ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

09.02.2007р.                                                                                Справа №10/247

за позовом  Державного підприємства "Укрспецпостач", вул. Боженка 84, м. Київ, 03126

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Октябрський цукровий комбінат", вул. Промислова, 1, м. Карлівка, Полтавська область,39400

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору з боку відповідача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю  „Авіаційний союз”, Киргизька республіка, Аламудунський р-н, с. Ак-Чий, ВЕЗ „Бішкек”;

2. Товариство з обмеженою відповідальністю   „Люкс 2004” 0154, Грузія, м. Тбілісі, вул. Теодоре Мгвделі 53

про  стягнення  561586,66грн.

Суддя  Іваницький Олексій Тихонович

Представники:

від позивача:  Михаленко Л.С. довіреність №58 від 23.01.07р.

від відповідача:  Дем’янов В.А. довіреність б/н від 01.07.2006р.

від третіх осіб: ТОВ „Авіаційний союз”  - Євглевський В.А. – довіреність б/н від 31.07.06р.,  Попов С.Г. довіреність б/н від 29.01.07р.;

від ТОВ „Люкс 2004” – не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:  Розглядається позовна заява про стягнення заборгованості в розмірі 561 586,66грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.09.2006р. строк вирішення було продовжено за клопотанням сторін в порядку статті 69(ч.4) ГПК України та залучено відповідно до статті 27 ГПК України як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю  „Авіаційний союз”, Киргизька республіка, Аламудунський р-н, с. Ак-Чий, ВЕЗ „Бішкек” та  Товариство з обмеженою відповідальністю   „Люкс 2004” 0154, Грузія, м. Тбілісі, вул. Теодоре Мгвделі 53.

Ухвалою заступника голови господарського суду Полтавської області Пушка І.І. від 21.11.2006р. склад суду було змінено в зв'язку з  відпусткою судді Шкурдової Л.М. і справу передано на розгляд судді Георгієвському В.Д.

В зв’язку з перебуванням судді Георгіївського В.Д. на лікарняному та  зміною складу суду справа прийнята до розгляду суддею Іваницьким О.Т.  відповідно до  ухвали № 10/247 від 27.11.06р. заступника голови господарського суду В.А. Ціленко.

Судовий процес фіксується технічними засобами та відображається у протоколі судового  засідання за клопотання представника позивача у  відповідності до вимог статей 4, 41- 47 ГПК України.

Рішення приймається на умовах перерви, оголошеної в судовому засіданні 31.01.2007р., відповідно до вимог статті 77 ГПК України.

Представник позивача замість подання матеріалів витребуваних господарським судом подала клопотання про призначення  почеркознавчої експертизи  вих. № 1460 від 11.12.06р. (вхд. № 15539  від 12.12.06р. канцелярії суду) і  витребування додаткових доказів. Суд клопотання прийняв до розгляду і  після  з’ясувань всіх обставин та фактів, викладених в ньому учасниками судового процесу, відхилив як не обґрунтоване та безпідставне, що приводить до навмисного затягування розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 41 ГПК України суд призначає експертизу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань. Питання, які просить поставити на роз'яснення експерту позивач, не потребують таких спеціальних знань.

В судовому засіданні 09.02.2007р. представник позивача Михаленко Л.С. подала заяву за  вих. №107 від 08 січня 2007 року (вхд. № 02029 від 09.02.07р. канцелярії суду) про відмову від позову, яка підписана в.о. директора ДП „Укрспецпостач” Кондрачук Ю.А..

Суд дану заяву прийняв до розгляду.

До прийняття відмови позивача від позову господарський суд перевірив повноваження представника на вчинення процесуальних дій який підписав заяву, роз’яснив представнику позивача Михаленко Л.С. наслідки відповідних процесуальних дій у відповідності до вимог статті 78 ГПК України.

В ході дослідження вищевказаної заяви було встановлено, що як вбачається з світлокопії наказу №14-к від 16 січня 2007 року, голови комітету Державного комітету України з Державного матеріального резерву виконання обов’язків директора ДП ”Укрспецпостач” Кондрачук Юрія Анатолійовича, першого заступника директора з економічних питань  було покладено з 17 січня 2007 року, тобто після того, як вказана заява була складена та зареєстрована.

Представник позивача Михаленко Л.С. особисто здійснила виправлення в даті поданої  заяви.

Суд дії представника розцінив як неправомірні та такі, що представник не має повноважень на здійснення виправлень в офіційних документах за підписом  в.о. директора підприємства.

Представник відповідача проти задоволення цієї заяви заперечує, оскільки вважає її підписаною неналежною особою і її задоволення порушить права всіх учасників процесу, просить суд відмовити в задоволенні цієї заяви.

