ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2007 р.                                                 Справа №  8/347/07

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при  секретарі  Карцеві М.С.,

з участю представника позивача –Бутиріна О.В. по дов. № 234/ЮРО-6 від 02.01.2007 р. (відповідач, повідомлений належним чином про місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 8/347/07

за позовом відкритого акціонерного товариства (ВАТ) “Азовзагальмаш”, 87535, м. Маріуполь, площа Машинобудівельників, 1,

до державного підприємства Миколаївський ремонтно-механічний завод (військова частина А-1585), 54017, м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120,

про зобов’язання вчинити певні дії та стягнення коштів у сумі 44522 грн. 27 коп., -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “Азовзагальмаш” пред’явлено позов до ДП Миколаївський ремонтно-механічний завод (в/ч А-1585) про спонукання  останнього виконати прийняті на себе зобов’язання за договором № 3РСБ–00847 від 10.02.2005 р., а саме, зобов’язати відповідача прибути на ВАТ “Азовзагальмаш” для отримання восьми виготовлених комплектів виробів, попередньо письмово повідомивши позивача про дату прибуття повноважного представника; про стягнення з відповідача на користь ВАТ “Азовзагальмаш” коштів у сумі 44522 грн. 27 коп., із яких основний борг у сумі 37312 грн., три відсотка річних у сумі 1649 грн. 90 коп., індекс інфляції в сумі 5560 грн. 37 коп., а також коштів на погашення судових витрат.

Вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем усупереч пп.4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 укладеного між ними договору не сплачено повної вартості замовлених деталей та вузлів і  не отримано їх.

Представник позивача такі вимоги в судовому засіданні підтримав повністю.

Відповідач, повідомлений належним чином про місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, правом надання відзиву на позовну заяву та доказів суду не скористався. У зв’язку з цим, суд, у відповідності із ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними  в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані позивачем докази, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню частково з наступних підстав.

За укладеним сторонами договором № 3РСБ-00847 від 10.02.2005 р. ВАТ “Азовзагальмаш” зобов’язалося виготовити та поставити деталі й вузли для модернізації техніки, а ДП Миколаївський ремонтно-механічний завод (в/ч А-1585) –прийняти цю продукцію та оплатити її вартість.

На виконання умов указаного договору, додатків №№1-3 до нього та внесених до договору змін шляхом обміну листами ДП Миколаївський ремонтно-механічний завод (в/ч А-1585) від 21.06.2005 р. за № 743 і ВАТ “Азовзагальмаш” від 22.06.2005 р. за № 913/543 позивач виготовив деталі й вузли для модернізації техніки у кількості 8 комплектів на загальну суму 92160 грн.

Про виготовлення продукції позивач у відповідності з умовами договору повідомив ДП Миколаївський ремонтно-механічний завод (в/ч А-1585) листом від 04.11.2005 р. за № 234/53-4021.

Відповідачем на виконання укладеного сторонами договору здійснено передоплату продукції в сумі 54848 грн., про що свідчать виписки з банківських установ від 20.05.2005 р. та від 23.06.2005 р. за № 86.

Неоплачена вартість виготовленої продукції становить 37312 грн.(92160 грн. –54848 грн.).

Оскільки внесеними шляхом обміну листами в договір змінами строк остаточної оплати вартості виготовленої продукції не було визначено, ВАТ “Азовзагальмаш” звернулося листом від 04.11.2005 р. за № 234/53-4021 до відповідача з вимогою сплати заборгованість і отримати виготовлені деталі та вузли. Даний лист суд визнає вимогою кредитора виконати зобов’язання боржником у розумінні ч.3 ст.530 ЦК України.

Так як ця вимога залишена без розгляду, позивач звернувся з претензією за № 2347-4 від 12.02.2007 р. На зазначену претензію ДП Миколаївський ремонтно-механічний завод (в/ч А-1585) відповіді не дало і вимоги кредитора не задовольнило.

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є договором поставки, відносини по якому регулюється ст.ст. 264, 265 ГК України, ст. 712 ЦК України. Згідно з цими законами продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень ст.193 ГК України, ст.ст. 526,530 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлені договором строки.

Статтями 193 ГК України, 623-625 ЦК України передбачено, що безпідставна одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, боржник, який порушив зобов’язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу.

Відповідачем у повному обсязі не виконані грошові зобов’язання за укладеним сторонами договором, тому позовні вимоги в частині стягнення з ДП Миколаївський ремонтно-механічний завод (В/Ч А-1585) основного боргу в сумі 37312 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача індексу інфляції  та трьох процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Пунктом 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно поданого позивачем розрахунку сума індексу інфляції за весь час прострочення складає 5560 грн. 37 коп., а три проценти річних від простроченої суми - 1649 грн. 90 коп. (загальна сума 5560 грн. 37 коп. + 1649 грн. 90 коп. = 7210 грн. 27 коп.).

Отже, позовні вимоги в сумі 44522 грн. 27 коп. (37312 грн. + 7210 грн. 27 коп.) підлягають задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, а саме, про зобов’язання  відповідача прибути на підприємство позивача для отримання восьми виготовлених комплектів виробів, попередньо письмово повідомивши ВАТ “Азовзагальмаш” про дату прибуття повноважного представника, то дані вимоги не підлягають задоволенню тому, що за умовами договору відповідач повинен здійснити оплату виготовленої продукції, і лише потім отримати продукцію. Тобто, зазначені позовні вимоги є передчасними.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 43, 82-84  Господарського процесуального кодексу  України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства Миколаївський ремонтно-механічний завод  (військова частина А-1585), ідентифікаційний код 07856371, 54017, м. Миколаїв, вул. 1-а Слобідська, 120, на користь відкритого акціонерного товариства “Азовзагальмаш”, ідентифікаційний код 13504334, 87535, м. Маріуполь, площа Машинобудівельників, 1, кошти в загальній сумі 44522 (сорок чотири тисячі п’ятсот двадцять дві) грн. 27 коп., із них основний борг у сумі 37312 (тридцять сім тисяч триста дванадцять) грн., індекс інфляції за весь час прострочення в сумі 1649 (одна тисяча шістсот сорок дев’ять) грн. 90 коп., три проценти річних від простроченої суми, що складає суму 5560 (п’ять тисяч п’ятсот шістдесят) грн. 37 коп., а також на погашення витрат на оплату державного мита в сумі 445 (чотириста сорок п’ять) грн.22 коп. та 118 грн. (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

У задоволені  решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                        Ю.М. Коваль