Київський міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.07                                                                                            Справа №  3/277-17/225

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:           (доповідач по справі),

суддів:

.

при секретарі судового засідання  Швидак С.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Дробот Р.Д. - за довіреністю

від відповідача : Кольчик С.Ф. - за довіреністю

розглянувши апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м. Полтаві та Відкритого акціонерного товариства «Полтавакондитер»на постанову господарського суду Полтавської області від 06.07.2006 року

у справі №3/277-17/225 (суддя Коршенко Ю.О.)

за позовом  Відкритого акціонерного товариства «Полтавакондитер», м. Полтава

до   Державної податкової інспекції у м. Полтаві, м. Полтава

про            визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 25.11.2004р.

в  с  т  а  н  о  в  и  в :

Відкрите акціонерне товариство «Полтавакондитер»звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 25.11.2004р.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 27.01.2005р. у справі №3/277 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Полтавакондитер»задоволені повністю. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві № /0 від 25.11.2004р. про встановлення завищення ВАТ «Полтавакондитер»суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за вересень 2004р. в сумі 791 248,00 грн. (в т.ч. 678 689,00 грн. –експортне відшкодування).

За апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтаві судове рішення переглянуто в апеляційному порядку і постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.03.2005р. у справі №3/277 –залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2005 року скасовані рішення господарського суду Полтавської області від 27.01.2005р. та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.03.2005р. у справі №3/277, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

Ухвалою Верховного суду України від 31.08.2005р. в порушенні провадження з перегляду в касаційному порядку постанови Вищого господарського суду України від 30.06.2005р. відмовлено.

У зв’язку з набранням чинності Кодексу адміністративного судочинства України (01.09.2005р.) та відповідно до п.п.6, 7 розділу VII „Прикінцеві та перехідні положення" зазначеного Кодексу, справа прийнята місцевим господарським судом до провадження за правилами КАС України.

Постановою господарського суду Полтавської  області від 06.07.2006р. у справі №3/277-17/225 позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Полтавакондитер»задоволені частково. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві № /0 від 25.11.2004р. в частині виявлення суми завищення бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 670 831,34 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою Державна податкова інспекція у м. Полтаві подала апеляційну скаргу №9930/9/10-044 від 26.07.2006р., в якій просить скасувати постанову господарського суду Полтавської області від 06.07.2006 року у справі № 3/277-17/225 в частині визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 25.11.04р. та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в сумі 160540,20 грн.

Апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою ДПІ у м. Полтаві ухвалою від 26.10.2006р. по справі  № 3/277-17/225 відкрито апеляційне провадження та проведено за ухвалою від 01.11.2006р. необхідні підготовчі дії, достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою від 06.11.2006р. закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Не погодившись з прийнятою постановою Відкрите акціонерне товариство «Полтавакондитер»також звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №6258 від 03.10.2006р., в якій просить, скасувати постанову від 06.07.2006 року у справі № 3/277-17/225та прийняти нову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Київським міжобласним апеляційним господарським судом за апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства «Полтавакондитер»ухвалою від 28.11.2006р. поновлено пропущений скаржником процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови  господарського суду Полтавської області від 06.07.2006р., ухвалою від 29.11.2006р. по справі  № 3/277-17/225 відкрито апеляційне провадження та проведено за ухвалою від 29.11.2006р. необхідні підготовчі дії, достатні для закінчення підготовки та призначення справи до апеляційного розгляду. Ухвалою від 29.11.2006р. закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

Ухвалою від 05.12.2006р. апеляційним господарським судом було об’єднано апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м. Полтаві та Відкритого акціонерного товариства «Полтавакондитер» на постанову господарського суду Полтавської області від 06.07.2006 року в одне апеляційне провадження.

З метою повного, всебічного  та об’єктивного дослідження фактичних обставин справи та надання сторонам можливості подати додаткові документи, в судових засіданнях 05.12.2006р., 23.01.2007р. оголошувались перерви.

Згідно розпорядження В.о. Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.12.2006 року розгляд справи здійснено судовою колегією у складі: головуючий по справі суддя –Корсакова Г.В., судді –Гаврилюк О.М., Ільєнок Т.В.

