ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.12.07                                                                                           Справа  № 4/1924-3/121

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства “Старий Львів” без дати та без номера

на рішення Господарського суду Львівської області від 13.11.2007 р.

у справі № 4/1924-3/121

за позовом Львівського комунального підприємства “Старий Львів” (далі –ЛКП “Старий Львів”), м.Львів

до ТзОВ “Аптека матері і дитини”, м.Львів

про стягнення 7 308, 53 грн.

За участю представників сторін:

від позивача –Винницький В.В. (юрист, доручення № 917 від 31.10.2007 р. в матеріалах справи, а.с.120);

від відповідача –Вінчур Г.Я. (представник, довіреність від 17.12.2007 р. без номера в матеріалах справи)

Представникам сторін роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки жодна зі сторін не заявляла клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.11.2007 р. у справі № 4/1924-3/121 (суддя Березяк Н.Є.) в задоволенні позову відмовлено повністю за недоведеністю наданих послуг.

Позивач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю, з наступних підстав: договором від 01.01.2002 р. на експлуатаційні витрати передбачено надання послуг відповідно до Переліку послуг з утримання будинків та прибудинкових територій по ЛКП “Старий Львів”; послуги надавалися, що підтверджується робочими листками працівників позивача, які були б притягнені до дисциплінарної відповідальності в разі їх невиконання; господарський суд не врахував доданих 12.11.2007 р. додаткових доказів; відповідач не виконує умов договору та не сплачує до 10 числа вартість наданих послуг, що є порушенням ст.162 ЦК УРСР, ст.629 ЦК України, та спричинило важке фінансове становище позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.01.2002 р. між ЛКП „Старий Львів” (підрядник за договором, позивач у справі) та ТзОВ „Аптека матері і дитини” (замовник за договором, відповідач у справі) був укладений договір б/н на експлуатаційні витрати терміном на п’ять років, за яким позивач зобов’язувався забезпечити згідно з вимогами Правил користування приміщеннями, утримання житлових будинків та прибудинкових територій, відомчими нормами та правилами технічне обслуговування нежитлового приміщення площею 241 кв.м., що належить відповідачу на правах оренди, яке знаходиться на першому поверсі буд. № 1, 3 по вул. Личаківській у м. Львові, а також санітарне обслуговування прибудинкових територій і допоміжних приміщень, враховуючи вивіз твердих відходів (побутового сміття, листя дерев), надання комунальних та інших послуг, а відповідач в свою чергу зобов’язувався забезпечити утримання нежитлового приміщення в належному технічному стані та своєчасно і в повному обсязі проводити оплату наданих послуг у термін до 10 числа поточного місяця (а.с.11).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 13.11.2007 р. у справі № 4/1924-3/121 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ЛКП “Старий Львів” - без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Згідно з ч.2 п.2 Прикінцевих положень Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., до господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Відповідно до ч.2 п.4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01.01.2004 р., щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки договір без номера від 01.01.2002 р. укладений з терміном дії до 01.01.2007 р., то до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України.

За своєю правовою природою спірний договір містить ознаки договору підряду.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, зокрема, відзиву на позовну заяву (а.с.57-58) та відзиву на апеляційну скаргу, відповідач не визнає позовні вимоги, заперечує факт надання послуг, передбачених договором без номера від 01.01.2002 р. на експлуатаційні витрати, так як позивачем не забезпечувалося технічне обслуговування нежитлового приміщення площею 241 кв.м на першому поверсі буд. № 1, 3 по вул. Личаківській у м. Львові, а також санітарне обслуговування прибудинкових територій і допоміжних приміщень, у т.ч. вивіз твердих відходів (побутового сміття, листя дерев), надання комунальних та інших послуг, чим і ТзОВ “Аптека матері і дитини” пояснює неоплату позивачу винагороди за спірним договором.

Твердження позивача про те, що надання послуг передбачено п.п.2, 6, 7 і 9 Переліку послуг з утримання будинків та прибудинкових територій по ЛКП “Старий Львів” (а.с.69-70, 117), а тому підлягає оплаті, є безпідставні та не заслуговують на увагу, оскільки представлений позивачем Перелік послуг не може вважатися додатком до договору б/н від 01.01.2002 р. на експлуатаційні витрати, невід”ємною його частиною, так як він підписаний тільки однією стороною договору –головним бухгалтером підрядника ЛКП „Старий Львів”, тобто сторони не узгодили вартість наданих послуг.

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Посилання позивача на робочі листки працівників позивача, які були б притягнені до дисциплінарної відповідальності в разі невиконання Переліку послуг з утримання будинків та прибудинкових територій по ЛКП “Старий Львів”, як на доказ надання таких послуг є безпідставні, так як, по-перше, подані вибірково, по-друге, дисциплінарна відповідальність як інститут трудового права не має жодного відношення до спірних господарських правовідносин.

У матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи, які фіксують факт надання послуг за договором  б/н від 01.01.2002 р. на експлуатаційні витрати для визначення їх фактичного обсягу та вартості.

З врахуванням ст.ст.33, 34, 54 ГПК України при зверненні до господарського суду позивач повинен обгрунтувати свої вимоги, забезпечити докази, що підтверджують позов. Обов”язок доказування і подання доказів згідно з ст.33 ГПК України покладається на сторін, а не на суд. На останнього покладається обов”язок оцінити достатність доказового матеріалу та в межах цього поданого матеріалу прийняти відповідне рішення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У матеріалах справи відсутній конкретизований з документальним підтвердженням розрахунок стягуваної суми.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, що позивачем не було зроблено.

Покликання позивача на неврахування судом першої інстанції представлених 13.11.2007 р. додаткових доказів колегією суддів не беруться до уваги, так як вони подані після закінчення судового засідання, постановлення оскаржуваного рішення, про що свідчить відтиск печатки канцелярії суду (а.с.148).

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 13.11.2007 р. у справі № 4/1924-3/121 залишити без змін, а апеляційну скаргу ЛКП “Старий Львів” - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                                                        М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                         Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                      Г.В.Орищин