міжобласний апеляційний господарський суд
________________________________________________________________________
Київ, вул. Жилянська, 58-б
УХВАЛА

22.02.07 р.
№ 305/15-06

Колегія суддів Київського
міжобластного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого
Зеленіної  Н.І.

Суддів:

Андрейцевої  Г.М.

Швеця В.О

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Легаргопромсервіс” на рішення
господарського суду Київської області від 19.01.2007 року

у справі № 305/15-06 (суддя Рябцева
О. О.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Легагропромсервіс”, м. Київ

до
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,                    м. Боярка

про                визнання договору оренди № 1-05
від 01.01.2005 р. розірваним та стягнення 20 423 грн. 85 коп.

в с т а н о в
и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Легаргопромсервіс” звернулося господарського суду Київської
області з позовом до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про визнання договору
оренди № 1-05 від 01.01.2005 р. розірваним з 01.04.2006 р. та стягнення 20 423
грн. 85 коп., в тому числі         13 401
грн. 99 коп. оренду приміщень, комунальні послуги та експлуатаційні витрати, 2
128 грн. 28 коп. пені, 266 грн. 86 коп. 3 % річних, 4 626 грн. 72 коп.
неустойки.

Рішенням господарського суду
Київської області від 19.01.2007 р. у справі                № 305/15-06 (а. с. 103-105) в
позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю “Легаргопромсервіс” подало
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду
Київської області від 19.01.2007 р. у справі
№ 305/15-06 повністю та прийняти
нове рішення з урахуванням усіх обставин справи.

Розглянувши апеляційну скаргу та
додані до неї документи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу не може
бути прийнято до розгляду і має бути повернуто скаржнику з наступних підстав.

В прохальній частині апеляційної
скарги Товариство з обмеженою відповідальністю “Легаргопромсервіс” просить
скасувати рішення господарського суду Київської області від 19.01.2007 р. у
справі № 305/15-06 повністю.

В якості доказу сплати державного
мита до апеляційної скарги додано платіжне доручення № 642 від 08.02.2007 р. на
суму 102 грн. 15 коп.

При оформленні платіжного документа
про перерахування державного мита за подання апеляційної скарги слід керуватися
вимогами Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993 р. “Про
державне мито”, Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного
мита, затвердженою наказом ГДПІ України № 15 від 22.04.1993 р. і зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України від 19.05.1993 р. за               № 50.

Відповідно до п. п. “г” п. 2 ст. 3
Декрету Кабінету Міністрів України №7-93 від 21.01.1993 р. зі змінами “Про
державне мито” ставки державного мита встановлюються в таких розмірах із заяв,
що подаються до господарських судів, із
апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про
перегляд їх за нововиявленими обставинами 50 відсотків ставки, що підлягає
сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів
майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної
суми.

Відповідно до п. п. “а” п. 2 ст. 3
Декрету Кабінету Міністрів України №7-93 від 21.01.1993 р. зі змінами “Про
державне мито” із заяв, що подаються до господарських  судів із заяв майнового характеру 1
відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян і не більше 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (підпункт
“а” пункту 2 статті 3 в редакції Закону № 2505-IV від 25.03.2005, який набув
чинності з 31.03.2005 р.).

Відповідно до п. п. “в” п. 2 ст. 3
Декрету Кабінету Міністрів України № 7-93 від 21.01.1993 р. “Про державне мито”
розміри ставок державного мита із позовних заяв у спорах, що виникають під час
укладання, зміни або розірвання господарських договорів сплачується 5 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК
України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету
України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 55 ГПК
України ціна позову визначається у позовах, які складаються з кількох
самостійних вимог, - загальною сумою усіх вимог.

Скаржник в апеляційній скарзі
оскаржує рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, тобто
оспорюється немайнова вимога про розірвання договору та майнова про стягнення
20 423 грн. 85 коп., кожна з яких підлягає оплаті державним митом окремо. Отже,
сума державного мита, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги,
складає 144 грн. 62 коп. (42 грн. 50 коп. + 102 грн. 12 коп.).

Отже, скаржником не надано доказів
сплати державного мита за подання апеляційної скарги у встановленому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК
України апеляційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

За вказаних обставин колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом.

У відповідності до положень ч. 4
ст. 97 ГПК України після усунення
обставин, що стали підставою для повернення апеляційної скарги, сторона
у справі має право повторно подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне
подання у загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 86, п. 3 ст. 97 ГПК України, апеляційний господарський суд

У Х В А Л И
В:

1. Апеляційну скаргу на рішення
господарського суду Київської області від 19.01.2007 року у справі № 305/15-06
з доданими до неї матеріалами повернути Товариству з обмеженою відповідальністю
“Легаргопромсервіс”.

2. Справу № 305/15-06 повернути
господарському суду Київської області.

3. Копію ухвали апеляційного
господарського суду надіслати сторонам.

Головуючий суддя                                                            Зеленіна  Н.І.

Судді

Андрейцева  Г.М.

Швець В.О