ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.11.07 р.                                                                               Справа № 2/252

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” м. Донецьк

до відповідача: Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” м. Донецьк

третя особа: Управління житлового господарства Донецької міської ради м. Донецьк

про стягнення заборгованості в розмірі 59104,04грн.

та зустрічним позовом про стягнення заборгованості в розмірі 18404,15грн.

За участю представників сторін

від позивача:       Лагунова Т.І. – за довір.

від відповідача:   не з’явився

від третьої особи:   не з’явився

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області позовом до Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька”                     м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 59104,04грн. за вивезення твердих побутових відходів за договором № 70189 від 03.01.2007р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір про вивезення твердих побутових відходів № 70189 від 03.01.2007р., талони на вивіз твердих побутових відходів за всі дні квітня 2007 року, розрахунок заборгованості, акт звірки за спірний період станом на 03.08.07р., банківські виписки.  Як на правові підстави заявленого позову позивач посилається на ст. 525, 526 ЦК України.

Позивачем повністю підтримані заявлені позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, на дав письмові пояснення по заявленим вимогам, в яких вказує на те, що позивачем завищуются об’єми вивезених відходів, оскільки вони накоплюються внаслідок знаходження у контейнерах ТПВ орендарів та власників приміщень, будинків, споруд, які не відносяться до житлового фонду, обслуговування якого здійснюється відповідачем. Окремих контейнерів на території Ворошиловського району м. Донецька ні позивачем, ні іншими підприємствами та організаціями не встановлювалось, тому відходи накоплюються саме у контейнерах житлового фонду. У зв’язку з чим, відповідач вважає об’єм в розмірі 2992 м 3 та спірну заборгованостість не неправомірною.

Крім того, 08.08.07р. відповідачем, Комунальним підприємством “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” м. Донецьк, був поданий зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” м. Донецьк про стягнення 18404,15грн.

Зазначений зустрічний позов прийнятий господарським судом до розгляду сумісно з первісним позовом на підставі ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

Зустрічний позов мотивований порушенням п. 3.1., 3.3., 5.5. договору на вивезення твердих побутових відходів. Посилається на те, що при укладанні договорів з орендарями та власниками іншими форм власност , відповідач не вимагав встановлення контейнерів, в зв’язку з чим відповідач виставляє позивачу додаткові метри кубічні вивезених твердих побутових відходів до оплати.

Відповідач за зустрічним позовом проти задоволення позовних вимог заперечує надав відзив на позовну заяву, де вказує, що саме позивач повинен передати Підряднику довіку з вказівкою на кількість об’єктів та розрахункових даних по об’ємам послуг, оплата за договором проводиться за підтвердженими у встановленому порядку об’ємом, згідно талонів, які підтверджують фактично вивезені об’єми. Щодо стягнення 18404,15грн. вказує на те, що строк оплати 2% від перерахованої суми за надані послуги по збору оплати за вивіз ТПВ не встановлений умовами договору, тобто у позивача не має підстав вважати невиконаним зобов’язання за п. 5.5. договору.

Ухвалою Господарського суду від 11.10.2007рю. до участі у справі в якості третьої особи було залучено Управління житлового господарства Донецької міської ради.

Представник третьої особи у судове засідання не з’явився, відзиву по заявленим вимогам не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання на його адресу рекомендованої кореспонденції  повідомлення про вручення поштового відправлення.

Процесуальний строк розгляду справи продовжувався за клопотанням сторін та на підставі Ухвали заступника голови госопдарського суду Донецької області.

Зважаючи на достатність представлених сторонами документів, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” (Підрядник) та Комунальним підприємством “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецьк” (Замовник) був укладений договір № 70189  про вивезення твердих побутових відходів.

Розділом 1 “Предмет договору” встановлено, що Замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов’язання з надання послуг з вивезення твердих побутових відходів: вивіз, утилізація або захоронення твердих побутових відходів на полігоні.

Зобов’язання замовника передбачені розділом 2 договору, де встановлено, що останній зобов’язується передати Підряднику к моменту укладання договору довідку з вказаням об’єктів та розрахункових даних по об’єму послуг; для виконання умов договору надати інформацію про кількість контейнерів, необхідних для збору ТПВ; погоджену дислокацію контейнерів;  здійснювати щоденний контроль за вивозом ТПВ, вести облік об’ємів вивозу ТПВ.

Згідно до розділу 3 Підрядчик зобов’язується надати замовнику схему та по часовий графік вивозу ТБО погоджену з Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування, міською санітарно - єпідемілогічною станцією; здійснювати після 1400 прибирання сміття, що просипалося при розвантаженні з контейнерів в сміттявіз; повідомляти Замовника про час та місце забору ТПВ в разі відхилення від графіку.

Відповідно до п. 4.1. договору Вивіз ТПВ здійснюється за погодинним графіком та затвердженій схемі.

Планові об’єми ТПВ не ущільнених, що підлягають вивозу, визначається в відповідності з діючими нормами накопичення або встановленими на об’єкті контейнерами та відображаються в наведеному розрахунку: населенням на місяць складає 4349,89м3, на притиральну територію – асфальтоване покриття 432,74м3 , не асфальтоване 231,4м3 (п. 4.2. договору).

Таким чином, загальний об’єм накопичення сміття складає 5014,03м3, тариф 18,42грн./м3, оплата за місяць послуг 92358,43грн.

Пунктом 4.3. договору сторони передбачили, що при виникненні розбіжностей відносно об’ємів контейнерів - смяттязбірників об’ємам ТПВ, вказаних в п. 4.2. договору сторони здійснюють контрольний замір, результати якого оформлюють двостороннім актом.

