ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2007 р.
Справа 7/449

За позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “АПЛ-ГРУП”

До
Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України

Про
спонукання до виконання дій

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

Від позивача
Матвійчук О.В. —представник за довіреністю № 7 від 13.07.2007 р.,   Філіпова Г.К. — представник за довіреністю № 12 від 13.09.2007 р.,  Мельник М.С. —представник за довіреністю № 4 від 22.08.2007 р.,  Стародубов О.В. —представник за довіреністю № 4 від 22.08.2007

Від відповідача
Козік О.Й. —представник за довіреністю № 20 від 20.07.2007 р.,  Дем`янчук І.І. —представник за довіреністю № 259/01-10-59 від 27.07.2007 р.

У судовому засіданні, яке відбулося 15.10.2007 р., за згодою присутніх представників сторін судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні Товариства з обмеженою відповідальністю “АПЛ-ГРУП” до Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України про зобов’язання звільнити земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Ярославський, 1/3-Л, від майна, що належить йому.

Провадження у справі № 7/449 порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2007 р. (суддя Якименко М.М.).

Ухвалою в.о. заступника голови Господарського суду міста Києва від 06.08.2007 р. заяву відповідача про відвід судді Якименка М.М. залишено без задоволення, справу № 7/449 передано для подальшого розгляду судді Шабуніну С.В.

Ухвалою від 08.08.2007 р. справу № 7/449 прийнято до свого провадження суддею Шабуніним С.В. та призначено до розгляду на 27.08.2007 р.

27.08.2007 р. термін розгляду спору продовжено ухвалою суду за сумісним клопотанням представників сторін.

27.08.2007 р. в судовому засіданні оголошувалася перерва до 24.09.2007 р.

24.09.2007 р. розгляд справи було відкладено на 15.10.2007 р. у зв’язку з неявкою  відповідача.

15.10.2007 р. представник позивача надав суду копію ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 30.07.2007 р. про повернення Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України позовної заяви до Київської міської ради про визнання нечинним рішення від 28.09.2006 р. № 92/149 “Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю “АПЛ-ГРУП” земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського обслуговування та підземним паркінгом на провулку Ярославському 1/3 (літ.Л) у Подільському районі м. Києва”. Дана ухвала свідчить про відсутність підстав для зупинення провадження у справі № 7/449 до розгляду Святошинський районним судом справи за позовом відповідача до Київської міської ради про нечинним рішення № 92/149 від 28.09.2006 р., у зв’язку з чим суд відмовляє відповідачу у задоволенні наявного в матеріалах справи клопотання від 14.08.2007 р. № 08.

До початку розгляду спору по суті, представник відповідача заявив письмове клопотання № 47 від 15.10.2007 р. про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Національної академії наук України, а також клопотання № 47 від 15.10.2007 р. про залучення в такому ж статусі Кабінету Міністрів України та прокуратури міста Києва. На думку відповідача, мотиви задоволення заявлених клопотань ґрунтуються на тому, що передана позивачу в користування земельна ділянка та тимчасові будівлі і споруди, що на ній розташовані, перебувають у користуванні відповідача та знаходяться на його балансі, що підтверджується актом без номеру від 30.05.1998 р. та довідкою № 251/01-10-149 від 23.02.2007 р. Відповідно до Закону України “Про особливості правового режиму майнового комплексу Національної академії наук України” вилучення земельних ділянок та відчуження нерухомого майна Національної академії наук України здійснюється лише за погодженням та в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки вказані об’єкти перебувають у віданні Національної академії наук України, відповідач вважає, що наслідки розгляду справи вплинуть на права та обов’язки Національної академії наук України, Кабінету Міністрів України та прокуратури міста Києва.

Представники позивача заперечували проти задоволення заявлених представником відповідача клопотань №№ 47, 47 від 15.10.2007 р.

Розглянувши подані клопотання та заслухавши позицію представників сторін, суд не вбачає підстав для їх задоволення з наступних мотивів:

В листі Національної академії наук України № 16/495-21 від 29.05.2007 р. на адресу позивача вказується, що по провулку Ярославському, 1/3 Л у м. Києві знаходиться майно (будівлі і споруди), що перебувають на балансі відповідача, а передача позивачу в користування земельної ділянки за кодом 85:321:008 виконана без узгодження з фактичним землекористувачем — Інститутом хімії поверхні ім. О.О. Чуйка.

