 і 2 роботи на загальну суму      307326,00 грн., що підтверджується двосторонніми підписаними актами приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2 та довідками про вартість виконаних підрядних робіт за формою № КБ-3 від 12.10.2003р. Факт виконання робіт, зазначених в Договорах 1 і 2, відповідач не заперечує.

Відповідач свої зобов’язання за Договорами 1 і 2 щодо оплати виконаних робіт виконав частково в сумі 60000,00 грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 247326,00 грн.

05.04.2004 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 32, в якій запропонував відповідачу перерахувати суму заборгованості в сумі 247326,00 грн. на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідач 19.05.2004р. в своїй відповіді № 28-21/5574 на претензію № 32 зазначив, що вона задоволенню не підлягає.

Наявність заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 247326,00 грн. підтверджується двостороннім актом звірки взаємних розрахунків № 169 між позивачем та відповідачем станом на 01.08.2006 р. та витягом № 286 з регістрів аналітичного обліку між позивачем та відповідачем станом на 01.05.2005р.

Крім цього, в судове засідання, що відбулось 02.11.2007р. сторони надали Акт звіряння взаємних розрахунків станом на 27.09.2007р., в якому відповідач визнає наявність заборгованості перед позивачем в сумі 247326,00 грн.

Статтями 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України  передбачено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача заявлені правомірно, відповідають нормам діючого законодавства, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача щодо пропущення строку позовної давності спростовуються наступними обставинами.

Як вже зазначалось, пунктами 2.2 Договорів 1 і 2 передбачено, що розрахунок проводиться за фактично виконаний обсяг робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 30 банківських днів після підписання акта здачі-приймання виконаних робіт. Оскільки акти приймання виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2 підписані сторонами 12.10.2003р., останній день для розрахунку –21.11.2003р.

Відповідно до ст. 71 Цивільного кодексу УРСР (1963р.) загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2003р.) правила  Цивільного  кодексу  України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

В даному випадку строк не сплив, отже суд застосовує правила про позовну давність ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст. 257 ЦК України (2003р.) загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Згідно із ст. 264 ЦК України перебіг позовної  давності переривається вчиненням особою дії,  що  свідчить  про  визнання  нею  свого  боргу  або   іншого обов'язку. Після  переривання,  перебіг  позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної  давності,  до нового строку не зараховується.

Діями про визнання відповідачем боргу суд вважає часткову сплату боргу. Так, на виконання зобов'язання за договором підряду № 69/410.03 від 16.07.2003р. позивач отримав кошти за платіжними дорученнями:

№ 4796 від 01.12.2003р в сумі 10000,00 грн.;

№ 1210 від 13.02.2004р. в сумі 3333,33 грн.;

№ 1209 від 13.02.2004р. в сумі 16666,67 грн.

Таким чином строк позовної давності за зазначеним договором почався заново з 14.02.2004р. і спливає 14.02.2007р.

На виконання зобов'язання за договором підряду № 69/298-03 від 13.05.2003р. позивач отримав кошти за платіжними дорученнями:

№ 4719 від 26.11.2003р в сумі 20000,00 грн.;

№ 263 від 29.01.2004р. в сумі 8333,33 грн.;

№ 262 від 29.01.2004р. в сумі 1666,67 грн.

Таким чином строк позовної давності за цим договором почався заново з 30.01.2004р. і спливає 30.01.2007р.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на момент звернення позивача з позовом до суду –08.12.2006 р., строк позовної давності на сплив.

Судові витрати віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 46, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізької атомної електричної станції” (71500, Запорізька область, м. Енергодар, рр 0053 в Енергодарській філії ВАТ “Біг Енергія”, МФО 313764, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Ренесанс-К” (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 63, р/р 4118 у Шевченківському без балансовому відділенні філії Запорізького центрального відділу Промінвестбанку, МФО 313355, ) 247326,00 грн. –основного боргу, 2473,26 грн. – державного мита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                          Гончаренко С.А.