КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2007                                                                                           № 15/178б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:            Гарник Л.Л.

при секретарі:

За участю представників:

від боржника - Константінов В.В. директор (паспорт МК 933539, виданий МВМ Дзержинського РВ УМВС України в Харківській області 29.09.1998 року);

від Акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк” – Атаманенко О.П. (довіреність № 178 від 27.08.2007 року);

від Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва – Ляшенко А.П. (довіреність № 10/9/10-015 від 09.01.2007 року);

від власника майна боржника – Пікуля С.В. (довіреність № 4199 від 18.07.2007 року);

за участю власника майна боржника – Онищенко Ю.Г. (паспорт СН 346895, виданий Залізничним РУГУ МВС України в м. Києві 10.12.1999 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ПП "Торговий дім "СОЮЗ" та Акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк”

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 28.08.2007

у справі № 15/178б

за заявою                               ПП "Торговий дім "СОЮЗ"

до                                                   ПП "Торговий дім "СОЮЗ"

про                                                  визнання банкрутом

Суть ухвали і скарги:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28 серпня 2007 року, яка прийнята у справі № 15/178-б (суддя – Хоменко М.Г.), за заявою приватного підприємства “Торговий дім “Союз” (надалі - Боржник, Підприємство) про визнання банкрутом, задоволено клопотання Онищенка Ю.Г. про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі № 15/178-б до вирішення Солом’янським районним судом м. Києва справи № 2-2936-1/07 за позовом Онищенко Т.А. (т. 1 а.с. 162-163).

Приватне підприємство “Торговий дім “Союз”, не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу (т. 2 а.с. 2-5).

Акціонерний комерційний банк “ТАС-Комерцбанк” (надалі - Банк), не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та передати справу на розгляд до господарського суду м. Києва (т. 2 а.с. 17-18).

Представник приватного підприємства “Торговий дім “Союз” у судовому засіданні 19.11.2007 року погоджується з вимогами, що викладені Банком в апеляційній скарзі, а тому просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 28 серпня 2007 року, а апеляційну скаргу Банку – задовольнити з підстав, викладених, зокрема, у відзиві на апеляційну скаргу від № 19/11 від 19.11.2007 року (т. 2 а.с. 47) та наданих поясненнях (т. 2 а.с. 50-51).

Представник Акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк” у судовому засіданні 19.11.2007 року погоджується з вимогами, що викладені Підприємством в апеляційній скарзі, а тому просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 28 серпня 2007 року, а апеляційну скаргу Підприємства – задовольнити з підстав, викладених у наданих поясненнях (т. 2 а.с. 50-51).

Представник Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва (надалі - Інспекція) у судовому засіданні 19.11.2007 року погоджується з вимогами, що викладені Підприємством та Банком в апеляційних скаргах, а тому просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 28 серпня 2007 року, а апеляційні скарги – задовольнити з підстав, викладених у наданих поясненнях (т. 2 а.с. 50-51).

Власник майна Боржника Онищенко Ю.Г. та його представник у судовому засіданні 19.11.2007 року не погоджуються з вимогами, що викладені Підприємством та Банком в апеляційних скаргах, а тому просять залишити ухвалу господарського суду м. Києва від 28 серпня 2007 року без змін, а апеляційні скарги – без задоволення з підстав, викладених у поясненні до апеляційних скарг № 63 від 26.10.2007 року (т. 2 а.с. 34-36), уточненні до пояснення до апеляційних скарг від 29.10.2007 року (т. 2 а.с. 40) та наданих поясненнях (т. 2 а.с. 50-51).

Київський апеляційний господарський суд відхиляє заявлене представником Акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк” письмове клопотання № 815 від 19.11.2007 року про відсторонення Онищенка Ю.Г. від участі у справі (т. 2 а.с. 48), з наступних підстав. Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) визначено, що до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон). Згідно ст. 1 Закону учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю. З огляду на наведені положення чинного законодавства, апеляційний господарський суд зазначає, що норми Закону встановлюють особливості суб’єктного складу учасників судового процесу у справах про банкрутство, зокрема, відносять до учасників провадження у справі про банкрутство власника майна боржника. При цьому, допущення такої особи до участі у справі та її вступ у справу про банкрутство у порівнянні з порядком вступу в господарську справу та участю у ній третьої особи передбачений різними нормами та відрізняється по суті. Так, положеннями чинного господарського процесуального законодавства не передбачено вирішення питання про допущення власника майна боржника до участі у справі та його вступ у справу про банкрутство шляхом винесення з цього приводу ухвали. Таким чином, слід зробити висновок про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Банку про відсторонення Онищенка Ю.Г. від участі у справі про банкрутство Боржника з тих мотивів, що питання допущення його до участі у справі не було вирішено та з цього приводу не було винесено жодної ухвали. Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що процесуальний статус Онищенка Ю.Г. (який є співвласником майна Боржника) як учасника провадження у справі прямо визначений ст. 1 Закону.

