СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

13 грудня 2007 року
Справа № 2-17/8726-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Ткаченка М.І.,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився, заступник прокурора міста Ялта;

представника позивача: Вєлієв Рустем Шавкатович, довіреність №  01   від 03.07.07,  Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища;

представника позивача: Марченко Сергій Миколайович, довіреність №  10   від 25.01.07,  Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища;

представника відповідача: Саратов Анатолій Вікторович (повноваження перевірені), наказ  70-0   від 09.07.01,  головний лікарь, санаторій "Червоний маяк" Міністерства охорони здоров'я України;

представника відповідача: Евенков Сергій Валерійович, довіреність №  б/н   від 16.02.07,  санаторій "Червоний маяк" Міністерства охорони здоров'я України;

розглянувши апеляційну скаргу санаторію "Червоний маяк" Міністерства охорони здоров'я України на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Гайворонський В.І.) від 15 травня 2007 року у справі №2-17/8726-2006А

за позовом           заступника прокурора міста Ялти (вул. Кірова, 18,Ялта,98600)

в інтересах держави вособі Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища (вул. Кечкеметська, 198,Сімферополь,95022)

до           санаторію "Червоний маяк" Міністерства охорони здоров'я України (вул. Радянська, 33,Сімеїз, м. Ялта,98680)

про стягнення 178707,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Ялти в інтересах держави в особі Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з екології та природних ресурсів звернувся до господарського суду  Автономної Республіки Крим із позовною заявою до санаторію „Червоний Маяк” Міністерства охорони здоров’я України про стягнення  штрафу у розмірі 178707, 47 грн. за  порушення законодавства  про охорону навколишнього природного середовища.

Усною ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим  від 06 березня 2007 року у зв’язку з реорганізацією здійснено заміну Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з екології та природних ресурсів на  Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з охорони навколишнього природного середовища.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 травня 2007 року (суддя Гайворонський В.І.) у справі № 2-17/8726-2006А позовні вимоги  заступника прокурора міста Ялти задоволено.

Стягнуто з санаторію „Червоний Маяк” Міністерства охорони здоров’я України в доход  місцевого бюджету Сімеїзської селищної ради штраф за заподіяння шкоди внаслідок порушення законодавства  про охорону навколишнього природного середовища у розмірі 178707, 47 грн..

Не погодившись з постановою суду, санаторій "Червоний маяк" Міністерства охорони здоров'я України звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права, а також невідповідністю висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи.

Так, за твердженнями апелянта, розрахунок шкоди за наднормативний викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря, з яким погодився суд першої інстанції,  позивач здійснив з порушенням правил розрахунку шкоди, оскільки такий розрахунок можливий лише при наявності замірів потуг викидів забруднюючих речовин, визначених інструментальними вимірами, який не здійснювався.

На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно застосовував аналогію та використав норми Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які не підлягали застосуванню, а саме –замість спеціальної норми –пункту 6.4 Методики застосував пункт 5.4 Методики, пославшись  на те, що позивач мав право обирати той чи інший метод розрахунку наднормативного викиду.

Також, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідач не заперечував наявність вини у своїх  діях,  однак вказував, що сума  збитків розрахована з порушенням Методики, а тому є необґрунтованою та не заснованою на нормах діючого законодавства і не може бути стягнута з відповідача.

Відповідач також не погоджується з аргументацію суду першої інстанції  щодо неприйняття до уваги наявного у санаторію „Червоний Маяк” Міністерства охорони здоров’я України ліміту на викид забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами  терміном дії до 31 грудня 2005 року, який  санаторієм „Червоний Маяк” перевищений не був.

У зв’язку з неможливістю брати участь у судовому процесі, розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду у складі судової колегії суддю Котлярову О.Л. було замінено на суддю Заплава Л.М..

В судове засідання, призначене на 13 грудня 2007 року, прокурор не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає  можливим розглянути скаргу за відсутності  представників нез’явившихся сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

28 жовтня 2005 року Республіканським комітетом по екології та природним ресурсам Автономної Республіки Крим, який є уповноваженим державним органом в області охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів, була проведена перевірка санаторію „Червоний Маяк” Міністерства охорони здоров’я України по дотриманню вимог природоохоронного законодавства, що стосується охорони атмосферного повітря.

В ході перевірки встановлено, що санаторій має дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарним джерелом, виданим Республіканським комітетом по екології та природним ресурсам Автономної Республіки Крим 12 травня 1999 року на строк дії до 31 грудня 2003 року на  викид  забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами.

Згідно з актом позивача санаторій „Червоний Маяк” здійснює викид забруднюючих речовин в атмосферу при відсутності дозволу Республіканського комітету по екології та природним ресурсам Автономної Республіки Крим на викид забруднюючих речовин в атмосферу.

Згідно з висновком перевірки, за період з 01 січня 2004 року по 16 жовтня 2004  року у  котельні санаторію спалено 143 т вугілля.

Перевірка оформлена актом № 259-53 від 28 жовтня 2004 року, у якому санаторію „Червоний Маяк” було приписано продовжити строк дозволу на викид забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарним джерелом в Республіканському комітеті по екології та природним ресурсам Автономної Республіки Крим зі строком виконання до 13  грудня 2004 року.

На підставі вказаного акту, у відповідності до  Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів  забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища та ядерної безпеки України № 38 від 18 травня 1995, позивачем був здійснений розрахунок шкоди за понаднормативні викиди санаторієм „Червоний Маяк”  забруднюючих речовин в атмосферне повітря, який склав  178707, 47 грн.

