ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/288
04.07.07 р.

За позовом:          АКБ „Прем”єрбанк”;

До:                    ТОВ НВО „Техносервіс”;

Третя особа:          ТОВ „Амтел –Україна”;

Про:                     стягнення 7 551 382,12 грн.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача                    Крикун С.П., представник, довіреність №04/182 від 12.02.2007 р.;

Від відповідача          не з”явились;

Від третьої особи          не з”явились.

В порядку статті 77 ГПК України, справа була відкладена слуханням з 12.06.2007 р. до 04.07.2007 р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 12.06.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2007 р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача залучене Товариство з обмеженою відповідальністю „Амтел –Україна”.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 7 551 382,12 грн. заборгованості та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та третя особа, повноважних представників в судове засідання не направили, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, а тому, керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В :

Між сторонами 25.02.2004 р. укладений договір №01 уступки права вимоги, за умовами якого відповідачеві передане (уступлене) право вимоги позивача до ТОВ „Амтел –Україна” згідно з укладеним між останнім та позивачем кредитним договором №45/2002 від 27.12.2002 р. Сума установленої вимоги визначена у п. 1.1. договору №01 та складає 6 950 508,00 грн. сума боргу за кредит та 600 874,12 грн. заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, всього –7 551 382,12 грн.

Відповідно до п. 3.2. договору №01 новий кредитор (відповідач) зобов’язаний перерахувати кредиторові (позивачеві) суму у розмірі 7 551 382,12 грн. з умовою проведення остаточних розрахунків 12.03.2004 р.

Згідно з додатковою угодою №1/01 від 12.03.2004 р. до договору №01 строк остаточних розрахунків визначений 30.06.2004 р.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем не виконані зобов’язання за договором №01 уступки права вимоги, кошти у розмірі 7 551 382,12 грн. на користь позивача не перераховані.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Вина відповідача повністю підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче об”єднання „Техносервіс” (інд. 01021, м. Київ, вул. Інститутська, 16, кв. 4, ) на користь Акціонерного комерційного банку „Прем”єрбанк” (інд. 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мечнікова, 18, ) 7 551 382 (сім тисяч п’ятсот п’ятдесят одна тисяча триста вісімдесят дві) грн. 12 коп. заборгованості та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче об”єднання „Техносервіс” (інд. 01021, м. Київ, вул. Інститутська, 16, кв. 4, ) в дохід Державного бюджет України 25 500 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) грн. державного мита. Видати наказ.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строк з дня його прийняття.

Суддя
О.В. Мандриченко