Заслухавши усні пояснення представників Боржника, Банку, Інспекції, власника майна Боржника Онищенко Ю.Г. та його представника у судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27 березня 2007 року було порушено провадження у справі № 15/178-б про банкрутство приватного підприємства “Торговий дім “Союз” за заявою останнього в порядку ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (т. 1 а.с. 1-2).

Онищенко Ю.Г. подав до господарського суду м. Києва клопотання № 48 від 31.07.2007 року про зупинення провадження у справі № 15/178-б до вирішення справи № 2-2936-1/07, яка розглядається Солом’янським районним судом м. Києва (т. 1 а.с. 155-156).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28 серпня 2007 року задоволено клопотання Онищенка Ю.Г. про зупинення провадження у справі, зупинено провадження у справі № 15/178-б до вирішення Солом’янським районним судом м. Києва справи № 2-2936-1/07 за позовом Онищенко Т.А. (т. 1 а.с. 162-163).

В обґрунтування своєї позиції суд першої інстанції посилається на те, що подальший розгляд справи неможливий до вирішення Солом’янським районним судом м. Києва справи № 2-2936-1/07 за позовом Онищенко Т.А. про поновлення спільної сумісної власності подружжя та скасування змін до установчих документів Підприємства, у якому оскаржується рішення співвласників Підприємства про ліквідацію останнього (протокол № 2 від 21.02.2007 року), у зв’язку з чим клопотання Онищенка Ю.Г. підлягає задоволенню. При цьому, місцевий господарський суд керувався нормами ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 79, 86 Господарського процесуального кодексу України (надалі – ГПК України) (т. 1 а.с. 162-163).

Між тим, зазначений висновок суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі слід визнати таким, що зроблений з неправильним застосуванням норм процесуального права (п. 4 ч. 1 ст. 104 ГПК України).

За таких обставин, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а апеляційні скарги – задоволенню. Поряд з цим, апеляційний суд вважає за необхідне, керуючись, зокрема, ст.ст. 4-1, 106 ГПК України, передати справу № 15/178-б на розгляд місцевого господарського суду.

До вказаних висновків апеляційна інстанція дійшла враховуючи наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 1 ст. 99 ГПК України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Частиною 2 ст. 106 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 79 ГПК України встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. Господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках: 1) призначення господарським судом судової експертизи; 2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів; 3) заміни однієї з сторін її правонаступником внаслідок реорганізації підприємства, організації.

З аналізу положень вищенаведеної норми процесуального права, можна зробити висновок, що підставами для зупинення провадження у справі є, з одного боку, неможливість розгляду такої справи до вирішення іншої справи, а з іншого боку, пов’язаність цих справ між собою.

