ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 р.
№ 12/207

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Михайлюка М.В.,
Дунаєвської Н.Г.,
Рибака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу

Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2007 року

у справі
№ 12/207 господарського суду Чернігівської області

за позовом
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

до

про
ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"
стягнення 6616128,40 грн.

за скаргою

на дії
ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз"
ДВС Чернігівського міського управління юстиції

за участю представників сторін:

позивача
Слюсар М.О.,

відповідача
ДВС
Томилко М.М.,
не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 26.06.2007 р. у справі № 12/207 (суддя: Лавриненко Л.М.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2007 р. (судді: Отрюх Б.В., Верховиця А.А., Тищенко А.І.) визнано незаконними дії Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції  щодо відмови боржнику у зупиненні виконавчих проваджень № 180/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 178/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 179/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 184/9 про стягнення 771985,88 грн. боргу, № 186/9 про стягнення 846983,55 грн., № 187/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу з виконання наказів господарського суду Чернігівської області у справі № 12/207 виданих 20.03.2007 р. Зобов’язано ДВС вчинити дії щодо зупинення виконавчих проваджень з виконання наказів господарського суду Чернігівської області у справі  № 12/207 виданих 20.03.2007 р.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу і постанову господарських судів та відмовити в задоволенні скарги на дії ДВС. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що господарськими судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановив апеляційний господарський суд, рішенням господарського суду Чернігівської області від 31.08.2006 р. у справі № 12/207, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.11.2006 р., стягнуто з відповідача на користь позивача 4706105,40 грн. боргу, 49379,67 грн. пені, 77867,38 грн. 3% річних, 94840,85 грн. інфляційних втрат, 25500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення суду розстрочене на 6 місяців.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.02.2007 р. зазначені судові рішення скасовані в частині стягнення пені, а в іншій частині залишені без змін.

Господарський суд Чернігівської області 20.03.2007 р. видав накази із строком пред’явлення до виконання з 15.09.2006 р. по 15.09.2009 р. на стягнення 821365,55 грн. боргу,  25500 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; зі строком пред’явлення  до виконання з 15.10.2006 р. по 15.10.2009 р. на стягнення 821368,55 грн. боргу; зі строком пред’явлення  до виконання з 15.11.2006 р. по 15.11.2009 р. на стягнення 821368,55 грн. боргу; зі строком пред’явлення  до виконання з 15.12.2006 р. по 15.12.2009 р. на стягнення 821368,55 грн. боргу; зі строком пред’явлення до виконання з 15.01.2007 р. по 15.01.2010 р. на стягнення 821368,55 грн. боргу; зі строком пред’явлення до виконання з 15.02.2007 р. по 15.02.2010 р. на стягнення 599277,65 грн. боргу, 77867,38 грн. 3% річних, 94840,85 грн. інфляційних втрат.

За заявою стягувача 04.04.2007 р. головний державний виконавець Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання вищезазначених наказів господарського суду Чернігівської області у справі № 12/207, а саме: № 180/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 178/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 179/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 184/9 про стягнення 771985,88 грн. боргу, № 186/9 про стягнення 846983,55 грн., № 187/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу.

Вищезазначені постанови про відкриття виконавчих проваджень направлені сторонам та отримані боржником 13.04.2007 р.

13.04.2007 р. боржник направив на адресу ДВС заяви № 18/805, № 18/804, №18/801/1, №18/802, №18/803, № 18/801 про зупинення виконавчих проваджень з виконання наказів господарського суду Чернігівської області у справі № 12/207, виданих 20.03.2007 року.

Листом № 01-29/1/220 від 16.04.2007 р. Новозаводський відділ ДВС Чернігівського міського управління юстиції відмовив у зупиненні виконавчих проваджень № 180/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 178/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 179/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 184/9 про стягнення 771985,88 грн. боргу, № 186/9 про стягнення 846983,55 грн., № 187/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу по виконанню наказів господарського суду Чернігівської області у справі № 12/207, посилаючись на те, що виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" лише в тому разі, якщо заборгованість підприємства паливно-енергетичного комплексу за виконавчим документом виникла до 01.01.2005 р. внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Боржник звернувся до суду зі скаргою на дії Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції щодо відмови у зупиненні виконавчого провадження.

Згідно положень Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування паливно-енергетичного комплексу" (далі - Закон) визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу. Дія зазначеного закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також на інших учасників розрахунків, які мають або перед якими  є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Пунктом 1.2.  Закону передбачено, що погашення заборгованості – це заходи, спрямовані на зменшення та/або розстрочення кредиторської заборгованості шляхом застосування механізмів списання, взаєморозрахунків, реструктуризації, часткової оплати на умовах, визначених цим Законом.

Під заборгованістю розуміється підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату сума коштів, яка підлягає сплаті за передачу (транспортування) та постачання енергоносіїв, відповідно до укладених договорів або з інших підстав, передбачених законом, у тому числі суми пені, штрафних та фінансових санкцій, але не сплачена (п. 1.6 ч. 1 ст. 1 Закону).

Порядок участі підприємств паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості встановлено ст. 3 Закону, відповідно до якої підприємство паливно-енергетичного комплексу вважається таким, що бере участь в процедурі погашення заборгованості, з дня видання наказу Міністерством палива та енергетики України про затвердження переліку підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості. Документом, що підтверджує участь  підприємств паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості є виписка з реєстру.

З виписки з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону, згідно Наказу Мінпаливенерго від 10.11.2005 р. № 586 вбачається, що ВАТ по газопостачанню та газифікації "Чернігівгаз" внесено 28.11.2005 р. до зазначеного реєстру.

Процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу відповідно до ст. 3 Закону діє до 01.01.2008 р.

Абзацем 6 п. 3.7 ст. 3 Закону передбачено, що на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Обов’язкове зупинення у випадку внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону, передбачено також п. 15 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно Глави 11 "Прикінцеві положення" Закону України "Про виконавче провадження" щодо таких підприємств зупиняється дія ст.ст. 4, 5 цього Закону.

Колегія суддів  Вищого господарського суду України погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, що підставою для зупинення виконавчого провадження є факт внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування паливно-енергетичного комплексу" і на строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості щодо таких підприємств зупиняється дія ст.ст. 4, 5 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене, господарські суди правомірно визнали незаконними дії Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції  щодо відмови боржнику у зупиненні виконавчих проваджень № 180/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 178/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 179/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу, № 184/9 про стягнення 771985,88 грн. боргу, № 186/9 про стягнення 846983,55 грн., № 187/9 про стягнення 821365,55 грн. боргу з виконання наказів господарського суду Чернігівської області у справі № 12/207, виданих 20.03.2007 р. та зобов’язали ДВС вчинити дії щодо зупинення виконавчих проваджень з виконання наказів господарського суду Чернігівської області у справі  № 12/207 виданих 20.03.2007 р.

За таких обставин справи, колегія суддів не вбачає підстав для скасування  постанови апеляційного господарського суду, оскільки вважає її законною та обґрунтованою .

Щодо доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вищенаведених  обставин справи та зроблених апеляційним судом висновків.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 Господарського  процесуального  кодексу  України  касаційна  інстанція  не має  права  встановлювати  або  вважати  доведеними  обставини, які не були  встановлені  у рішенні або  постанові  господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність  того чи іншого доказу,  про перевагу  одних  доказів.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2007 року у справі № 12/207 залишити без змін.

Головуючий                                                                              М. Михайлюк

Судді                                                                                                         Н.Дунаєвська

В.Рибак