Враховуючи  вищенаведене  судом  відмовлено в задоволенні поданої заяви  позивача  про відмову від позову.

Відповідач та треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача проти позову заперечують, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, подані представниками сторін додаткові докази, заслухавши представників сторін, суд встановив: що          предметом господарського спору  в цьому провадженні  є  виконання обов’язків  по договору поруки від 12.12.05р., який було укладено  товариством з обмеженою відповідальністю ”Октябрьський цукровий  комбінат” (надалі  іменується  Поручитель) та  Державним підприємством ”Укрспецпостач ” (надалі іменується Кредитор).

Відповідно до умов пункту 1.1 вищевказаного договору  ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат” (м. Карлівка)  поручився перед ДП „Укрспецпостач” (м. Київ)  як Кредитором  за  виконання  обов’язків  товариства  з  обмеженою   відповідальністю  „Люкс 2004”  /Грузія, м. Тбілісі, вул. Теодоре Мгвделі 53/, резидент Грузії  за договором поставки №1512/05 від 12.12.05р.

Пунктом 5.1 договору передбачено у разі невиконання Боржником зобов’язання за основним договором Кредитор має право в 10 денний строк звернутись до Поручителя з вимогою про виконання таких зобов’язань.

Статтями 553-559 ЦК України визначено поняття договору поруки, правові наслідки порушення зобов’язання, забезпеченого порукою, права поручителя, який виконав зобов’язання,  повідомлення поручителя про виконання зобов’язання боржником, оплата послуг поручителя та  припинення поруки.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за  виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником.

У разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов’язання, а також у разі зміни зобов’язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов’язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Згідно з умовами  договору поставки  №1512/05 від 12.12.05р.  ДП „Укрспецпостач” резидент України, іменований в подальшому ”Продавець”  зобов’язався поставити, а  ”Покупець” - ТОВ „Люкс 2004”  резидент Грузії зобов’язався прийняти і оплатити вироблений в Україні   цукор-пісок  білий  5000  ( п’ять тисяч ) метричних тонн ГОСТ 21-94 ( ДСТУ 2316-93 України ) далі по тексту  ”Товар” код ТН ВЭД СНГ 170199100 за умов поставки в редакції ІНКОТЕРМС-2000 (в частині, не суперечної договору поставки) – див. п.п. 1.1-1.3 договору.

Загальна кількість, порядок  відвантаження , загальна кількість, упаковка,  ціна  товару визначені п.п. 2.1-5.2 договору.

Пунктами  5.1 -5.2 договору  сторони узгодили ціну та загальну вартість товару на кожну поставляєму  партію  додатковими угодами. Ціна товару включає в себе: ціну цукру, вартість упаковки, завантаження  цукру в вагони, вартість оформлення сертифікатів і супровідних документів.

Пунктами 6.1-6.2 , 7.1-7.5.7 договору  сторони узгодили  умови оплати та порядок відвантаження товару.

В рамках цього договору завод-виробник товару  являється ”Октябрьський цукровий комбінат” (Україна, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 66).

Продавець на підставі  отриманої від  покупця заявки (рознарядки) на  відвантаження партії товару направляє заводу виробнику відповідну  рознарядку від свого імені і організує відвантаження товару в  вагони. Заявка  (рознарядка) покупця повинна мати дані про кількість товару, найменування  транспортно-експедиторської компанії, якій необхідно передати товар, повні реквізити  отримувача і станція призначення. Заявка /рознарядка/ повинна бути направлена покупцем на  адресу продавця не пізніше 10 днів до дати закінчення строку дії договору. Датою відвантаження рахується дата вказана в ж.д. накладній станції відправлення.

Продавець направляє вантажоотримувачу на відвантажений товар  слідуючий комплект документів: комерційний  рахунок-фактуру (інвойс); сертифікат  товару по формі СТ-1; посвідчення якості товару на  кожен вагон; сертифікат відповідності по системі сертифікації ГОСТ 21-94 (ДСТУ 2316-93 України), виданий виробником товару; санітарно-епідеміологічний висновок; протокол радіологічних випробувань;  залізничні накладні (по 1-му екземпляру на кожен вагон).

Після закінчення відвантаження партії товару сторонами підписується акт звірки, в якому  узгоджуються  кінцева кількість відвантаженого товару і його вартість.

Пунктами 9.1-9.1.2 продавець зобов’язався забезпечити відвантаження товару відповідно заявці (рознарядки) покупця і наявності всіх необхідних документів, перелічених в п. 7 цього договору. Відвантажити оплачений товар не пізніше 10 днів від дати отримання заявки (рознарядки) покупця.

