ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2007 р.                                                 Справа №  4/686/07

Позивач        Відкрите акціонерне товариство енергопостачальна компанія

“Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва,

вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017

Відповідач           Товариство з обмеженою відповідальністю “Штрассе”,

вул. Червоних Майовщиків, 14, м. Миколаїв, 54058

суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача           Штокало О.В. довіреність № 023/06-783 від 20.11.2006р.

Від відповідача           Кириличенко О.А. довіреність № 5 від 05.09.2005р.

СУТЬ СПОРУ: про зобов’язання відповідача до укладення з позивачем договору про постачання електричної енергії № 44/1603 від 29.03.2007р. на умовах проекту, наданого позивачем з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 03.07.2007р. за договором

Відповідач позов заперечив, посилаючись на те, що позивачем пропущено строк, передбачений ч.7 ст.181 ГК України, тому його пропозиції вважаються прийнятими. Крім того, спірні пункти договору  відсутні у Типовому договорі, додатку до ПКЕЕ, а згідно ст.179 ГК України сторони мають право конкретизувати умови Типового договору, а позивач значно розширив зміст прав та обов”язків сторін. (детальніше викладене в відзиві арк.спр.78-85)

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд,-

В С Т А Н О В И В:

3 січня 2003 року між Відкритим акціонерним товариством енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Штрассе” був укладений договір № 44/1603  на користування електроенергією для непромислових споживачів.

В зв’язку з новою редакцією Правил користування електричною енергією  , затверд. Постановою НКРЕ України від 17.10.2005 р. № 910 “Про внесення змін до Правил  користування електричною енергією”,  зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.11.2005 р. за № 1399/11679 (далі ПКЕЕ) 04.06.2007 року представнику відповідача  позивачем було вручено  проект нового договору  про постачання електричної енергії  від 29.03.2007 року з додатками № 1, 1а, 2, 4,8,10,11 до нього.

Враховуючи, що при укладенні нового договору між сторонами виникли розбіжності, позивач просить зобов”язати відповідача укласти з позивачем договір  про постачання електричної енергії № 44/1603 від 29.03.2007р. на умовах проекту, наданого позивачем з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 03.07.2007р. за договором .

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані   та підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

Листом від 15.06.2007 року  за вих. № 57 позивач отримав підписаний відповідачем договір та додатки до нього    з протоколом розбіжностей.

Розглянувши  протокол  розбіжностей, позивач   погодився  з редакцією  відповідача  по пунктам: п.2.2.2., п.2.2.3., п.2.3.8.; п. 7.3.; п.7.6.   п.п.  8.1.1., 8.6.  ,  п. 9.8 , п.3 додатку № 1 та п.п.7 і 8 додатку № 10.

Протокол узгодження розбіжностей до протоколу розбіжностей договору про постачання електричної енергії № 44/45  від 27.04.2007 року був направлений відповідачу 04.07.07 супровідним листом № 04-17/584Э.

Не отримавши відповіді, позивач  05.07.07 (арк.спр.2,60) звернувся до суду  за врегулюванням спору в судовому порядку, оскільки решта розбіжностей залишились неврегульованими.

Згідно ч.ч.4, 7 ст.181 ГК України, за  наявності  заперечень  щодо  окремих   умов   договору сторона,   яка   одержала   проект   договору,   складає  протокол розбіжностей,  про що  робиться  застереження  у  договорі,  та  у двадцятиденний   строк  надсилає  другій  стороні  два  примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору,   заснованого   на  державному  замов-ленні  або  такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону,  або сторона -  виконавець  за  договором,  що  в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку  товарів  (робіт,  послуг), яка  одержала  протокол  розбіжностей,  не  передасть у зазначений двадцятиденний  строк   до   суду   розбіжності,   що   залишилися неврегульова-ними,    то   пропозиції   другої   сторони  вважаються прийнятими.

Враховуючи, що позивач своєчасно передав до суду розбіжності, заперечення відповідача щодо прийнятття пропозиції   позивачем не заслуговують на увагу.

При розгляді справи виявилась можливість врегулювати між сторонами додатково розбіжності, тому ухвалою суду від 05.10.07р. сторін було зобов’язано узгодити розбіжності по п.п. 2.3.7, 2.3.9, 2.5, 3.2.3, 4.2.3, 5.1, 5.5, 6.1.3, 6.2., 6.3,7.2, 7.9, 8.1.4, 8.1.6,8.7,9.7,9.9, п.2 додатку №4 договору, та скласти відповідний акт.

При складанні акту узгодження розбіжностей було досягнуто згоди по п. 2.5 ,  5.5, 6.3, 7.2, 7.9, 8.1.4, 8.1.6, 9.9.