З наведеного слідує, що Національна академія наук України підтверджує статут відповідача як фактичного землекористувача та балансоутримувача майна, що знаходиться на такій земельній ділянці. Натомість, відповідачем не надано доказів на підтвердження прав Національної академії наук України як володільця, користувача або ж розпорядника тимчасових будівель, розташованих по провулку Ярославському, 1/3 Л у м. Києві та земельної ділянки з кадастровим номером :85:321:008 (відповідний державний акт чи рішення компетентного органу, реєстраційне посвідчення, договір оренди тощо). При цьому, суд звертає увагу на те, що вказана земельна ділянка передана позивачу в користування рішенням органу місцевого самоврядування, з чого слідує, що така ділянка не могла перебувати в державній власності.

Крім того, суд зважає на те, що предметом спору у даній справі є відновлення прав позивача як користувача земельної ділянки, переданої йому в користування з земель територіальної громади міста Києва, у зв’язку з чим, рішення у справі не може зачіпати права чи обов’язків Кабінету Міністрів України та прокуратури міста Києва по відношенню до однієї з сторін спору. Поміж іншим, питання участі прокурора у справі врегульовані відповідними нормами Господарського процесуального кодексу України та Закону України “Про прокуратуру” і реалізовується шляхом вступу прокурора у справу як самостійного учасника процесу, наділеного спеціальним законодавством відповідною компетенцією. Отже, підстави для залучення прокурора м. Києва до участі у даній справі в якості третьої особи відсутні.

Під час судового розгляду справи представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити, з врахуванням письмових уточнень, поданих 24.09.2007 р.,  зобов’язавши відповідача звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, провул. Ярославський, 1/3, літера Л у Подільському районі м. Києва, кадастровий № :85:321:008, від будь-якого майна та повернути самочинно зайняту земельну ділянку позивачу, а також визнавши за позивачем право на відновлення попереднього стану такої земельної ділянки. Як вбачається з позовної заяви та пояснень представників позивача заявлені вимоги мотивовані порушенням відповідачем прав позивача як користувача земельної ділянки, оскільки самовільно зведені відповідачем будівлі на переданій позивачу в оренду земельній ділянці унеможливлюють реалізацію прав на неї .

Відповідачем надано відзив на позовну заяву від 15.10.2007 р., згідно з яким Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України не визнає позовні вимоги і вважає, що позовна заява має бути повернута без розгляду, адже станом на час розгляду спору між сторонами триває процес досудового врегулювання спору, відповідач не міг порушити права позивача, оскільки знаходився в стані документальної переписки з ним, будівлі, про які йдеться в позовній заяві знаходяться в придатному для користуванні стані. Крім того, відповідач просить суд в рамках розгляду даної справи визнати недійсним договір оренди від 27.12.2006 р., яким позивачу надано в довгострокову оренду земельну ділянку з мотивів фальсифікації позивачем додатків до такого договору, що є його невід’ємною частиною.

Предметом розгляду даної справи є звільнення відповідачем земельної ділянки по  провулку Ярославському, 1/3, літера Л у Подільському районі м. Києва, кадастровий № :85:321:008 від розташованого на ній майна, правовий титул якого не установлений та її повернення, оскільки ухвалою від 01.10.2007 р. заяву про уточнення позову в частині вимог про визнання за позивачем права на відновлення попереднього стану земельної ділянки, повернуто без розгляду в порядку ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі - продажу нежитлових приміщень комунальної власності при викупі № 1068, укладеного 07.09.2005 р. між позивачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву, позивач придбав нежитлові приміщення, загальною площею 681,3 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, пров. Ярославський / вул. Ярославська, 1/ З, літера Л. Зазначені житлові приміщення були передані позивачу за актом № 1135 від 05.10.2005 р., а право власності на житлові приміщення належним чином зареєстроване, що підтверджується листом Комунального підприємства “Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна” від 19.10.2005 р. № 35923.

28.10.2005          р. придбані позивачем нежитлові приміщення були обстежені спеціалістами будівельної лабораторії КП “Київжитлоспецексплуатація” з метою визначення їх технічного стану, за результатами чого складено акт № 134/62, в якому зазначено, що обстежувані нежитлові приміщення знаходяться у непридатному для нормальної експлуатації стані, морально та фізично зношені, доцільне проведення робіт з їх капітального ремонту або знесення.

Після придбання зазначених нежитлових приміщень та отримання висновку про їх непридатність до експлуатації у поточному стані, без проведення додаткових будівельних робіт, позивач згідно з ст. 377 Цивільного кодексу України та відповідних положень ст. 120 Земельного кодексу України звернувся до Київської міської ради для оформлення права користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому нежитлові приміщення.