ДПІ у м. Полтаві подало уточнення до апеляційної скарги № 2470/9/10-044 від 09.02.2007р., в яких просить оскаржувану податковим органом в апеляційній скарзі суму 160540, 20 грн. замінити на 98899, 62 грн. посилаючись на те, що зустрічними перевірками непідтвердженою на 08.02.2007р. є сума 146652,07 грн., з якої 47752, 45 грн. відмовлено ВАТ «Полтавакондитер»постановою від 06.07.2006р. та сума 98899,62 грн., яка оскаржується ДПІ у м. Полтаві.

Представники позивача та відповідача в судових засіданнях підтримали вимоги своїх апеляційних скарг.

В засіданні, яке відбулось 27.02.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського виходить з наступних обставин.

ДПІ у м. Полтаві була проведена додаткова позапланова документальна перевірка з питань правомірності відшкодування податку на додану вартість з бюджету Відкритого акціонерного товариства «Полтавакондитер» за вересень 2004р. за результатами якої складений акт від 24.11.2004р. №2826/23-2/00382208, в якому було констатовано порушення позивачем п.1.3, п.1.8 ст. 1, п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997 року (з наступними змінами), а саме не підтвердження суми ПДВ, заявленої до відшкодування по декларації з ПДВ за вересень 2004р. в розмірі 791248,00 грн.

На підставі вищевказаного акту відповідачем згідно з п.п. «б»п.п.4.2.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 25.11.04р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за ставкою 20% в сумі 112559,00 грн. та по експортному відшкодуванню на суму 678689,00 грн., всього в сумі 791248,00 грн.

За висновком відповідача, викладеним в акті перевірки, за результатами досліджень правильності формування податкового кредиту позивачем по ланцюгу постачання суб’єктами підприємницької діяльності товару, не підтверджено суму ПДВ, заявлену до відшкодування по декларації з податку на додану вартість за вересень 2004 року в розмірі 791248,00 грн.

Не погодившись з висновком ДПІ у м. Полтаві, ВАТ «Полтавакондитер»звернулось до суду з позовом, який обґрунтовує безпідставністю висновків відповідача, викладених в акті перевірки від 24.11.2004р. №2826/23-2/00382208, та невідповідністю оспорюваного податкового повідомлення-рішення вимогам законодавства.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, судова колегія дійшла висновку, що постанова господарського суду Полтавської області від 06.07.2006 року підлягає частковому скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно з п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»в редакції, чинній на час виникнення правовідносин, щодо реалізації прав за якими виник спір між сторонами, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до п.п. 7.5.1 п.7.5. ст.7 цього Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) –в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.п. 7.4.5, п. 7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Отже, Закон України «Про податок на додану вартість»на час виникнення спірних правовідносин  визначав два випадки неможливості включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду:

- у разі, коли вартість придбаних товарів не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) чи основних фондів;

- у разі не підтвердження витрат по сплаті податку на додану вартість податковими накладними.

Згідно з п.п.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податкові накладні повинні містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; назву юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість; опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм); повну назву отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні; загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Місцевий господарський суд визнав обґрунтованими доводи відповідача в частині неправомірності включення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ "Імаго", оскільки згідно відповіді на запит, який був направлений ДПІ у м. Полтаві на адресу ДПІ у Святошинському районі м. Києва, свідоцтво платника ПДВ ТОВ "Імаго" код 32530716 № 32 від 30.11.2005р. скасовано з моменту внесення в реєстр платника ПДВ, згідно рішення, яке набрало законної сили, Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2005р. у справі № 2-3700/2005р. установчі документи ТОВ "Імаго" визнано недійсними з моменту реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Імаго»не є безпосереднім контрагентом позивача.

Постачальниками-контрагентами позивача у вересні 2004 року були:

-  ТОВ "Молторг", м. Макіївка, ПДВ на суму 85250,0 грн.

-  ТОВ 'Торговий дім "Олійно-жирова компанія" м. Вінниця, ПДВ – 60549, 98 грн.

-  ТОВ "Еліон", м. Харків, ПДВ на суму 90058, 35 грн.

-  ТОВ "Агрокосм". м. Дніпропетровськ, ПДВ - 155438, 16 грн.

-  ТОВ ТД "Крахмалопродукт", м. Київ, ПДВ - 95357, 10 грн.

-  ПП Литвиненко Т.Н., м. Конотоп, ПДВ - 51 166, 67 грн.

-  ТОВ "Ін-Вайс", м. Дніпропетровськ, ПДВ - 157143, 75 грн.

-  ТОВ фірма "Астарта-Київ", м. Київ, ПДВ - 441215, 66 грн.

