ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2007                                                                                                       Справа № 7/193-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіній Н.В.

за участю представників:

позивача: Кучерева Н.В.- нач. юр. відділу, дов.№158 від 12.10.2006 року

відповідача: не явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства „Агро-Союз” (с. Миколаївка Дніпропетровської області) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2007 року по справі №7/193-07

за позовом: акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) (м. Київ) в особі філії „Відділення Промінвестбанку у м. Дніпропетровську” (м. Дніпропетровськ)

до: приватного сільськогосподарського підприємства „Агро-Союз” (с. Миколаївка Дніпропетровської області)

про: стягнення заборгованості у сумі 234739,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04 липня 2007 року у справі №7/193-07 (суддя Коваль Л.А.) був задоволений позов акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закритого акціонерного товариства) (м. Київ) в особі філії „Відділення Промінвестбанку у м. Дніпропетровську” (м. Дніпропетровськ) до приватного сільськогосподарського підприємства „Агро-Союз” (с. Миколаївка Дніпропетровської області) про стягнення 234739 грн. 73 грн. заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №30-0730/02-01 від 31.08.2006 року (проценти за період березень-травень 2007 року) і зазначена заборгованість стягнена з відповідача на користь позивача. Крім того, з відповідача на користь позивача було стягнено 2347,40 грн. витрат по сплаті державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Приватне сільськогосподарське підприємство „Агро-Союз” (с. Миколаївка Дніпропетровської області) –відповідач –не погодився із рішенням суду і подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2007 року у справі №7/193-07 у повному обсязі і прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що прийняте судом рішення не відповідає обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що позовна заява була оформлена з порушенням норм ст.ст.1, 54 ГПК України: позивачем не було зазначено про факт порушення з боку відповідача права позивача. Так дата остаточного повернення кредитних коштів встановлена у кредитному договорі і є 27.08.2007 року, що свідчить про ту обставину, що спору між сторонами стосовно повернення кредитних коштів не існує. Щодо процентів за користування кредитними коштами, то в силу п.3.2 Договору проценти нараховуються банком, але позивачем не було надано доказів нарахування процентів за березень-травень 2007 року. Крім того, п.2.2 Договору надає відповідачу право сплачувати проценти на протязі 60 днів з дати їх нарахування, тобто плата за кредит за березень 2007 року повинна вноситися не пізніше 29 травня 2007 року, за квітень 2007 року –02 липня 2007 року, а за травень 2007 року –30 липня 2007 року. За таких обставин відповідач вважає, що позовні вимоги були заявлені без урахування моменту виникнення заборгованості за кредитним договором. Оскільки у справі відсутні докази нарахування банком процентів у встановленому договором порядку, то спір між сторонами відсутній.

Позивач –акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) (м. Київ) в особі філії „Відділення Промінвестбанку у м. Дніпропетровську” (м. Дніпропетровськ) –у відзиву на апеляційну скаргу і у судовому засіданні пояснив, що кредитним договором не передбачено обов’язку банку направляти апелянту інформацію щодо суми нарахованих процентів за користування кредитом за відповідний період. Апелянт же зобов’язався оплачувати проценти щомісячно в день їх нарахування, тому не можна ставити в залежність обов’язок апелянта по сплаті процентів в залежність від отримання інформації стосовно суми нарахованих процентів. Позивач також пояснює, що за період з серпня 2006 року по лютий 2007 року проценти сплачувалися відповідачем своєчасно і у встановлений договором строк, а починаючи з березня 2007 року відповідач у порушення ст.525 ЦК України в односторонньому порядку відмовився від виконання зобов’язань за договором. Позивач також зазначає, що обов’язок позичальника сплачувати проценти встановлена не тільки укладеним кредитним договором, а й нормами чинного цивільного та господарського законодавства. На думку позивача, відповідач неправильно застосовує до спірних правовідносин п.2.2 Договору, оскільки цей пункт визначає не сплату процентів за кредитом, а дату остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією, у тому числі і суму кредиту. Банк також відповідно до чинного законодавства обрав спосіб захисту порушених прав шляхом звернення до суду.

13.09.2007 року від відповідача надійшла заява про зупинення провадження по справі, у зв’язку з поданням ним до господарського суду позову про тлумачення умов договору про відкриття кредитної лінії №30-0730/02-01 від 31.08.2006 року, у якому відповідач просить суд постановити рішення про тлумачення змісту правочину в частині порядку сплати процентів позичальником за умовами п.3.2 і п.4.4 договору.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.09.2007 року розгляд справи був відкладений на 12.00 27.09.2007 року.

25.09.2007 року від позивача надійшло пояснення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, у яких зазначається, що відповідачем шляхом подання заяви здійснюється затягування судового процесу, а заява про тлумачення умов договору була повернута господарським судом Дніпропетровської області без розгляду ухвалою від 17.09.2007 року. Крім того, на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість за кредитом і процентами у загальному розмірі 6000000 грн.

