ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/377

23.10.07

За позовом:          ВАТ „Кредитпромбанк”;

До:                    ЗАТ „Страхова група „ТАС”;

Про:                     стягнення 348 764,64 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Шістка В.О., представник, довіреність №384 від 16.06.2007 р.;

Кебкал В.Г., представник, довіреність №547 від 20.08.2007 р.;

Жигун О.В., представник, довіреність б/н від 09.11.2006 р.;

Від відповідача:            Денисова Н.О., представник, довіреність №ГО-07/114 від 18.07.2007 р.;

Петрук В.П., представник, довіреність №ГО-07/113 від 18.07.2007 р.;

Стовбира О.О., представник, довіреність №ГО-07/111 від 17.07.2007 р.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 27.09.2007 р. до 23.10.2007р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 27.09.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.09.2007 р. строк вирішення спору у даній справі продовжений на невизначений термін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 335 103,44 грн. страхового відшкодування, 13 661,20 грн. пені, 3 487,64 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у наданому відзиві на позов та представники останнього у судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечують, у їх задоволенні просять відмовити, посилаючись на те, що відповідач не має правових підстав для сплати страхового відшкодування на користь позивача.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 14.03.2006 р. укладений договір № страхування кредитного портфелю банку, предметом якого є страхування ризиків позивача, пов’язаних з невиконанням (неналежним виконанням) позичальниками своїх договірних зобов’язань по договорам про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку, форма і умови яких узгоджені з відповідачем, укладеними між позивачем та позичальниками.

Відповідно до п. 4.1. договору страхування об’єктом страхування є майнові інтереси позивача, пов’язані з матеріальними збитками внаслідок повного або часткового неповернення позичальником суми кредиту та/або процентів за користування кредитом на умовах позивача відповідно до договору про встановлення ліміту кредитування за картковим рахунком під платіжну картку, форма і умови якого узгоджені з відповідачем, банківським продуктом „Ліміти кредитування за картковими рахунками під платіжні картки міжнародних платіжних систем VISA та/або MasterCard для працівників підприємств, з якими позивач уклав договір про кредитування працівників (фізичні особи – резиденти України).

Розділом 6 договору страхування передбачено, що відповідач надає позивачеві страховий захист на випадок невиконання позичальником своїх зобов’язань перед позивачем, що передбачені укладеною між останнім та позичальником кредитною угодою, внаслідок:

—неплатоспроможності позичальника;

—смерті позичальника.

Під неплатоспроможністю позичальника сторони розуміють наявність простроченої не менше, ніж за два календарних місяці протягом дії кредитної угоди або виникнення простроченої заборгованості при закритті ліміту кредитування (п. 6.2. договору страхування).

Страховий захист розповсюджується на страхові випадки, які настали в період дії конкретної кредитної угоди, по якій були внесені страхові платежі, згідно з реєстром кредитних договорів (п. 6.3. договору страхування).

За договором страхування не страхуються суми, які було спрямовано на сплату позичальником штрафів, пені, різниць в курсах валют та інші непрямі витрати позичальника (п. 6.4. договору страхування).

Відповідач листом вих. №Г 14.00/2605 від 11.08.2006 р. надав згоду щодо включення до реєстру договорів договору страхування кредитних договорів, що будуть укладені з працівниками ТОВ „Міжгір”я” (Черкаська область, Смілянський район, с. Плескачівка, вул. Бондаренків, 2).

Листом вих. №Г11.00/2738 від 18.08.2006 р. відповідач надав згоду щодо включення до реєстру договорів договору страхування кредитних договорів, що будуть укладені з працівниками Об”єднання громадян „Віра” Всеукраїнської громадської організації „Українська спілка інвалідів –УСІ (Донецька область, м. Шахтарське, вул. Шиллера, 122).

Відповідно до п. 12.3.5. договору страхування кредитного портфелю банку позивач зобов’язаний негайно, як тільки стане відомо, але не пізніше ніж за 3 дні (за винятком вихідних та святкових днів), офіційно повідомити відповідача про затримку виконання зобов’язань позичальника по конкретній кредитній угоді, більш ніж на 15 календарних днів. За відсутності поважних причин, невиконання цієї умови дає право відповідачеві зменшити розмір відшкодування збитків аж до повної відмови.

23.01.2007 р. позивачем, на виконання п. 12.3.5. договору страхування кредитного портфелю, був направлений відповідачеві лист від 19.01.2007 р. вих. №1127/32.5-8795-03.1, в якому повідомлено про виникнення простроченої заборгованості за лімітами кредитування по 19 позичальниках (працівниках ПОГ „Віра” ВГО) на загальну суму 57 803,55 грн.

02.02.2007 р. позивач листом вих. 1916/32.5-578-05 повідомив відповідача про виникнення простроченої заборгованості за лімітами кредитування по 45 позичальниках (працівниках ТОВ „Міжгір’я”)  на загальну суму 15 094,91 грн.

20.02.2007 р. позивачем на адресу відповідача була направлена заява від 19.02.2007р. вих. №5995/32.5-2364-05 про страховий випадок.

21.02.2007 р. позивачем на адресу відповідача була направлена заява вих. №3955/32.5-582-32 від 21.02.2007 р. про настання страхового випадку.

26.04.2007 р. позивачем на адресу відповідача був направлений лист від 25.04.2007 р. вих. №9570/32.2.3.-5048-05 про отримання страхового відшкодування згідно з поданими раніше заявами про страховий випадок.

