ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

23 жовтня 2007 р.           Справа 9/269-07

Господарський суд Вінницької області у складі : головуючий суддя  -   ,  при секретарі судового засідання

За участю представників

позивача :   Савченко Ж.В.-представник за довіреністю № 271/06-24/08 від 31.05.2007р. (головний спеціаліст юрисконсульт)

відповідача : не з"явився

третьої особи: не з"явився

Розглянувши  у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, справу за позовом Управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі ( 24300, смт. Тростянець, вул. Наконечного, 14 р/р 103 МФО 302076 в ОПЕРВ Ощадбанку України у  м. Вінниці, код - 24898460) до Тростянецької селищної ради Вінницької області (24300, смт Тростянець, Вінницька область), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Тульчинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації ( 23600, м. Тульчин, вул. 1 Травня,21 Вінницька область, код - 03338248). про визнання добросовісним набувачем

ВСТАНОВИВ :

Подано позов до Тульчинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації про визнання добросовісним набувачем управління Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі та встановлення права власності на частину комплексу будівель та споруд.

Ухвалою суду  від 30.08.2007 року  до розгляду справи залучено  належного відповідача - Тростянецьку селищну раду, з огляду на те, що  відповідно до інформаційного листа  № 01-8/98 від 31.01.2001 року Вищого арбітражного суду України, бюро технічної інвентаризації згідно з пунктом 1.4 Інстукції Держбуду України від 09.06.1998 р. № 121 (на сьогоднішній день діє «Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затверджене наказом Мінюста України від 28.01.2003 р. № 6/5, нова редакція від 28.05.2004 року) здійснює лише державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна, а тому, воно не може бути  відповідачем  за позовом про визнання права власності. Відповідачем за даним позовом мало б бути ЗАТ "Тростянецьагробуд", проте , оскільки воно, як юридична особа, ліквідоване, то відповідачем стає Тростянецька селищна рада. Цією ж ухвалою КП  "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" залучено до розгляду справи  в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,  на стороні відповідача.

23.10 2007р. представником позивача подано заяву (вх. № 14869 від 23.10.2007р.) про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач просить  зобов"язати Тростянецьку селищну раду визнати право власності за управлінням Пенсійного фонду України  у Тростянецькому районі на 9/100 частини комплексу будівель та споруд, а саме адмінкорпусу літ. "А" загальною площею - 508,6 кв.м., та приміщення №1 матеріального складу літ "В" загальною площею - 28,2 кв.м.

Враховуючи, що дії позивача  не суперечать чинному законодавству, не порушють  чиїх - небудь прав і охоронюваних законом інтересів, уточнення позовних вимог підлягає прийняттю судом на підставі п.4ст. 22 ГПК України.

Представник позивача, в судовому засіданні, уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач (Тростянецька селищна рада) повноважного представника в судове засідання не направив, проте від нього надійшов  лист № 403 від 22.10.2007р. (вх. № 14870 від 23.10.2007р.) з проханням  розглянути справу без їх участі, водночас зазначивши, що  право власності за управлінням Пенсійного фонду України  у Тростянецькому районі на 9/100 частини комплексу будівель та споруд, а саме адмінкорпусу літ. "А" загальною площею - 508,6 кв.м., та приміщення №1 матеріального складу літ "В" загальною площею - 28,2 кв.м. не заперечують.

18.10.2007р. від  третьої особи  КП "Тульчинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації" надійшов лист № 1947 від 18.10.2007р. (вх. № 14698 від 18.10.2007р.) про розгляд справи  за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення представника позивача,  дослідивши надані докази та матеріали справи,  судом встановлено таке.

17.07.2002 року через товарну біржу "Центр нерухомості" управлінням  Пенсійного фонду України  у Тростянецькому районі було куплено адмінкорпус (загальною площею 508,6 кв.м та приміщення матеріального складу площею 28,2 кв. м.), який розташований за адресою: смт Тростянець, вул. Наконечного, 14, що підтверджується Договором купівлі-продажу  №1002/132 від 17.07.2002 р.