-  ТОВ "Укрвторресурси", м. Донецьк. ПДВ - 174228, 97 грн.

-  ТОВ "Міні-Єльдо", м. Львів, ПДВ -120416, 66 грн.

-  ТОВ "Берізка", м. Кременчук, ПДВ - 70256, 08 грн.

-  ТОВ "Кінг", м. Дніпропетровськ, ПДВ 92249, 99 грн.

-  ПП "ТД "Молочні ріки", м. Запоріжжя, ПДВ –68721, 04 грн.

-  ТОВ "ТД "АО "Цукровик Полтавщини", Полтавська область, ПДВ - 177924, 34 грн.

-  ВАТ "Полтаваобленерго", м. Полтава, ПДВ - 96842, 52 грн.

-  КВКП "Сервісімпекс", м. Полтава. ПДВ 60200,0 грн.

Всього : 1997019, 26 грн.

Податковий кредит ВАТ «Полтавакондитер»у вересні 2004 року формувався на підставі податкових накладних, виданих зазначеними контрагентами (а.с. 24-192, том І).

Позивачем сплачено своїм контрагентам податок на додану вартість в ціні товару, що підтверджується залученими до матеріалів справи виписками з банківського рахунку позивача та відповідачем не заперечується.

Факт правомірності виписки постачальниками позивача податкових накладних, їх дійсності та віднесення до валових витрат сум, пов’язаних з придбанням товарно-матеріальних цінностей відповідачем не оспорюється.

Суми податку щодо яких були видані податкові накладні були включені продавцями до сум податкових зобов’язань у податкових деклараціях за вересень 2004 року з відображенням операцій з продажу на ці суми в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг), що підтверджується залученими до матеріалів справи довідками про результати позапланових перевірок підприємств-продавців з питань правильності відтворення в податковому обліку результатів операцій з продажу товарів позивачу.

З огляду на вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що сума податкового кредиту позивача за вересень 2004 року в розмірі 1997019,26 грн. сформована по декларації з ПДВ за вказаний період відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»на підставі належним чином оформлених податкових накладних, виданих зареєстрованими як платники податку на додану вартість особами, а тому зазначена сума правомірно віднесена позивачем у вказаний період до складу податкового кредиту.

На підставі ст. 8 Закону України «Про податок на додану вартість»позивачем включено до податкового кредиту за вересень 2004р. суми експортного відшкодування в розмірі 678689,00 грн., згідно поданого до податкового органу  розрахунку експортного відшкодування за вересень 2004р.(а.с. 23 том І).

Відповідно до п. 8.2 ст. 8 Закону України «Про податок на додану вартість»для визначення суми експортного відшкодування згідно з пунктом 8.4 цієї статті до складу податкового кредиту включаються суми податку, фактично сплачені платником податку - експортером коштами у складі ціни придбаних товарів (робіт, послуг), у інших платників податку - постачальників таких товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до валових витрат виробництва (обігу) або підлягає амортизації, починаючи з першого числа звітного місяця та закінчуючи днем подання розрахунку експортного відшкодування, включаючи такий день.

Згідно з п. 8.4 ст. 8 названого Закону експортному відшкодуванню підлягає відсоток податкового кредиту податкового періоду, розрахованого з урахуванням пункту 8.2 цієї статті, що має дорівнювати частці обсягів поставки товарів (робіт, послуг) на експорт у загальному обсязі оподатковуваних операцій з поставки товарів (робіт, послуг) такого податкового періоду (включаючи їх оподаткування при імпорті).

В акті перевірки від 24.11.2004р. №2826/23-2/00382208 не вказано в чому полягає порушення за яке позивачу зменшено суму експортного відшкодування, як і відсутні посилання на порушення позивачем ст. 8 Закону України «Про податок на додану вартість». Не наведені відповідачем доводи в обґрунтування правомірності зменшення позивачу суми експортного відшкодування як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи.