У відповіді на вищезазначені листи позивача відповідач листом вих. №Г11.0.0/2435 від 04.06.2007 р. повідомив, що в результаті проведеного відповідачем власного розслідування виявилося, що позичальники заперечують факт отримання кредиту, мотивуючи тим, що їх примусили підписати кредитні угоди обманним шляхом, а також тим, що позичальники підписували угоди, не розуміючи значення їх суті.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому, господарський суд виходить з наведеного нижче.

Статтею 1 Закону України „Про страхування” визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України „Про страхування” страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Договором страхування, згідно зі статтею 16 Закону України „Про страхування”, є письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Пунктом 3 статті 20 Закону України „Про страхування” визначено, що страховик зобов’язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до підпункту „е” пункту 4.2. Правил добровільного страхування кредитного портфелю ЗАТ „Страхова група „ТАС”, затверджених Головою правління ЗАТ „Страхова група „ТАС” 09.01.2002 р. (далі –Правила страхування), до страхових ризиків за цими Правилами відносять збитки, отримані страхувальником через невиконання або неналежне виконання позичальниками своїх зобов’язань перед страхувальником по поверненню кредитів та/або відсотків за ними в строки та на умовах, що передбачені укладеними між ними кредитними договорами, які входять до складу визначеного договором кредитного портфелю, внаслідок протиправних дій третіх осіб стосовно активів позичальника.

Відповідно до статті 2 Правил страхування та пункту 4.1. договору страхування об’єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, пов’язані з матеріальними збитками внаслідок повного або частково неповернення позичальником суми кредиту та/або процентів за користування кредитом.

Пунктом 6.1. договору страхування передбачено, що страховик надає страхувальнику страховий захист на випадок невиконання позичальником своїх зобов’язань перед страхувальником, що передбачені укладеною між страхувальником та позичальником кредитною угодою, внаслідок неплатоспроможності позичальника.

Під платоспроможністю позичальника, відповідно до п. 6.2. договору страхування кредитного портфелю банку, сторони обумовили наявність простроченої заборгованості по сплаті частини кредиту та/або відсотків, передбаченої умовами кредитної угоди, не менше ніж за два календарні місяці протягом дії кредитної угоди або виникнення простроченої заборгованості при закритті ліміту кредитування.

Відповідно до статті 5 Правил страхування та пункту 11 договору страхування кредитного портфелю банку у підставами для відмови у виплаті є:

1)          невиконання страхувальником взятих на себе зобов’язань за договором страхування;

2)          внесення змін страхувальником в кредитні угоди, що впливають на умови цього договору, без їх погодження із страховиком або недотримання узгодженої редакції кредитної угоди;

3)          настання чи прояву форс –мажорних обставин, що кваліфікуються такими згідно з чинним законодавством;

4)          навмисні дії страхувальника або його посадових осіб, спрямовані на настання страхового випадку;

5)          подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про об’єкт страхування або про факт настання страхового випадку;

6)          несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика про настання страхового випадку;

7)          порушення страхувальником вимог банківського продукту „Ліміти кредитування за картковими рахунками під платіжні картки міжнародних платіжних систем VISA та/або MasterCard для працівників підприємств, з якими ВАТ „Кредитпромбанк” уклав договір про кредитування працівників –резидентів України”;

8)          підтвердження страхувальником неправдивих відомостей, наданих позичальниками;

9)          в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п.п. 11.2. п. 11 договору страхування кредитного портфелю банку не підлягають відшкодуванню збитки, що сталися внаслідок:

а) ядерного вибуху, впливу радіації або радіоактивного забруднення;

б) військових дій, а також маневрів або інших військових заходів;

в) громадянської війни, масового безладу та страйків;

г) конфіскації, націоналізації та інших заходів політичного характеру, які здійснюють згідно з розпорядженнями військової чи цивільної влади;

д) протизаконних дій (бездіяльності) державних органів, органів місцевого самоврядування або посадових осіб цих органів, в тому числі внаслідок видання вищевказаними органами та посадовими документів, які не відповідають чинному законодавству.

Враховуючи ту обставину, що вищезазначені підстави не настали, у відповідача відсутні правові підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачеві.

Матеріалами справи підтверджується, що розмір страхового відшкодування неплатоспроможності позичальників –працівників ПОГ „Віра” ВГО становить 232 495,67 грн. Відшкодування неплатоспроможності позичальників –працівників ТОВ „Міжгір’я” складає 102 607,77 грн. Загальний розмір страхового відшкодування, належного до сплати відповідачем на користь позивача становить 353 103,44 грн.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку платежу позивачем нарахована пеня у розмірі 13 661,20 грн., передбачена п. 12.6.3. договору. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи, умовам договору та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Посилання відповідача у листі вих. №Г11.0.0/2435 від 04.06.2007 р. на те, що в результаті проведеного відповідачем власного розслідування виявилося, що позичальники заперечують факт отримання кредиту, мотивуючи тим, що їх примусили підписати кредитні угоди обманним шляхом, а також тим, що позичальники підписували угоди, не розуміючи значення їх суті, спростовується наведеним нижче. До матеріалів справи додані банківські платіжні документи, які підтверджують факт зарахування кредитних коштів на картки позичальників та зняття цих коштів із зазначених карток.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Страхова група „ТАС” (інд. 03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Кредитпромбанк” (інд. 01014, м. Київ, бул. Дружби народів, 38, ) 335 103 (триста тридцять п’ять тисяч сто три) грн. 44 коп. страхового відшкодування, 13 661 (тринадцять тисяч шістсот шістдесят одна) грн. 20 коп. пені, 3 487 (три тисячі чотириста вісімдесят сім) грн. 64 коп. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко

Дата підписання 15.11.2007 р.