П.п. 4.1 п.4 Договору передбачено, що право власності переходить до Покупця з моменту повної оплати вартості об"єкту продажу та підписання Акту прийому-передачі між Продавцем та Покупцем.

Вартість об"єкту  було повністю оплачено, що стверджується  матеріалами справи, зокрема: випискою з банку від 18.07.2002 року.

11.05.2007р. Позивач звертався  до КП "Тульчинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації з питання  встановлення права власності за управлінням Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі на вищезазначене майно (лист №239/06-24/08 від 11.05.2007р.).

Як вбачається з висновку КП "Тульчинське  МБТІ" №1042 від 31.05.2007р.  Позивачу відмовлено в реєстрації прав власності з тих підстав, що  в порушення "Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно" затвердженого наказом Мінюсту України №7/5 від 07.02.2002р., зареєстованого в Мінюсті від 18.02.2002р. № 157/6445 із подальшими змінами та доповненнями, управлінням Пенсійного фонду України у Тростянецькому районі не надано всіх правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності  на об"єкти нерухомого майна.

Положенням ст. 657 ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Позивач купив зазначене вище майно, що належало закритому акціонерному товариству "Тростянецьагробуд", яке ухвалою господарського суду Вінницької області від 18.05.2004р. № 785/5-570 ліквідовано, а тому  нотаріальне посвідчення Договору № 1002/132 від 17.07.2002р. на даний час є неможливим.

Адмінкорпус літ. "А" загальною площею - 508,6 кв.м., та приміщення №1 матеріального складу літ "В" загальною площею - 28,2 кв.м передано Позивачу актом  прийому-передачі від 22.07.2002 року.

Враховуючи наведено суд вважає, що позивач правомірно у  встановленому  законодавством  порядку набув право власності на зазначені вище приміщення.

У відповідності  до  ст.  2  Закону  України  "Про власність"  право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до  ч.  1  ст.  3  Закону  України "Про власність"  суб'єктами права власності в Україні визнаються: народ України, громадяни, юридичні особи та держава.

Статтею 48 Закону України "Про власність"  передбачено, що Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на зазначене вище майно у зв'язку з тим, що на його замовлення про реєстрацію права власності КП "Тульчинське МБТІ" відмовила в реєстрації прав власності.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так  судом встановлено, що позивач набув право власності на адмінкорпус літ. "А" загальною площею - 508,6 кв.м., та приміщення №1 матеріального складу літ "В" загальною площею - 28,2 кв.м на підставі договору купівлі-продажу  № 1002/132 від 17.07.2002р.

Відповідно до ст.  43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

В силу ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству а бо не порушують прав та законних інтересів інших осіб.

Оскільки відповідачем позов визнається в повному обсязі і дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав та законних інтересів інших осіб, враховуючи норми Конституції України, Закону України "Про власність" суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на  адмінкорпус літ. "А" загальною площею - 508,6 кв.м., та приміщення №1 матеріального складу літ "В" загальною площею - 28,2 кв.м є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають покладенню на відповідача відповідно до норм ч.3 ст. 49 ГПК України.

Керуючись Законом України "Про власність", ст. ст. 328, 334, 657 Цивільного кодексу України, ст.4-3, 4-5, 28, 43, 44, 49, 78, 82, 83, 84,  115, 116  Господарського процесуального кодексу  України,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за управлінням Пенсійного фонду України  у Тростянецькому районі (24300, вул. Наконечного, 14, смт Тростянець, Вінницька область, код. 24898460) право власності на 9/100 частини комплексу будівель та споруд, а саме адмінкорпусу літ. "А" загальною площею - 508,6 кв.м., та приміщення №1 матеріального складу літ "В" загальною площею - 28,2 кв.м.

Стягнути з Тростянецької селещної ради (24300, смт Тростянець, Вінницька область) на користь державного бюджету України  85 грн. державного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України  25 жовтня 2007 р.