ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р.
№ 18/5пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого  -                                           Полякова Б.М.

Суддів -                                                         Ткаченко Н.Г.

Катеринчук Л.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі

на рішення господарського суду  Донецької області від 02.02.2006 р. та постанову Донецького  апеляційного господарського суду  від 14.03.2006 р. по справі № 18/5пн за позовом  Управління Пенсійного фонду України в м. Торезі до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м. Торезі про зобов'язання  вчинити певні дії щодо підписання актів звірок на суму 11528,72 грн.

В С Т А Н О В И В :

Позивач  - Управління Пенсійного фонду України  в м. Торезі у січні  2006 року звернувся до господарського суду Донецької області  з позовом про зобов'язання відділення виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі підписати акти звірки на суму 11528,72 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.02.2006 р. по справі № 18/5пн / суддя Овсяннікова О.В./ позов задоволено. Зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі вчинити дії та прийняти до заліку для подальшого відшкодування на централізованому рівні виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві на суму 11528,72 грн.

Постановою  Донецького апеляційного господарського суду від 14.03.2006 р. по справі  № 18/5пн / колегія суддів у складі: Кондратьєва С.І., Старовойтова Г.Я., Калантай М.В./  рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2006 р. залишено без змін, а апеляційна скарга відділення виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі без задоволення.

В касаційній скарзі відповідач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі просить рішення господарського суду Донецької області від 02.02.2006 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 14.03.2006 р. скасувати,  посилаючись на те, що вони постановлені з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального  права.

Представники сторін в судове засідання не з’явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г.,  перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга  підлягає  частковому задоволенню з наступних підстав.

Господарський суд Донецької  області та Донецький апеляційний господарський суд, розглядаючи даний спір між відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального  страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Торезі та Управлінням Пенсійного фонду України  в м. Торезі  про вчинити певні дії щодо підписання актів звірок,  керувалися правилами ГПК України, вважаючи, що цей спір повинен розглядатись за правилами господарського судочиноства.

Але з такими висновками суду погодитись не можна.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 17 КАСУ передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Дане  положення містить два критерії, за якими спір можна віднести до категорії адміністративних. По-перше, позов до суду повинен бути пред'явлений суб'єктом владних повноважень, а по-друге - лише у випадках, встановлених законом.

Визначення суб'єкта владних повноважень дається в п. 7 ст.3  КАСУ, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 1 березня 2001 року                          № 121/2001, Пенсійний фонд України (далі - Фонд) є центральним органом виконавчої влади, що, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків.

Згідно з п.1.1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2 (далі - Положення про Управління Фонду), управління Фонду у районах, містах і районах у містах (далі - управління) є органами Фонду, підвідомчими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему органів Фонду.

Відповідно до підпункту шостого пункту 2.2 Положення про Управління Фонду воно відповідно до покладених на нього завдань контролює надходження страхових внесків та інших платежів до Фонду від підприємств, установ, організацій та громадян, збирає у встановленому порядку відповідну звітність, проводить планові та позапланові перевірки фінансово-бухгалтерських документів, звітів та інших документів щодо правильності обчислення та сплати страхових внесків, цільового використання коштів Фонду в організаціях, що здійснюють виплату і доставку пенсій.

Отже, Управління Пенсійного фонду, звертаючись до суду із позовом про зобов'язання чинити певні дії щодо підписання актів звірок на суму 11528,72 грн., діяло як орган державної влади при здійсненні ним владних управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначено компетенцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 17  Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на, зокрема, спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Враховуючи, що позивач є суб’єктом владних повноважень,  то відповідно до вимог ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України даний спір підвідомчий суду адміністративної юрисдикції.

За таких обставин постановлені по справі судові рішення підлягають скасуванню, так як вони постановлені судами першої та апеляційної інстанцій з порушенням правил підвідомчості, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117 –1119 , 11110 –11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну  скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в м. Торезі Донецької області задовольнити частково.

Рішення господарського суду  Донецької області від 02.02.2006 р. та постанову Донецького  апеляційного господарського суду  від 14.03.2006 р. по справі № 18/5пн скасувати.

Справу № 18/5пн направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий -                                                                   Б.М. Поляков

Судді -                                                                                Н.Г. Ткаченко

Л.Й. Катеринчук