28.09.2006 р. рішенням Київської міської ради № 92/149 позивачу була надана у довгострокову оренду на 10 років земельна ділянка, площею 0,17 га, за адресою: провулок Ярославський 1/3, літера Л, що в Подільському районі м. Києва, тобто земельна ділянка, на якій розташовані раніше придбані нежитлові приміщення, а також прилежні до неї землі, за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування. Земельна ділянка надана  позивачу, в тому числі, і для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудованим приміщенням громадського обслуговування та підземним паркінгом.

27.12.2006 р. маж позивачем та Київською міською радою, згідно з умовами та на підставі зазначеного рішення від 28.09.2006 р., був укладений договір оренди земельної ділянки № 795, площею 1 746 кв.м., кадастровий номер :85:321:008, що   розташована по провул. Ярославському 1/3, літера Л у Подільському районі м. Києва.

Як вбачається з матеріалів справи зазначений договір оренди належним чином зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації 27.12.2006 р. за № 85-6-00302, включаючи додатки до нього: план земельної ділянки, яка передається в оренду, опис меж земельної ділянки, ситуаційну схему, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 17.11.2006 р. та акт приймання - передачі земельної ділянки від 27.12.2006 р.

12.06.2007 р. за наслідками проведення обстеження земельної ділянки, розташованої по провул. Ярославському 1/3, літера Л, у Подільському районі м. Києва, представниками позивача та відповідача, за участю представників ТОВ “Ярд Шиппінг” та ТОВ “Ні-ВВА”, був складений акт, згідно з яким на зазначеній орендованій земельній ділянці знаходяться, крім належних позивачу на праві власності нежитлових приміщень, інші споруди та майно, які перешкоджають використанню земельної ділянки позивачем, в тому числі перешкоджають проведенню робіт з будівництва житлового будинку, передбачених договором оренди земельної ділянки № 795 від 27.12.2006 р.

Виходячи з даних Комунального підприємства “Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна” за адресою: м. Київ, пров. Ярославський / вул. Ярославська, 1/ 3, літера Л, крім нежитлових приміщень, що належать позивачу, інших об’єктів нерухомості не зареєстровано (копія листа від 18.10.2005 р. № 35923 в матеріалах справи). Крім того, згідно з планом земельної ділянки, яка передається в оренду та ситуаційною схемою, що є додатками до договору оренди земельної ділянки № 795 від 27.12.2006 р., на переданій позивачу в оренду земельній ділянці також немає інших об’єктів нерухомого майна, крім руїн.

22.03.2007 р. позивач направив відповідачу лист № 22/03-07 з вимогою звільнити приміщення та земельну ділянку від майна, яке за наявною у позивач інформацією, належить відповідачу, та знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Ярославський / вул. Ярославська, 1/ З, літера Л.

Листом від 27.03.2007 р. № 259/01-10-260 відповідач повідомив позивача про те, що за вказаною адресою знаходяться нерухоме та рухоме майно, яке передане відповідачу в оперативне управління Національною академією наук України, і що відповідач звернувся до Президії Національної академії наук України за відповідними вказівками щодо розпорядження майном.

Управління справами Національної академії наук України, в листі № 16/495-21 від 29.05.2007 р., сповістило позивача, що за адресою: м. Київ, пров. Ярославський / вул. Ярославська, 1/ 3, літера Л, знаходиться державне майно: будівлі та споруди, які знаходяться на балансі Інституту хімії поверхні ім. О.О. Чуйка Національної академії наук України.

Отже, встановленим судом обставинами справи стверджується, що розташовані на переданій позивачу в довгострокову оренду земельній ділянці будівлі відповідача унеможливлюють реалізацію прав позивача щодо користування земельною ділянкою на власний розсуд відповідно до цільової визначеності, виробничої необхідності, особистих потреб та бажань.

Твердження відповідача про те, що позивач надає суду неправдиві дані щодо технічного стану будівель відповідача спростовуються матеріалами справи, оскільки акт технічного обстеження стану несучих та захисних конструкцій двоповерхового будинку та складських приміщень на провулку Ярославському, 1/3 літера Л, складений КП “Київжитлоексплуатація” 28.10.2005 р. № 134/62 стосуються будівель, придбаних позивачем відповідно до договору від 07.09.2005 р. № 1068, укладеного з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву. Згідно з даними вказаного акту стан будівель, що розташовані на переданій позивачу в оренду земельній ділянці, котрі перебувають на балансі відповідача, не був предметом дослідження КП “Київжитлоексплуатація”.