Листом  № 10/07-3220 від 05.11.07  позивач  погодився з пропозиціями відповідача по пунктам 4.2.1, 5.4 і не заперечує прийняти йх в редакції відповідача.

Таким чином, не узгодженими залишились пункти 2.3.5, 2.3.7, 2.3.9, 2.3.10, 2.3.11, 3.1.6, 3.1.7, 3.1.8,  3.2.3, 4.1.3, 4.1.5,    4.2.3,   4.2.5, 5.1,     6.1.3, 6.2, 7.1, 7.8,  8.1.5,  8.7, 9.7, п.п.4,5, 6   додатку 1 та п.2 додатку 4.

Відповідно до ч.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони визначають зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів  України, а у випадках передбачених законом іншим органом державної влади. Сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Викладена позивачем редакція  п.2.3.5 договору   відповідає    вимогам п.10.2 (11, 12,15); п.10.5  ПКЕЕ.

Пункт 2.3.7. договору відповідає  вимогам  ст. 26 Закону  України  “Про  електроенергетику”.

Пункт 2.3.9.  співвідноситься з вимогами  абзацу 1 ст. 26 Закону  України “Про  електроенергетику" та п.5.1. ПКЕЕ  , згідно яких споживання електричною енергією без договору не допускається. Тому, тільки шляхом укладання договору на постачання електричною енергією виникає підстава для користування електричною енергією.

Пропозиції відповідача щодо вилучення  з  договору п.п. 2.3.10., 2.3.11,  3.1.6., п.3.1.8,  на тій підставі, що  вони  не  передбачені  текстом  типового  договору не обгрунтовані, оскільки сторони вправі конкретизувати умови договору. До того, ж  вказані  пункти  в  редакції  позивача  не  суперечать  вимогам  п.п.10.2.(16), 10.3.(1)., 8.1(4,5,6,13); 8.1(10); 10.1(4) ПКЕЕ –тому  суд вважає за доцільне залишити ці пункти в редакції позивача.

Зміст пункту 3.17 відповідає вимогами п.п.6.9 та 6.10 ПКЕЕ.

Згідно пропозицій відповідача, викладених у протоколі розбіжностей до п.3.2.3 договору, він пропонує виключити слова «та сплати за відключення та підключення», залишивши пункт п.3.2.3 у такій редакції: «Вимагати поновлення постачання електричної енергії в  установленому порядку після усунення порушень, якщо припинення електропостачання відбувалось без розірвання договору.». Між тим, це є обов’язковою умовою при підключенні електроустановки споживача після відключення,  відповідно до вимог п.7.12 ПКЕЕ.

Пропозиції відповідача щодо виключення другого абзацу  з п. 4.1.3 та виключення п.4.1.5 з договору , судом не приймається до уваги, оскільки редакція позивача цих пунктів договору викладена відповідно до  вимог п.п. 8.5; 8.6ПКЕЕ і в повному обсязі надає пояснення відповідачу, в яких випадках він не   має права на звернення до позивача за відшкодуванням збитків.

У п. 4.2.3. договору  відповідач  запропонував виключити з останнього рядка слова:  «та/або ПКЕЕ», виклавши пункт  у наступній  редакції : «Споживач сплачує Постачальнику вартість недорахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ (далі-Методика) та ПКЕЕ, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням у разі таких дій Споживача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених Методикою».

Враховуючи, що:

- пунктом 6.41, 6.42  ПКЕЕ передбачено, що в акті повинний зазначатися  зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти ПКЕЕ, а обсяг недорахованої електроенергії та сума збитків визначаються  на підставі акту порушень.

-в п.6.40 ПКЕЕ зазначено, що обсяг недоврахованої електроенергії та його вартість  визначається згідно Методики,

тому  вилучення з останнього абзацу пункту 4.2.3 посилання на ПКЕЕ  необгрунтоване, оскільки саме ПКЕЕ здійснюють  посилання на Методику, а Методика застосовується в разі порушення споживачем ПКЕЕ.

В редакції  позивача пункт 4.2.5 договору викладено слідуючим чином:  “ У разі перешкоди у доступі уповноважених представників органів виконавчої влади, уповноважених представників постачальника та/або підприємства, що здійснює передачу електричної енергії до електричних установок споживача, посадові особи споживача несуть відповідальність відповідно до законодавства України. ” .

Визначений пункт відповідає  вимогам  частин 4, 9 ст. 26, ст.27  Закону  України “Про  електроенергетику" та п.10.6 ПКЕЕ, тому заперечення відповідача щодо вилучення його з договору  , судом не можуть бути прийняті до уваги.

З абзацу 3 п.5.1. відповідач пропонує вилучити слова: ”При їх необґрунтованості постачальник вносить свої  коригування щодо цих величин та погоджує їх із Споживачем”.

Оскільки, зміст п.5.1 договору  стосується визначення договірних величин між сторонами, при цьому постачальник електричної енергії має право вимагати від споживача надання обґрунтування щодо величин очікуваного обсягу споживання, то, відповідно, при їх необґрунтованості , позивач вправі вносити свої  коригування щодо цих величин. До того ж, в редакції позивача -  погоджує їх із споживачем, тобто не в односторонньому порядку.

В розділі 6 договору передбачено порядок обмеження та припинення електропостачання. Між тим, у сторін виникли розбіжності щодо пунктів 6.1.3, 6.2 .

Відповідач  пропонує викласти пункт 6.1.3   редакції, яка передбачає випадки обмеження або припинення електропостачання з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочих дні у разі:

- відсутності у Споживача персоналу для обслуговування електроустановок або договору на обслуговування електроустановок відповідно до припису уповноважених державних органів;

- зниження  показників  якості  електроенергії  з  вини  Споживача  до  величин,  які  порушують  нормальне  функціонування  електроустановок електропередавальної  організації  та  інших  споживачів;

- недопущення Споживачем уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади             та/або електропередавальної організації, на яких покладено відповідні обов'язки згідно з чинним законодавством України та договором, до власних електроустановок та/або розрахункових засобів обліку електроенергії;

- несплати Споживачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком № 10 "Порядок розрахунків".

Враховуючи що сторони мають право вносити уточнення до типового договору, які не суперечать законодавству, суд вважає пункт.6.1.3 договору, слід викласти в редакції позивача, яка відповідає вимогам п.7.5.3, 7.5.4, 7.5.6, 7.5.7 ПКЕЕ .

Об”єднання   п.6.2 з п.6.1.3 договору за пропозицією відповідача, є недоречним, оскільки у договорі неможливо передбачити  нормативно-правові акти України, на підставі яких може бути обмежено або припинено енергопостачання, зміни до ПКЕЕ, а також інші нормативно-правові документи, які можуть бути прийняті після укладання договору та можуть встановлювати різний порядок обмеження або припинення енергопостачання.

Пункт 7.1 слід викласти в редакції позивача з огляду на те, що додаток  № 10 до договору «Порядок розрахунків»»не визначає, яким саме чином має визначатись обсяг спожитої електроенергії відповідачу разі порушення ним вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку. Обсяги спожитої електроенергії можуть  визначаються постачальником розрахунковим шляхом тільки згідно з вимогами ПКЕЕ та Методики.

Пункт 7.8.,  як  не передбачений  типовим  договором, відповідач вважає необхідним вилучити. Між тим,   вказаний пункт відповідає  абз. 6 п. 6.21. ПКЕЕ,  тому  його слід викласти в редакції позивача.

Пропозиція відповідача щодо вилучення з п. 8.1.5. останніх слів:  «в межах дозволеної потужності», не підлягає задоволенню, оскільки суперечить вимогам п.10.1.8 ПКЕЕ та Правилам приєднання електроустановок  до електричних мереж .

Відповідач запропонував виключити п.8.7, згідно якого: «Споживач зобов’язується підтримувати параметри якості електричної енергії у своїх мережах відповідно до ДЕСТ-у 13109-97» з договору, посилаючись на те, що це суперечить п.5.20 ПКЕЕ.

Враховуючи, що згідно ч.3 ст.276 ГК України показники  якості  енергії   узгоджуються   сторонами   на підставі державних стандартів або технічних умов шляхом погодження переліку (величини) показників,  підтримання яких є обов'язком для сторін договору.

Державний старт встановлює норми якості електричної енергії в системах енергопостачання загального призначення як для постачальника, про що визначено в пункті 2.2.2 договору , так і для споживача.

Відповідно до    ДЕСТ-13109-97 норми якості електричної енергії в електричних мережах, які знаходяться у власності споживачів електричної енергії повинні відповідати нормам якості електричної енергії встановлених цим стандартом, підлягають  включенню в технічні умови на приєднаннях споживачів електричної енергії та в договори на постачання електричної енергії між енергопостачальними організаціями та споживачами електричної енергії.

З огляду на викладене п.8.7 договору належить прийняти в редакції позивача.