Згідно до п. 5.3. договору оплату за вивіз ТПВ здійснюється до 5 числа наступного за звітним місяцем, що підтверджено у встановленому порядку об’ємамі, відповідно талонів та графіку вивозу.

Відповідно до наданих суду талонів за період з 01.04.2007р. по 30.04.2007р. позивачем були виконані роботи по вивезенню ТПВ в об’ємі 8128,40м3, на загальну суму 149725,13грн.

У судовому засіданні 22.11.2007р. були дослідженні оригінали талонів на вивіз ТОВ за спірний період, які підписані та скріплені печатками з обох сторін без зауважень.

Зі сторони відповідача зазначені талони підписані та скріплені печатками Житлово-експлуатаційними конторами, які відповідно до п. 1.4. Статуту Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецьк” є підпорядкованими структурними підрозділами останньому.

Відповідач умови договору виконав частково, за надані послуги розрахувався в суму 51534,44грн., що підтверджено виписками банку, крім того позивачем була зарахована перплата за попередні періоди (за перший квартал 2007р. в розмірі 6946,62грн. та за травень 2007р. в розмірі 32140,03грн.) в сумі 39086,65грн., таким чином надані послуги оплачені на загальну суму 90621,09грн.

Також відповідачу були виписані податкові накладні № 20002 від 28.04.2007р. та № 25235 від 31.05.2007р. екземпляри яких надані до матеріалів справи.

З огляду на наявні в матеріалах справи копії податкових накладних, оригінали яких були передані позивачем відповідачу для включення податку на додану вартість до податкового кредиту, суд вважає доведеними факти здійснення господарських операцій позивача з виконання послуг з вивезення ТПВ та відповідачем з одержання цих послуг, оскільки вони у повному обсязі відображені позивачем у податковому обліку у відповідних податкових періодах.

Відповідач умови договору виконав частково за надані послуги розрахувався в сумі 90621,09грн., що підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами.

Таким чином на момент слухання справи за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 59104,04грн.

За результатами розгляду матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від  виконання зобов’язання  і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші  учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних  вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву,  що  зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідач доказів погашення суми боргу в розмірі 59104,04грн. не представив.

Щодо заперечень відповідача в обґрунтування яких останній посилається на завищення норм ТПВ позивачем, та можливості утворення вказаних об’ємів сміття від діяльності орендних підприємств, магазинів, то суд виходить з наступного.

Згідно до п. 4.3. договору встановлено можливість складання актів, для встановлення фактичних об’ємів сміття, однак зазначеним пунктом відповідач не скористався, а пунктом 2.9. договору встановлений обов’язок замовника здійснювати за вивезенням ТПВ, та вести облік обмів вивозу ТБО, але доказів обліку обмірів ТБО суду не надано. Крім того талони які надану суду, містять підписи та печатки сторін. Щодо збільшення об’ємів за рахунок орендарів, то суду не надано належних доказів в підтвердження викладених обставин. Відповідач до матеріалів справи надані акти відповідача, про те, що сміття не вивозилося та встановлення часу вивезення сміття, то суд зазначає, що зазначені акти датовані 12.07.2007р., 16.07.2007р., 19.07.2007р., 24.07.2007р., 25.07.2007р., 26.07.2007р. та не стосуються спору, оскільки спірним період є квітень 2007р., а ні липень 2007р. тому до уваги зазначені акти судом не приймаються.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін. Такими засобами доведення є письмові і речові докази, висновки судових експертів, пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому засіданні.

Суд вважає, що відповідачем не доведено обставин на які він посилався у судових засіданнях, як на відсутність заборгованості.

Крім того суд зазначає, що представник відповідача та третьої особи у судове засідання не з’явилися, витребувані судом документи не надавали, у зв’язку з чим, Господарський суд ухвалу від 06.11.2007р. надіслав на виконання до виконавчої служби  для примусового її виконання  щодо дій, які повинні бути вчинені сторонами.

Одна зазначена ухвала була повернена до Господарського суду Донецької області з постановою про відмову в відкритті виконавчого провадження оскільки не вказана адреса боржника, відсутній строк пред’явлення виконавчого документу до виконання.

Щодо вимог позивача по зустрічному позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” заборгованості станом на 01.08.2007р. в розмірі 18404,15грн., то суд виходить з наступного.

В обґрунтування заявленої суми позивач посилається на п. 5.5.договору № 70189 від 03.01.2007р. про вивезення твердих побутових відходів.

Умовами зазначеного пункту передбачено, що Підрядник перераховує Замовнику за надані послуги зі збору від населення та від орендарів та власників оплати за вивезення ТПВ 2% від перерахованої Замовником суми.

Дослідивши зміст договору суд встановив, що умовами договору не визначений строк виконання зобов’язання щодо оплати послуг в розмірі 2%.

Як вбачається з п. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем до матеріалів справи не надано будь яких доказів звернення до відповідача з вимогою погашення суми наданих послуг в розмірі 18404,15грн.

З огляду на зазначене суд вважає, що у відповідача не виникло зобов’язання по сплаті боргу у сумі 18404,15грн. у зв’язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 49, 60, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” м. Донецьк до Комунального підприємства “Служби єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 59104,04грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” (83001, м. Донецьк, вул.. Постишева, 70, р/р 17 в ДОД АКБ УСБ, МФО 334011, ЗКПО 05478812) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” (83023, м. Донецьк, вул. Лабутенко, 14, р/р 7511 у ДОФ АКБ УСБ м. Донецька, МФО 334011, ЗКПО 33671231) заборгованість в розмірі 59104,04грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 591,04грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Комунального підприємства “Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Грінко-Дон” про стягнення заборгованості в розмірі 18404,15грн. відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мартюхіна Н.О.