ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

06.09.2007
Справа №2-28/9734-2007

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім «Кампус Коттон клаб», м. Київ,

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «НьюБер»,                                м. Сімферополь,

про стягнення 27 605,98 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Саморай І.В. – директор Кримської філії ТОВ ТД «Кампус Коттон клаб», довіреність № 14/07-Смф (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – не з’явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім «Кампус Коттон клаб», м. Київ, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюбер», м. Сімферополь, про стягнення 27 605,98 грн. заборгованості, у тому числі 26 524,84 грн. основного боргу (позивачем при вказанні суми основного боргу було допущено помилку та замість суми 26 524,83 грн. було вказано 26 524,84 грн.), 916,06 грн. пені та 3 % річних у розмірі 165,09 грн.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду заяву № 4/053-юр від                     03.09.2007 р. про виконання ухвали суду та уточнення позовних вимог, в якій позивач, зокрема, повідомив суд про те, що відповідач за період з 31.07.2007 р. по 28.08.2007 р. погасив основний борг у повному обсязі у розмірі 26 524,84 грн. (позивачем при вказанні оплаченої суми основного боргу було допущено помилку та замість суми   26 524,83 грн. вказано 26 524,84 грн.), у зв’язку з чим, позивач зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 961,06 грн. пені та 3 % річних у розмірі 165,09 грн.

Крім того, представник позивача у засіданні суду надав суду клопотання від 06.09.2007 р., в якому позивач просив залучити до матеріалів справи довідку Головного управління Держказначейства України в АР Крим № 08-03.0/13-1836 від 05.09.2007 р., яка підтверджує зарахування до державного бюджету м. Сімферополя сплаченого позивачем у даній справі державного мита у розмірі 276,06 грн. та витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Відповідач явку свого представника у засідання суду не забезпечив, вимоги ухвали господарського суду АР Крим від 13.07.2007 р. не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи у засіданні суду повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,  суд

В С Т А Н О В И В :

01.12.2006 року між сторонами був укладений договір купівлі – продажу               № 10/ПК-Смф.

Відповідно до п. 1.1. Розділу 1 цього договору, з урахуванням протоколу розбіжностей до нього, «Продавець» (позивач) зобов’язувався на протязі дії цього Договору передати «Покупцю» (відповідачу) товари окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількості, що погоджуються сторонами в специфікаціях (рахунок – фактура заявки) і в накладних, які є невід’ємною частиною Договору, а «Покупець» зобов’язувався прийняти товар та оплатити його на умовах, встановлених цим Договором.

Пунктом 3.2. вищевказаного договору передбачено, що «Покупець» (відповідач) зобов’язувався провести повний розрахунок за отриману по накладній партію товару після приймання зазначеної партії на складі «Продавця», протягом встановленого сторонами в накладній строку розрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу був поставлений товар, що підтверджено накладними, наявними у матеріалах справи, на загальну суму               31 526,15 грн. Строк оплати за отриманий товар визначено в кожній накладній окремо.

Однак, відповідач всупереч вимог п. 3.2. даного договору, оплату за отриманий товар здійснив не своєчасно та у повному обсязі.

Так, відповідачем було перераховано на користь позивача 17.04.2007 р. –                3 230,10 грн.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачу було направлено досудове попередження № 1/0230/2-юр від 25.04.2007 р., яке останній залишив без відповіді.

Однак, у відповідь на досудове попередження, 13.06.2007 р. відповідачем було перераховано позивачу 1 771,22 грн. боргу.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання відповідача перед позивачем в розмірі 26 524,83  грн.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та  інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, у ході розгляду справи, тобто після порушення провадження у справі, відповідачем було сплачено позивачу 26 524,83 грн. основного боргу, що підтверджено випискою банку від 05.09.2007 р., у зв’язку з чим в цій частині провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.2. вищевказаного договору відповідачу було нараховано позивачем пеню у сумі 916,06 грн., яка і підлягає до стягнення з відповідача.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Пунктом 5.4. договору, з урахуванням протоколу розбіжностей до нього, передбачалось, що у разі, якщо прострочення платежу триватиме більше чотирнадцяти календарних днів, «Продавець» (позивач) має право, крім стягнення передбачених п. 5.2. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та пені, додатково стягнути з «Покупця» (відповідача) 3 % річних від простроченої  суми за весь період прострочення (ст. 625 Цивільного кодексу України).

Тому, відповідачу за прострочення виконання грошового зобов’язання, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховано 3 % річних у розмірі 165,09 грн., які і підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника позивача, згідно зі ст. 85 ГПК України,  у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане      11.09.2007 року.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1). Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ньюбер»                                (юридична адреса: 95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Морозова, 2/59; фактична адреса: 95000, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Куйбишева, 35, п/р 043 у Кримському регіональному відділенні ЗАТ КБ «Промінвестбанк», МФО 384436, ідентифікаційний код 32318936)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім «Кампус Коттон клаб» (03150, м. Київ, Печерський район, вул. Димитрова, 6, п/р 59 у Головному операційному управлінні Промінвестбанку в м. Києві, МФО 300012, ідентифікаційний код 23721570)  1 081,15 грн., у тому числі 916,06 грн. пені та  3 % річних у сумі 165,09 грн., а також 276,06 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.