Підставою для зменшення позивачу бюджетного відшкодування на суму 791248,00 грн., в тому числі 678689,00 грн. експортного відшкодування, згідно з актом перевірки, стало направлення запитів до податкових інспекцій за місцем реєстрації контрагентів позивача для проведення зустрічних перевірок за так званим «ланцюгом»постачання. При цьому в акті відсутнє посилання на жодний результат такої зустрічної перевірки.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи відповідей на запити щодо проведення зустрічних перевірок по ланцюгу постачання, які надійшли після винесення спірного податкового повідомлення-рішення, податковим органом підтверджені суми ПДВ від постачальника до виробника продукції по наступним постачальникам: ТОВ "Молторг", м. Макіївка, ТОВ 'Торговий дім "Олійно-жирова компанія" м. Вінниця, ТОВ "Еліон", м. Харків, ТОВ "Агрокосм". м. Дніпропетровськ, ТОВ ТД "Крахмалопродукт", м. Київ, ПП Литвиненко Т.Н., м. Конотоп, ТОВ фірма "Астарта-Київ", м. Київ, ТОВ "Укрвторресурси", м. Донецьк, ТОВ «Берізка», м. Кременчук, ПП "ТД "Молочні ріки", м. Запоріжжя, ТОВ "ТД "АО "Цукровик Полтавщини", Полтавська область, ВАТ "Полтаваобленерго", м. Полтава, КВКП "Сервісімпекс", м. Полтава.

Отже, результатами зустрічних перевірок підтверджено правомірність включення позивачем до податкового кредиту відповідних сум ПДВ по взаємовідносинам з зазначеними контрагентами.

Не підтвердженим, за доводами ДПІ у м. Полтаві, залишився ланцюг постачання:

1) ТОВ "Ін-Вайс" > ТОВ «Акар». Здійснити зустрічну перевірку ТОВ «Акар»з питань взаємовідносин з ТОВ «Ін-Вайс»не має можливості, в зв’язку з тим, що ТОВ «Акар»визнано банкрутом  за рішенням господарського суду від 17.02.2005р., № Б29/11/05;

2) ТОВ "Кінг" > ТОВ «Арт»> ТОВ «Логістік», якого визнано банкрутом рішенням від 17.06.2005р., №Б29/11/05. Ліквідаційна процедура триває.

Місцевим господарським судом обґрунтовано не прийняті до уваги посилання відповідача на неправомірність включення позивачем до податкового кредиту відповідних сум ПДВ як непідтверджених по вказаним непрямим контрагентам позивача, оскільки, як вже зазначалось вище, сума податкового кредиту позивача сформована за вересень 2004 року відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», на підставі належним чином оформлених податкових накладних, виданих зареєстрованими як платники податку на додану вартість особами.

Якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника  податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні  підтвердження розміру свого кредиту.

Зазначена правова позиція, викладена у постанові судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України  від 11.10.2006р. у справі № 21-593 во 06.

Посилання податкового органу на порушення позивачем п. 1.8 ст. 1, п.п. 7.7.5, п.7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки норма п.1.8 ст.1 названого Закону дає лише визначення терміну «бюджетне відшкодування», а п.п. 7.7.5, п.7.7 ст. 7 цього Закону регулює порядок зарахування сум податку на додану вартість до Державного бюджету України та порядок їх використання. Зазначені норми не визначають підстав, від яких би залежало право на податковий кредит.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ДПІ у м. Полтаві не довела правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що оспорюване податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам законодавства та підлягає визнанню нечинним повністю.

З огляду на зазначене, постанова господарського суду Полтавської області від 06.07.2006 року у справі № 3/277-17/225 підлягає частковому скасуванню. Апеляційний господарський суд приймає по справі нову постанову, якою позов задовольняє повністю.

Керуючись Розділом VІІ „Прикінцеві та перехідні положення”, ст. ст. 94, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві на постанову  господарського суду Полтавської області від 06.07.2006 року у справі № 3/277-17/225 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Полтавакондитер»на постанову  господарського суду Полтавської області від 06.07.2006 року у справі № 3/277-17/225 задовольнити.

3. Постанову господарського суду Полтавської області від 06.07.2006 року у справі № 3/277-17/225 скасувати частково.

4.          Прийняти постанову, якою позов задовольнити повністю.

Визнати нечинним податкове повідомлення - рішення ДПІ у м. Полтаві від 25.11.2004 р. № /0 про встановлення завищення ВАТ «Полтавакондитер»суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість за вересень 2004 року в сумі 791 248 грн.

5. Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного  товариства «Полтавакондитер» (код ЗКПО 00382208, р/р 26003462 в АБ «Полтава-Банк», МФО 331489 в м.Полтава) 3,40 грн. судового збору.

6.  Матеріали справи № 3/277-17/225 повернути до господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її  проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України  в порядку, передбаченому ст. 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                                                     Судді: