ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2007 р.
Справа № 6/97-2610

12 год. 37 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання  Ранецька Л.А.

Розглянув справу

за позовом Державного підприємства «Борщівський спиртзавод», пров. Січових стрільців, 2, м. Борщів, Тернопільської області

до  Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції, вул. Кондри, 5, м. Борщів, Тернопільської області

про  скасування податкового повідомлення-рішення

За участю представників сторін:

позивача: Співак І.Г.

відповідача: Скорохід В.Б., Стасюк В.Д.

Суть справи:

Державне підприємство «Борщівський спиртзавод»звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 21 травня 2007 року, з врахуванням уточнення, в частині зменшення бюджетного відшкодування на суму 176520,27 грн.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представником, позивач мотивував невідповідністю оспорюваного рішення фактичним обставинам та нормам закону.

У запереченнях на позов та згідно з поясненнями представника податкової служби, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеного рішення.

Судове засідання призначене вперше на 04 липня 2007 року було відкладено, востаннє на 05 жовтня 2007 року.

Учасникам судового процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

З 18 квітня по 12 травня 2007 року, працівниками податкової служби проведена виїзна позапланова перевірка ДП «Борщівський спиртзавод»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за лютий 2007 року.

За результатами перевірки, 18 травня 2007 року складено Акт № 428/23-02/00375119, в якому податковим органом зроблено висновок про порушення товариством вимог п.п. 1.8 ст.1, п.6.1 ст.6, п.п. 7.2.1 п. 7.2, п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5, п.п.7.7.1,7.7.2,7.7.5 п. 7.7 ст. 7, п.11.6 ст.11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997р. №168/97-ВР, а саме, завищено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі 201783 грн.

Перевірками та наданими сторонами доказами встановлено, що ДП «Борщівський спиртзавод»у декларації за лютий 2007 року, до бюджетного відшкодування заявлено 229981 грн. податку на додану вартість, у т.ч. -  135153,61 грн. по податкових накладних виданих контрагентами у листопаді - грудні 2006 року, по яких оплату проведено у січні 2007 року. На думку працівників податкової служби, відносячи суми ПДВ до бюджетного відшкодування, позивачем, порушено вище перелічені вимоги Закону №168/97-ВР, оскільки дати видачі податкових накладних та дати списання коштів з банківського рахунку платника в оплату отриманих ним товарів не припадають на звітний податковий період.

А також –41666,66 грн. по операціях з поставки природного газу у грудні 2006 року, суму ПДВ нараховано за ставкою 20%, в той час, як відповідно до приписів ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»та п.3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення споживачів природним газом»№1729 від 27 грудня 2001 року, постачання споживачам природного газу, ввезеного на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, повинно здійснюватись із застосуванням нульової ставки ПДВ.

21 травня 2007 року на підставі Акту перевірки відповідно до підпункту „б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон №2181) контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в розмірі 201783 грн.

Зазначене рішення відповідача частково торкається оспорюваних правовідносин щодо зменшення бюджетного відшкодування на суму 176820,27 грн.

У цій частині дане рішення і оспорюється позивачем в судовому порядку.

В своїх твердженнях позивач вказав на дотримання ним п.п.7.2,7.4,7.5 та 7.7 Закону України «Про податок на додану вартість.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Так, відповідно до положень п. 1.7, 1.8 ст.1 Закону №168/97-ВР податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом, а бюджетне  відшкодування  - сума,  що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту цього звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні такої різниці та за відсутності податкового боргу попереднього періоду, отримана сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Якщо у наступному податковому періоді  сума, розрахована згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, має від’ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина від’ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченого отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (п.п.7.7.2 п.7.7. ст..7 Закону №168/97-ВР).

З врахуванням наведеного, виникнення права на бюджетне відшкодування, безпосередньо пов’язане із правильністю формування податкового кредиту за звітній період.

