ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.11.07 р.                                                                               Справа № 38/270

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні  в  м. Донецьку справу

за позовом: Малого приватного підприємства “Донспецтехбуд” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькміськбуд” м. Донецьк

про стягнення  2 865грн.32коп.

за участю

від позивача: Коваль С.І. представник за дов. № 1 від 19.10.2007р.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

Позивач, Мале приватне підприємство “Донспецтехбуд” м. Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькміськбуд” м. Донецьк про стягнення суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі  2 865грн.32коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на укладений в усній формі                     договір купівлі-продажу товарів.

09.10.2007р. на адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій  області від 04.10.2007р. № 22-15/3108, відповідно до якого відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Донецькміськбуд” м. Донецьк значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 33222166) за адресою: 83008, м. Донецьк, вул.Умова,1. Лист судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Суд зобов”язав позивача у триденний строк направити копію позовної заяви та додаток до неї на юридичну адресу відповідача, оскільки в позовній заяві була вказані інша адреса.

Позивач у судовому засіданні надав докази щодо направлення позовної заяви на юридичну адресу відповідача.

Відповідач у судові засідання не з’явився, вимоги ухвал суду не виконав, витребувані документи не представив, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджено відміткою канцелярії суду, але на адресу суду повернулись конверти, направлені відповідачу з позначкою “організація не зареєстрована”, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Позивач звернувся до суду  із заявою про збільшення позовних вимог в порядку ст.22 ГПК України, в якої просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі               2 707грн.03коп., 3% річних у розмірі 69грн.48коп. та інфляційні збитки у розмірі 224грн.68коп.,  а всього 3 001грн.19коп.  Заява про збільшення  розміру позовних вимог судом розглянута, прийнята до уваги та залучена до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача  було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом прийняте до розгляду, уваги та задоволено.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши  уповноваженого представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За усною домовленістю між Малим приватним підприємством “Донспецтехбуд” м. Донецьк (далі – позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Донецькміськбуд” м. Донецьк, 27.12.2006р. позивачем на адресу відповідача була здійснена поставка товару: а саме, кришка стовпу на огорожу 49*49 у кількості 8 000шт.  за ціною 11, 67 грн. за одиницю та парапет скатний 39*35*45 у кількості 173 000шт. за ціною 12,50 грн. за одиницю, з урахуванням ПДВ на загальну суму у розмірі                               2 707грн.03коп., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000029 від 27.12.2006р. та довіреністю серії ЯМС № 213894 від 27.12.2006р.

Позивачем відповідачу на оплату поставленого товару був виставлений рахунок-фактура № 0000065 від 22.12.2007р. на суму 2 707грн.03коп.,  але відповідач не оплатив його.

10.05.2007р. позивач звернувся до відповідача з претензією №17, в якої вимагав сплатити заборгованість за поставлений товар, але претензія відповідачем була залишена без розгляду.

Оскільки, до теперішнього часу відповідач не розрахувався за поставлений позивачем товар, останній просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі                     2 707грн.03коп.

Крім того, позивач наполягає на стягненні  з відповідача з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, збитків від інфляції у розмірі 224грн.48коп та 3% річних у сумі 69грн.48коп. за порушення грошового зобов’язання.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у підтвердження позовних вимог посилається на рахунок – фактуру                  № 0000065 від 22.12.2006р., видаткову накладну № РН-0000029 від 27.12.2006р., довіреність серії ЯМС №213894 від 27.12.2006р, претензію №17 від 10.05.2007р., заяву про збільшення позовних вимог від 05.11.2007р., правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то  судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема,  з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України)

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору   ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів  абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно частини 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений моментом пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки до теперішнього часу відповідач не розрахувався за поставлений позивачем товар на вимогу позивача від 10.05.2007р., суд вважає вимоги позивача щодо стягнення заборгованості  доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

За порушення грошових зобов’язань на підставі ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані 3% річних у сумі 69грн.48коп., інфляційні в сумі 224грн. 68коп., які підлягають задоволенню.

Позовні вимоги підтверджуються відповідними доказами та не спростовуються жодним доказом відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи викладене та керуючись 174, 193 Господарського кодексу України,  ст.ст.11, 509, 526, 530, 625, 692 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 90 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Малого приватного підприємства “Донспецтехбуд” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькміськбуд” м. Донецьк про стягнення суми основного боргу у розмірі 2 707грн.03коп, збитків від інфляції 224грн.68коп, 3% річних - 69грн.48коп., а всього 3 001грн.19коп.,  задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькміськбуд” м. Донецьк (83008, м. Донецьк, вул.Умова,1, р/р 2590 в філії КБ “Приватбанк” Донецьке РУ, МФО 335496, ) на користь Малого приватного підприємства “Донспецтехбуд” м.Донецьк  (83060, м. Донецьк,  вул.Артема,114/5, фактична адреса: 83060, м. Донецьк, вул.Лучезарна,1а, р/р 26008101 в ТОВ “Банк фамільний” м. Донецьк, МФО 334840, ) основний борг у розмірі                       2 707грн.03коп, збитки від інфляції 224грн.68коп, 3% річних -69грн.48коп., а всього                      3 001грн.19коп., держмито у сумі 102грн. та витрати на інформаційно-технічне  забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

У адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькміськбуд” м.Донецьк  винести окрему ухвалу.

Рішення оголошено у судовому засіданні 09.11.2007року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Радіонова О.О.

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2—сторонам у справі