Зазначене  з’явилось підставою для звернення заступника прокурора міста Ялти в інтересах держави в особі Республіканського комітету по екології та природним ресурсам Автономної Республіки Крим до господарського суду Автономної Республіки Крим із зазначеним позовом.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги санаторію „Червоний Маяк” виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 травня 1999 року Республіканським комітетом по екології та природним ресурсам Автономної Республіки Крим санаторію „Червоний Маяк”  був виданий дозвіл № 430195  на викид забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами. До дозволу додана таблиця по дозволеному об’єму викидів забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами. Строк дії дозволу  визначений до  31 грудня 2003 року.

29 червня 2000 року Республіканським комітетом по екології та природним ресурсам Автономної Республіки Крим санаторію „Червоний Маяк” був виданий ліміт на викиди забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами зі строком дії до 31 грудня 2005 року.

Таким чином, в період з 01 січня 2004  року по 16 жовтня 2004 року, тобто після спливу строку дії дозволу на викиди, до 31 грудня 2005 продовжував діяти ліміт на викиди санаторієм „Червоний Маяк”  забруднюючих речовин в атмосферу.

У період відсутності дозволу викид забруднюючих речовин в атмосферу здійснювався санаторієм „Червоний Маяк” в межах норм, встановлених лімітом на викиди з терміном дії до 31 грудня 2005 року, що не оспорювалося позивачем.

Згідно з пунктом 1.2 Інструкції „Про порядок розробки, установлення, перегляду й доведення лімітів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища і ядерної безпеки України від 28 червня 1996 року № 65, що діяла в період застосування до відповідача штрафних санкцій, ліміти викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря –це припустимі дозволені обсяги викидів забруднюючих речовин стаціонарними джерелами по інгредієнтах у цілому для підприємства в тоннах на рік.

Таким чином, відповідач у відповідному періоді мав затверджені позивачем ліміти, тобто припустимі дозволені обсяги викидів.

Наступний дозвіл на викид забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами зі строком дії до 31 грудня 2007 року  був отриманий відповідачем 31 грудня 2005 року.

Судова колегія також вважає, що розрахунок шкоди навколишньому природному середовищу здійснений позивачем з порушенням правил, визначених  Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої  наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища і ядерної безпеки України від 18 травня 1995 року № 38  з наступних підстав.

Згідно з підпунктом 5.1.2 Методики наднормативними викидами   забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються викиди  забруднюючих  речовин джерелами,  які не мають дозволів на викид, в тому числі і по окремих інгредієнтах.

Розрахунок розміру відшкодування збитків за наднормативні викиди санаторієм забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснений позивачем на підставі пункту 7 Методики, у відповідності з підпунктом 7.1 якої розрахунок   ведеться   на  основі  розміру  мінімальної  заробітної плати з урахуванням обсягів наднормативних  викидів і регулюючих  коефіцієнтів.

В свою чергу, порядок визначення обсягів наднормативних викидів вказаний у підпункті 5.5 Методики, відповідно до якого для   визначення   наднормативних  викидів  забруднюючих речовин   в   атмосферне   повітря   використовуються результати безпосередніх вимірів (інструментальні, інструментально-лабораторні,  індикаторні - далі  інструментальний метод)  викидів  в  атмосферне  повітря  по джерелах викидів, які виконані у відповідності з діючими вимогами відбору і аналізу проб та оформлені у встановленому порядку.

Згідно з підпунктом 5.7.1 Методики виявлені  в ході перевірки факти перевищення нормативів викидів, що зафіксовані в первинній обліковій  документації, також включаються  до  акта  перевірки,  який  підписується спеціалістом Державної   екологічної   інспекції   Мінекобезпеки   України   та керівником підприємства.

Разом з тим, вказані виміри позивачем не здійснювалися та відповідний акт не складався.

Крім того, згідно з підпунктом 6.2 Методики термін роботи джерела в режимі  наднормативного  викиду визначається   з  моменту  виявлення  порушення  до  моменту  його усунення,   підтвердженого   даними   контрольної перевірки, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Відповідно до підпункту 6.4 Методики розрахунки  потужності  викидів  забруднюючих речовин по джерелах або речовинах, які не мають дозволу на викид, ведуться на основі потужності фактичного викиду,  визначеної інструментальними вимірами. При цьому час роботи джерела в  режимі  наднормативного викиду  визначається  з  моменту  виявлення  порушення  до моменту оформлення дозволу на викид.

Таким чином, у даному випадку положення п.п. 6.4 Методики є спеціальною нормою по  відношенню до положень п.п. 5.4 Методики, однак, будь-яких інструментальних вимірів викиду шкідливих речовин у котельні відповідача ні в 2004 році, ні в 2005 році фахівцями позивача не  проводилося, у зв'язку із чим визначення розміру збитків розрахунковим методом без інструментального виміру фактичних викидів є необгрунтованим і суперечить Методиці.

Перелік викладеного свідчить про порушення місцевим господарським судом при розгляді даної справи норм матеріального права, а також про невідповідність висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи, що є підставою для його скасування.

Керуючись статтями 195, пунктом 3 статті 198, 202, частиною 2 статті  205, 207, 212, статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу санаторію „Червоний Маяк”  Міністерства охорони здоров’я України  задовольнити.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 травня 2007 року у справі № 2-17/8726-2006 А скасувати.

Прийняти нове рішення у справі.

У позові заступника прокурора міста Ялти Автономної Республіки Крим  відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією постановою  та в порядку,  передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                  І.В. Антонова

Судді                                                                                Л.М. Заплава

М.І. Ткаченко