СУД
СУД
У Х В А Л А

01.11.07                                                                                 Справа № 6/678.

Суддя Василенко Т.А, розглянувши скаргу ДП „Ровенькиантрацит” на бездіяльність державної виконавчої служби  по справі № 6/678 за позовом

Державного підприємства “Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Комун сервіс України”, м. Луганськ

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову –Відкрите акціонерне товариство “Дніпроенерго”, м. Запоріжжя

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову –Відкрите акціонерне товариство “Дніпровський металургійний комбінат”, м. Дніпродзержинськ

про стягнення  11 000 000 грн. 00 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –Потьомкіна  Т.В. (довіреність № 1-3/3д-124 від 25.07.07),

від відповідача –не прибув,

від 3-ї  особи –ВАТ «Дніпроенерго»- Дригайло Т.В. (дов. № 10/9210-109 від 29.12.06),

від ДВС –не прибув,

в с т а н о в и в:

При друкуванні ухвали суду від 15.10.2007.  у справі № 6/678 були припущена описка та у вступній частині було зазначено, що від відповідача прибув –Дригайло Т.В. (дов. 10/9210-109 від 29.12.06) в той час, як зазначений представник прибув від 3-ї особи –ВАТ „Дніпроенерго”. З огляду на викладене, відповідно до ст. 89 ГПК України слід виправити допущену в ухвалоі суду від 15.10.07. описку та вказати:

„від відповідача –не прибув;

від 3-ї особи ВАТ „Дніпроенерго” -  Дригайло Т.В. (дов. 10/9210-109 від 29.12.06)”.

Обставини справи: розгляд скарги  ДП „Ровенькиантрацит” від 20.09.2007. на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.12.06. по справі № 6/678 позов було задоволено повністю  та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 11 000 000 грн. 00 коп., держмито у сумі 25 500 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

29.12.2006. на  виконання вказаного рішення по справі був виданий наказ позивачу.

Позивачем до  суду подана скарга від 20.09.2006. на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби, за якою позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби по виконанню наказу господарського суду Луганської області від 29.12.2006. № 6/678;

- зобов’язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби вжити заходи щодо виконання наказу суду 29.12.2006. № 6/678.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 03.04.07. ВПВР Департаменту ДВС було відкрите виконавче провадження за наказом суду № 6/678 від 29.12.06 і боржнику наданий термін на добровільне виконання рішення суду. Добровільно боржником стягнена сума сплачена не була, а також органом примусового виконання рішень будь-яких заходів щодо її стягнення у примусовому порядку також вжито не було. У зв’язку з чим позивач звернувся до суду із даною скаргою.

Відповідач  та ДВС пояснення на скаргу позивача  не надали.

Оцінивши доводи позивача по даній справі суд прийшов до висновку щодо задоволення вимог за скаргою позивача з огляду на наступне.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами від імені України і є обов’язковими для виконання на всій території України. Обов’язковість рішення суду, як одна з засад судочинства також встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Статтею 4-5 ГПК України встановлено, що господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення та постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов, господарських судів тягне відповідальність, встановлену ГПК України та іншими законами України.

Відповідно до ст.. 25 Закону України „Про виконавче провадження”  державний виконавець зобов’язаний провести виконавчі дії по виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Законом України від 02.06.2005. № 2631-1У «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо приведення законодавства у відповідність із Цивільним кодексом України»внесено зміни, зокрема до Закону України «Про виконавче провадження», з яких випливає, що державний виконавець уповноважений накладати арешт на кошти юридичних або фізичних осіб, що знаходяться на їх рахунках в установах банків, виключно на підставі рішення суду (частина 3 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пунктів 1 та 6 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»виконанню Державною виконавчою службою підлягають рішення, ухвали і постави судів загальної юрисдикції у цивільних справах та господарських судів.

Частиною першою та другою статті 50 даного Закону зазначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій

реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах, чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах (пункт 2 частини першої статті 55 вказаного Закону).

Із матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження щодо виконання наказу господарського суду Луганської області № 6/678 від 29.12.07 відкрито 03.04.07. Разом з цим ВПВР Департаменту ДВС будь-яких відомостей щодо вжиття

відповідних заходів з моменту відкриття виконавчого провадження не надано, разом з цим станом на 03.10.2007. закінчився встановлений законом строк для здійснення виконавчих дій.

ВПВР Департаменту ДВС не доведено суду, що службою були здійснені всі необхідні та передбачені законом заходи щодо  виконання наказу суду та встановлення наявності грошей та майна у відповідача.

З огляду на викладене доводи позивача за скаргою слід визнати обґрунтованими та задовольнити скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86,121 -2 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1.          Скаргу позивача  задовольнити.

2.          Визнати бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту

Державної виконавчої служби щодо виконання наказу № 6/678.

3.          Зобов’язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту

Державної виконавчої служби вжити заходів щодо виконання наказу № 6/678.

Суддя                                                                                                   Т.А.Василенко

Помічник судді                                                                                        Т.В.Шкуть