У судове засідання 27.09.2007 року представник відповідача не явився і надав письмове клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з його відрядженням до м. Нікополя і необхідністю проведення звірки розрахунків по сумі позову. Заявлене клопотання задоволенню не підлягає, оскільки строк розгляду справи закінчується, розрахунок позивача щодо розміру нарахованих процентів за користування кредитними коштами у судової колегії сумніву не викликає і виконаний відповідно до норм законодавства, а відрядження виписане на посадову особу ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго”, яка не є учасником процесу. Крім того, у судовому засіданні 13.09.2007 року сторонам була надана можливість висловити свої доводи і заперечення по апеляційній скарзі і додаткові пояснення від відповідача судом не вимагалися.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухав представника позивача, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що при розгляді справи по суті місцевим господарським судом Дніпропетровської області було обґрунтовано встановлено, що 31.08.2006 року між акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі філії „Красногвардійське відділення Промінвестбанку” (м. Дніпропетровськ) (в подальшому - "Відділення Промінвестбанку в м. Дніпропетровськ") та приватним сільськогосподарським підприємством "Агро-Союз" (с. Миколаївка П`ятихатського району Дніпропетровської області) був укладений кредитний договір про відкриття кредитної лінії №30-0730/02-01. Відповідно до зазначеного договору позивач прийняв на себе зобов’язання надати позичальнику (відповідачу) кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 6000000,00 гривень (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених Договором, а позичальник –повернути кредит та сплатити проценти, встановлені Договором (п.2.1. Договору).

Згідно п.3.1 Договору кредит надається банком позичальнику шляхом оплати в межах сум та відповідно до термінів, визначених п. 2.1. цього договору, розрахункових документів (платіжних доручень) позичальника безпосередньо з позичкового рахунку: № 392, відкритого банком, на рахунки контрагентів позичальника відповідно до цільового призначення кредиту (п.3.1. Договору). Пунктом 2.2. Договору сторонами була визначена дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - 30.08.2007 року.

Відповідно до п. 3.2. Договору за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником банку проценти, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 17 (сімнадцять) відсотків річних.          Відсотки нараховуються з дати першої оплати розрахункових документів позичальника  з позичкового рахунку по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії коштів. При розрахунку процентів використовується метод „факт/факт”, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році. Проценти нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з дати першої видачі по останній робочий день місяця, в якому наданий кредит, а також в день остаточного повернення кредиту, визначеного п.2.2 Договору. Проценти сплачуються позичальником щомісячно в день їх нарахування з поточного рахунку позичальника.

Позивач виконав свої зобов’язання за договором у повному обсязі і перерахував з позичкового рахунку відповідача на рахунки його контрагентів кредитні кошти у сумі 6000000 грн., що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень (а.с. 11-25).

Як вже зазначалося до обов’язків відповідача відноситься щомісячна сплата процентів в день їх нарахування, тобто у останній робочий день місяця. Відповідач не виконав свої зобов’язання по сплаті процентів за користування кредитними ресурсами за період березня-травня 2007 року. Загальна заборгованість по процентах за зазначений період становить 234739,73 грн., що повністю підтверджується матеріалами справи.

Оскільки в силу ст.526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а договір, укладений між сторонами, не ставить в залежність обов’язок позичальника на сплату процентів за кредитним договором від їх нарахування з боку кредитора, то відповідач зобов’язаний був у порядку ст.3.2 кредитного договору сплатити проценти за користування кредитом.

Доказів сплати процентів відповідач ні до місцевого господарського суду, ні до апеляційного господарського суду не надав, а строк виконання зобов’язання по сплаті настав.

За таких обставин місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги.

Щодо подання відповідачем позову про тлумачення умов договору, то ця обставина не перешкоджає перегляду справи по суті, тому заявлене клопотання судом не задоволено. Апеляційний господарський суд погоджується із думкою місцевого господарського суду, що згідно п. 2.2. Договору у разі несвоєчасної сплати плати за кредит відповідно до п. 3.2. Договору, датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є шістдесятий календарний день від дня нарахування плати за кредит, яка несплачена у встановлений Договором строк, але не пізніше дати остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту. Однак позивач не заявляв вимогу про повернення всіх коштів за кредитною лінією, а просив стягнути лише проценти, які не сплачені у строки, встановлені п.3.2. Договору, - щомісячно в останній робочий день місяця, та які мають бути сплачені саме в цей строк. Пункт 2.2. Договору не спростовує наявність п.3.2. Договору та строку сплати процентів, встановленого п.3.2. Договору.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду щодо безпідставної відмови від виконання зобов’язань по оплаті процентів за кредитним договором є обґрунтованим і був відповідною підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства „Агро-Союз” (с. Миколаївка Дніпропетровської області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04 липня 2007 року по справі №7/193-07 залишити без зміни.

Головуючий                                                                                          О.С.Євстигнеєв

Судді:                                                                                                      Л.О.Лотоцька

Р.М.Бахмат

(постанова виготовлена у повному обсязі 28.09.2007 року)

З оригіналом згідно.

Помічник судді                                                              М.В. Юрченко

28.09.2007р.