З матеріалів справи слідує, що у 1988 році на спірній території було збудовано тимчасові будівлі і споруди площею 501,78 кв.м., які були введені в експлуатацію відповідно до акту від 30.05.1998 р., затвердженого директором “СКТБ АН УССР” Голодним Ю.Ф. Згідно з вказаним актом такі будівлі і споруди вирішено оприбуткувати як тимчасові будівлі.

Документів, якими б стверджувалася наявність у відповідача дозволів на будівництво спірних будівель, їх проекту, державної реєстрації як об’єктів нерухомого майна до матеріалів справи не надано.

Посилання відповідача на наявність тимчасових будівель площею 501,78 кв.м., зведених у 1988 році на чергових планах єдиного реєстру земельних ділянок за 2004 та 2005 роки не підтверджені документально (документів, на які посилаються відповідач, до матеріалів справи не надано). При цьому, слід зазначити, що плани реєстру земельних ділянок не можуть стверджувати правомірність будівництва будинків та споруд або ж підтверджувати набуття на них права власності та факт їх державної реєстрації.

Крім того, судом відхиляються зауваження відповідача щодо задовільного стану спірних будівель, а також не беруться до уваги твердження про безпідставність передачі позивачу земельної ділянки відповідно до рішення до Київської міської ради від 28.09.2006 р. № 92/149 і по недійсність договору оренди земельної ділянки від 27.12.2006 р. № 795, оскільки такі посилання не спростують та не підтверджують заявлені вимоги, виходять за межі провадженні у даній справі і не стосуються предмету спору. Доказів недійсності чи скасування рішення Київської міської ради від 28.09.2006 р. № 92/149 суду не надано.

У  відповідності з п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2007 р. сторонам було запропоновано надати суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, а ухвалою від 24.09.2007 р. судом зобов’язано відповідача надати докази на підтвердження своїх заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному  законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і

заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Жодних фактичних даних, якими стверджується право власності, користування чи інші права відповідача на земельну ділянку та об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м. Київ, пров. Ярославський, 1/ 3, літера Л, станом на час подання позову до суду або ж під час розгляду спору, до справи не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 та ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме майно та/або договір про відчуження майна згідно закону підлягає реєстрації, то право власності на таке майно виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно з ч. 1 ст. З та 1 ст. 4 та Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” № 1952-1V від 01.07.2004 р., речові права на нерухоме майно та право чини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації, зокрема, обов'язковій реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно, право володіння на нерухоме майно, право постійного користування земельної ділянкою.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності та право постійного користування на Земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Тоді, як право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами, встановленої форми. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті землі є заволодіння земельною ділянкою, що не спирається на законі і відбувається з порушенням визначеного порядку надана земельних ділянок, здійснюване без відведення землі в натурі й одержання документа, що підтверджує право на землю.   Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Норами ст. 415 Цивільного кодексу України встановлено, що землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в обсязі, встановленому договором.

Виходячи з положень ст.ст. 395-396 Цивільного кодексу України право користування земельною ділянкою та право забудови земельної ділянки є речовими правами на чуже майно, і особа, яка має речові права на чуже майно, має право на захист своїх прав, відповідно до положень глави 29 цього кодексу.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких перешкод його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов’язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Одним зі способу захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до норм ст. 16 Цивільного кодексу України, є примусове виконання обов’язку в натурі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними належними доказами, у зв’язку з чим, позов підлягає задоволенню у повному обсязі прийнятих до розгляду вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита. Витрати, пов’язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову на відповідача.

Зважаючи на вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Зобов’язати Інститут хімії поверхні ім.. О.О. Чуйка Національної академії України (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, ідентифікаційний код 03291669) звільнити земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, провулок Ярославський, 1/3 літера Л, кадастровий номер :85:321:008, від будь-якого майна, яке належить йому на праві власності, користування, оперативного управління або інших підставах, та повернути самочинно зайняту земельну ділянку Товариству з обмеженою відповідальністю “АПЛ-ГРУП” (04071, м. Київ, вул. Хорива, 25/12, ідентифікаційний код 32423314).

3.          Стягнути з Інститут хімії поверхні ім.. О.О. Чуйка Національної академії України (03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, ідентифікаційний код 03291669) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АПЛ-ГРУП” (04071, м. Київ, вул. Хорива, 25/12, ідентифікаційний код 32423314) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня   підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                  С.В. Шабунін

Дата підписання: 19.10.2007 р.

справа №  7/449

15.10.07

За позовом     ТОВ "АПЛ-ГРУП"

до                     Інститут хімії поверхні Національної АН України

про                    про спонукання до виконання дій

Суддя  Шабунін С.В.

Шабунін С.В.