У відповідності до частини 1 ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі – Закон), якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язані звернутися в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Таким чином, підставами для порушення провадження у справі та визнання боржника банкрутом в порядку, передбаченому ст. 51 Закону, є звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) такого боржника в господарський суд із заявою про порушення справи про банкрутство, за наявності рішення уповноваженого органу про ліквідацію такого боржника-юридичної особи та при умові недостатності вартості його майна для задоволення вимог кредиторів. При цьому, положення Закону в частині звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) в господарський суд із відповідною заявою мають імперативний характер і передбачають, що за наявності вище перерахованих обставин (наявності рішення про ліквідацію та недостатність майна для задоволення кредиторських вимог) боржник ліквідується лише в порядку, передбаченому Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу № 2 загальних зборів співвласників приватного підприємства “Торговий дім “Союз” від 21.02.2007 року (т. 1 а.с. 48), співвласниками Підприємства було прийняте рішення щодо його припинення шляхом ліквідації та призначення відповідальним за ліквідацію директора Константінова В.В., якого уповноважено здійснити всі необхідні заходи для ліквідації Підприємства відповідно до вимог чинного законодавства України. У заяві про порушення справи про банкрутство (т. 1 а.с. 3-7), за підписом директора Підприємства Константінова В.В., Боржник зазначає, що в ході ліквідації Підприємства було встановлено, що сума заборгованості перевищує суму активів, у зв’язку з чим існує необхідність звернутись до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд зазначає, що на час прийняття оскаржуваної ухвали існували підстави для порушення провадження у справі про банкрутство Підприємства у порядку ст. 51 Закону та для його подальшого здійснення.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначає, що подальший розгляд справи про банкрутство Підприємства неможливий до вирішення Солом’янським районним судом м. Києва справи № 2-2936-1/07 за позовом Онищенко Т.А. про поновлення спільної сумісної власності подружжя та скасування змін до установчих документів Підприємства, у якому оскаржується рішення співвласників Підприємства про ліквідацію останнього (протокол № 2 від 21.02.2007 року). У матеріалах справи наявні копія ухвали Солом’янського районного суду м. Києва від 09.07.2007 року про відкриття провадження у справі № 2-2936-1/07 за позовною заявою Онищенко Т.А. до Онищенка Ю.Г. про поновлення права спільної власності подружжя та скасування змін до установчих документів (т. 1 а.с. 157) та копія позовної заяви Онищенко Т.А. (т. 1 а.с. 158-159). Предметом позову у даній справі є, зокрема, визнання недійсним всіх рішень, які були прийняті загальними зборами співвласників Підприємства у складі Онищенка Ю.Г. та Жили В.О.

Незважаючи на те, що у справі за позовом Онищенко Т.А. предметом розгляду є питання дійсності рішень загальних зборів співвласників Підприємства, у тому числі і рішення щодо припинення останнього шляхом ліквідації, апеляційна інстанція вважає за необхідне зазначити, що на момент винесення оскаржуваної ухвали об’єктивної неможливості здійснення подальшого провадження у даній справи про банкрутство до вирішення Солом’янським районним судом м. Києва справи № 2-2936-1/07 за позовом Онищенко Т.А. не існувало. Так, рішення загальних зборів співвласників від 21.02.2007 року є на даний час дійсним, а заява про порушення справи про банкрутство була подана до господарського суду, оскільки, за наявності обставин прийняття рішення про ліквідацію та недостатності майна для задоволення кредиторських вимог, Боржник може бути ліквідований лише в порядку, передбаченому Законом.

Крім того, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 86 ГПК України ухвала господарського суду повинна містити мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство. При цьому, статтею 79 ГПК України визначені підстави для зупинення провадження у справі. З огляду на положення ст. 86 ГПК України, господарський суд, приймаючи ухвалу про зупинення провадження у справі, в її мотивувальній частині повинен обґрунтувати її винесення наявністю обставин, що відповідно до ст. 79 є підставами для зупинення провадження у справі, посилаючись при цьому на норми чинного законодавства. Проте, як вбачається з тексту мотивувальної частини оскаржуваної у даній справі ухвали, судом першої інстанції при її прийнятті не було наведено обґрунтування того, у чому саме полягає неможливість розгляду даної справи про банкрутство. Місцевий господарський суд лише зазначив, що подальший розгляд справи неможливий до вирішення Солом’янським районним судом м. Києва справи № 2-2936-1/07 за позовом Онищенко Т.А.

Враховуючи вищевикладений аналіз норм чинного законодавства, обставин справи та наявних у її матеріалах доказів, апеляційна інстанція вважає, що місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваної ухвали, необґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі про банкрутство Підприємства до вирішення Солом’янським районним судом м. Києва справи № 2-2936-1/07.

За таких обставин, апеляційний господарський суд констатує, що вимоги скаржників про скасування оскаржуваної ухвали про зупинення провадження у справі, які викладені в апеляційних скаргах, обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 51 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 4-1, 32, 33, 34, 43, 79, 86, 91, 94, 99, 101 – 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, ---

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги приватного підприємства “Торговий дім “Союз” та Акціонерного комерційного банку “ТАС-Комерцбанк” задовольнити повністю.

2.Ухвалу господарського суду м. Києва від 28 серпня 2007 року у справі № 15/178-б скасувати повністю.

3.Справу № 15/178-б передати на розгляд господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Гарник Л.Л.