ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.12.07 р.                                                                               Справа № 6/340пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді _Подколзіної  Л.Д.

При секретарі  Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “ДДС-Інвест” м.Донецьк

до відповідача:  Товариства з обмеженою відповідальністю “Донпромпідшипник” м.Донецьк

третьої особи ____________________________________________________________________

про визнання  угоди недійсною

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача –    Шикалова О.В. -  представник по довіреності  від 01.12.2007р.

від відповідача – Глотов Ю.О. -  представник по довіреності від 21.12.2007р.

від третьої особи

СУТЬ  СПОРУ:

Позивач,  Товариство з обмеженою відповідальністю “ДДС-Інвест” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донпромпідшипник” м.Донецьк про визнання договору №2 від 08.05.2007р.  недійсним з моменту укладення та повернути сторони за договором у первісний стан.

Відповідач пояснень по суті спору не надав, але зазначив, що до позовної заяви надісланої у адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Донпромпідшипник” м.Донецьк не було додано спірного договору.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд –

в с т а н о в и в :

8 травня 2007р.  між  Товариством з обмеженою відповідальністю “ДДС-Інвест” м.Донецьк (новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Донпромпідшипник” м.Донецьк (первісний кредитор) був укладений договір   №2,  згідно умов якого, первісний кредитор відступає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору, і стає кредитором за договором №012 від 01.07.2002р. між первісним кредитором і ДВАТ ЦЗФ “Горлівська” ДП ВАТ “ДХК “Донбасвуглезбагачення” (надалі-боржник).

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

За договором №2 новий кредитор набуває право вимагати від боржника належного та реального виконання обов”язку щодо повернення продуктів збагачення – вугільний концентрат у кількості 1315тн вартістю 163 283грн. 55коп.

Вимога первісного кредитора до боржника була доведена рішенням господарського суду Донецької області по справі №40/170 від 07.06.2006р.

Розрахунки за договором №2 були проведені шляхом зарахування зустрічних вимог.

Дотримуючись чинного законодавства України та вимог ст.ст.516, 517 ЦК України новий кредитор належним чином повідомив боржника про відступлення права вимоги, надіславши йому письмове повідомлення та копію договору про відступлення права вимоги №2 від 08.05.2007р., завірену печаткою підприємства.

З метою виконання цього договору новий кредитор звернувся до господарського суду Донецької області з вимогою про визнання його стягувачем у виконавчому провадженні №1037/1-06 по справі №40/170.

Ухвалою від 29.08.2007р. господарський суд Донецької області відмовив у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “ДДС-Інвест” м.Донецьк про визнання його стягувачем у виконавчому провадженні у справі №40/170. Суд мотивував тим, що обов”язковою умовою укладення договорів про відступлення права вимоги на стадії виконавчого провадження є вибуття однієї з сторін. У відповідності зі ст.25 ГПК  України суд має право здійснити заміну сторони її правонаступником у разі її реорганізації. Таким чином, процесуальне правонаступництво можливе внаслідок реорганізації підприємства. Якщо ж реорганізація підприємства не мала місця, то процесуальне правонаступництво, про яке йдеться у статті 25 ГПК України, неможливе.

Статтею 203 п.1 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно ст. 207  ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені  чинним законодавством України. (ст.215 п.1ЦК України).

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки   при укладенні договору про відступлення права вимоги не було додержано вимог дійсності правочину, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню повністю.

Витрати по сплаті держмита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.203 п.1, ст.215 п.1 ЦК України,  ст. 207 ГК України, ст.ст.   33, 43, 44, 49,  82,  84, 85 ГПК  України, суд –

В И Р І Ш И В  :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ДДС-Інвест” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донпромпідшипник” м.Донецьк про визнання договору №2 від 08.05.2007р. недійсним з моменту укладення задовольнити   повністю.

Визнати договір №2 від 08.05.2007р. укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “ДДС-Інвест” м.Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю “Донпромпідшипник” м.Донецьк недійсним.

Повернути сторони за договором у первісний стан.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Донпромпідшипник” (83060, м.Донецьк, вул.Церетелі,17, АГК “Люкс”, , р/р № 26006266 в ТОВ КБ “Банк Фамільний” в м.Донецьку, МФО 335719) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДДС-Інвест” (83050, м.Донецьк, пр.Ватутіна, 6/49-2, , р/р № 0943 в ДФ ВАТ ФКБ “Автокразбанк”, МФО 335764) витрати по сплаті державного мита у сумі 85грн. та витрати  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні   24.12.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя                                                                         Подколзіна Л.Д.