Змістом п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону №168/97-ВР визначено, що податковий  кредит звітного періоду складається із сум податків,  сплачених (нарахованих) платником  податку  у  звітному періоді у зв'язку з  придбанням або  виготовленням  товарів  (у  тому числі при їх імпорті)  та  послуг  з  метою  їх   подальшого   використання   в оподатковуваних   операціях   у   межах  господарської  діяльності платника податку;

Підпункт 7.5.1. статті 7 Закону №168/97-ВР передбачає, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається:

дата здійснення першої з подій:

- або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Однак, як вбачається з представлених доказів документів і не оспорюється позивачем, підприємством при заявленні суми бюджетного відшкодування за лютий 2007 року, включено до складу податкового кредиту попереднього звітного періоду (січня 2007 року) 135 тис. грн.. ПДВ по податкових накладних  листопада –грудня 2006 року. Що, з огляду на дату вчинення першої з подій  (отримання податкових накладних за листопад –грудень 2006 року), не відповідає приписам  п.п. 7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5, 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР.

Відповідно  до  ст.8  Закону  України  «Про Державний бюджет України на 2006 рік»від 20.12.2005 року за № 3235-ІV встановлено що в 2006 році:

- операції з ввезення природного газу на митну територію України відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на виконання міжнародних договорів України, звільняються від обкладанням податком на додану вартість;

- операції    з    продажу    природного    газу,    ввезеного    на    митну   територію України відповідно до зовнішньоекономічних  контрактів,  укладених на виконання  міжнародних договорів України, крім операцій з продажу такого газу для населення, бюджетних установ та інших споживачів, що не є платниками цього податку, оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість.

Пунктом 5 ст.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення споживачів природним газом»від 27.12.2001 року за № 1729 (Із внесеними змінами), та вимогами встановлених абзацом 3 п.2 Наказу НАК Нафтогаз України №762 від 30,12.2005р., розробленого на виконання вищезазначеної Постанови №1729 встановлено, що потреби в природному газі промислових споживачів забезпечується виключно і ресурсів газу НАК „Нафтогаз України", отриманого за зовнішньоекономічними контрактами.

Стаття 3 Постанови КМ України №1729 (із внесеними змінами та доповненнями), також встановлює, що в 2006 році природний газ, ввезений на митну територію України за зовнішньоекономічними контрактами, укладеними на виконання міжурядових договорів України, та оформлений митними органами в режимі випуску у вільний обіг із звільненням від обкладання податком на додану вартість, реалізується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", дочірньою компанією „Газ України" та дочірнім підприємством „Газ-тепло", а також суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованим тарифом, із застосуванням нульової ставки податку на додану вартість (крім постачання населенню, бюджетним установам та іншим споживачам які не є платниками ПДВ).

З наведеного випливає, що законодавством України передбачено порядок забезпечення промислових підприємств - споживачів газу тільки імпортним газом, одержаним за зовнішньоекономічними контрактами а його реалізація оподатковується  за  нульовою  ставкою  (крім  реалізації імпортного  газу  населенню,  бюджетним організаціям та іншим споживачам, що не є платниками ПДВ).

Факт поставки позивачу газу, що раніше імпортувався на територію України ( в т.ч. підприємством «Укренерго») підтверджується довідкою ДПІ у Личаківському районі м. Львіва №387 від 05 квітня 2007 року та листом ТОВ «Укренерго»за вих. №990 від 31 серпня 2007 року.

Проте, в порушення приписів перелічених норм, позивачем включено до бюджетного відшкодування за лютий 2007 року податок на додану вартість, обрахований за ставкою 20%.

За таких обставин, з наведених у позові мотивів, неправомірного зменшення суми бюджетного відшкодування по податку на додану вартість податковим повідомленням-рішенням №/0 від 21 травня 2007 року не вбачається, а вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно з ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 3, 7-17, 70 -72, 87, 89, 94, 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі _________ 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                          І.П. Шумський