Відповідач не обгрунтував належним чином вимоги щодо вилучення з договору п. 9.7. Між тим, відсутність цього пункту не надасть змоги сторонам  врегульовувати взаємовідносини   в межах чинного законодавства,  тому  даний пункт слід залишати  в договорі , згідно якого:

«Якщо після укладання цього Договору набрав чинності нормативно –правовий акт, норми якого інакше регулюють умови цього Договору, сторони зобов’язуються керуватись цим актом та внести зміни до цього Договору. Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами та скріплюються печатками обох Сторін».

В протоколі    розбіжностей   відповідач  запропонував з додатку № 1 до договору виключити п.п.4,5, 6 .

Враховуючи, що вказані  пункти  в  редакції  позивача  відповідають  вимогам  п.п.4.4.; 6.14; 4.3 ПКЕЕ та ч.5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику”,  тому ці пункти слід викласти в редакції позивача.

Вилучення  п2. з додатку № 4  до договору(за пропозицією відповідача), яким передбачено, що  сторони домовились, що наданий споживачем на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії “Акт про використану електричну енергію” та виданий постачальником рахунок на оплату за спожиту електричну енергію вважається “Актом прийняття-передавання товарної продукції” є недоречним, оскільки належним чином регулює між сторонами порядок визначення кількості спожитої електроенергії та її оплату, відповідає вимогам п. 6.13   ПКЕЕ.

Отже, проаналізувавши вищенаведені пункти договору в редакції позивача, суд дійшов висновку, що вони співвідносяться з вимогами ПКЕЕ  та додатком 3 до Правил, Типовому договору про постачання електричної енергії, а заперечення відповідача про те, що спірні пункти договору  відсутні у Типовому договорі, додатку до ПКЕЕ,  значно розширюють зміст прав та обов”язків сторін, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідач не довів яким чином порушуються його права та обов”язки.

Згідно ст.ст.275, 277 ГК України,  відпуск  енергії  без оформлення договору енергопостачання не допускається.  Виробники і постачальники енергії,  що займають монопольне становище,   зокрема  суб'єкти  природних  монополій,  зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів,  які  мають технічні засоби для одержання енергії.  Розбіжності,  що вини-кають  при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу. Абоненти  користуються  енергією  з   додержанням   правил користува-ння    енергією   відповідного   виду,  що  затверджуються Кабінетом Міністрів України. Правилами  можуть   бути   передбачені   типові   договори постачання окремих видів енергії.

Відповідно до ст.187 ГК України спори,  що виникають при укладанні господарських договорів за  державним  замовленням,  або  договорів,  укладення   яких   є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках,  встановлених законом,  розглядаються судом.  Інші перед-договірні  спори  можуть бути  предметом  розгляду  суду  у разі якщо це передбачено угодою

сторін або якщо сторони зобов'язані укласти  певний  господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День   набрання  чинності  рішенням  суду,  яким  вирішено питання щодо переддоговірного  спору,  вважається  днем  укладення відповідного   господарського  договору,  якщо  рішенням  суду  не визначено інше.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач належним чином свої заперечення не довів.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України , ст.ст 179, 181,187,275 ГК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.          Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Штрассе” вул. Червоних

Майовщиків, 14, м. Миколаїв укласти з Відкритим акціонерним товариством  Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго”  вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв договір про постачання електричної енергії №44/1603 від  29.03.2007р.  на умовах проекту, наданого ВАТ ЕК “Миколаївобленерго”  з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 03.07.2007 року за договором та акту узгодження розбіжностей  до проекту договору від 06.11.2007 р.

2.          Пункт 4.2.1  договору про постачання електричної енергії №44/1603 від

29.03.2007р.  викласти в наступній редакції відповідача :” За внесення платежів, передбачених пунктами  2.3.3 –2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 10        “ Порядок розрахунків”, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені вказується у окремих розрахункових документах.”

3.          Пункт 5.4  договору про постачання електричної енергії №44/1603 від 29.03.2007р.

викласти в наступній редакції відповідача:” Години контролю максимуму навантажень енергосистеми ( межі тарифних зон) установлюються державним підприємством, що здійснює централізоване диспетчерське ( оперативно-технологічне управління об’єднаною енергетичною системою України ) і доводяться постачальнику до відома споживача письмовими повідомленнями”.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Штрассе”, вул. Червоних

Майовщиків, 14, м. Миколаїв, (код 13842522) на користь ВАТ ЕК "Миколаївобленерго"  в особі філії  м. Миколаєва, ( код 23399393)  держмито в сумі  85 грн., витрати на інформаційне –технічне забезпечення процесу у розмірі 118 грн. 00 коп.

Наказ видати позивачу.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений строк.

Рішення підписано суддею 12.12.07

Суддя