Пунктами 9.2-9.3 сторони узгодили, що оплата товару покупцем здійснюється відповідно до п. 6 договору. Покупець зобов’язаний прийняти товар згідно умов договору. Кожна  із сторін несе відповідальність за виконання зобов’язань по цьому договору і не може  посилатися на дію залучених нею до роботи третіх осіб, за винятком третіх осіб вказаних в  цьому договору.

Пунктами 10.2-10.3  визначено, що сторона яка не може виконати зобов’язання по цьому договору у випадку виникнення обставин, вказаних в п.10.1 повинна терміново повідомити другу сторону про настання і припинення обставин, що є перепоною виконання договору, але не пізніше 7 (семи) календарних днів з моменту їх настання чи припинення.

Не повідомлення чи несвоєчасне повідомлення перешкоджає стороні права посилатись на будь-які вищевказані обставини, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов’язання.

Пунктом 14.5  цього ж договору сторони узгодили, що жодна з сторін не має права передачі  або поручення своїх прав ти свої права та/чи обов’язків  по цьому договору якій-небудь третій особі, не отримавши на це письмової згоди другої сторони.

Незважаючи на оголошені перерви в судових засіданнях, відкладення розгляду справи за  клопотаннями позивача у відповідності до вимог статей 32-34, 35-36 ГПК України позивачем в обґрунтування  доведення обставин викладених в позові не надано жодного доказу того, що ним від ТОВ „Люкс 2004”  (резидента Грузії) було отримано письмову згоду на укладення договору поруки між ДП „Укрспецпостач” та ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат”.

Не має такої згоди ТОВ „Люкс 2004”  (резидента Грузії)  і  в  тексті  договору поруки  від 12.12.2005р., оскільки договір є двостороннім  і  підписаний  лише двома сторонами  – поручителем  та  кредитором.

12.12.2005р. між ТОВ „Люкс 2004” (резидент Грузії)  та ДП „Укрспецпостач” (резидент України) було укладено  додаткову угоду №1 до договору поставки №1512/05 від 12.12.2005р. в пункті 1  якої  вказано, що  кількість цукру поставленого в адресу ТОВ „Люкс 2004”  (резидента Грузії) становить 1000 тонн. Ціна за одну тонну становить 331,36 доларів США (п.4 угоди). В п.6 угоди вказано, що цей цукор було вироблено із давальницької сировини (цукру-сирцю тростинного) по дорученню резидента Киргизької республіки ТОВ „Авіаційний союз” на основі контракту переробки давальницької сировини №1209/1 від 12.09.2005р. Власником товару (цукру) є  ТОВ „Авіаційний союз” Киргизька республіка, Аламудунський р-н, с. Ак-Чий, ВЕЗ „Бішкек” (третя особа,  що не  заявляє самостійних вимог на предмет  спору  у справі) – п.7 додаткової угоди.

Ці обставини, стосовно права власності та походження цукру, підтвердив в судовому засіданні представник третьої особи ТОВ „Авіаційний союз” та не заперечувала представник позивача.

В пунктах  6.1-6.2 , 7.1-7.5.7  договору  сторони узгодили  умови оплати та порядок відвантаження товару.  Згідно умов цього договору сторони визнали, що  заводом  виробником  товару  являється ” Октябрьський цукровий комбінат” (Україна, м. Одеса, вул. Чорноморського казачества,66).

В ході судового розгляду від сторін надходили додаткові докази, письмові пояснення по справі, які залучені до матеріалів справи.

Як вбачається з письмових пояснень представника позивача за вих.№1458 від 11.12.2006р. (вхд. № 15540 від 12.12.06р. канцелярії суду ) див. т № 2 а.с. 87-168 :

20 липня 2005 року за розпорядженням  Кабінету Міністрів України № 274-р  НАК „Нафтогаз  України” виділило Державному підприємству „Укрспецпостач” кошти для закупівлі цукру-сирцю тростинного з метою виконання стабілізаційної програми ринку продовольства в Україні.

Зазначені кошти, як вказує позивач, були розміщені в ВАТ „Державний експортно-імпортний банк” внаслідок чого ДП „Укрспецпостач” були відкриті акредитиви для оплати 4-х суднових партій цукру-сирцю тростинного. Цукор-сирець тростинний  в кількості 110,6 тисяч тонн (три судна) було використано під час здійснення стабілізаційних заходів відповідно до Інструкції Держкомрезерву України, наданих 05.08.2005р..

Остання партія товару, яка перебувала на судні «Brave John» не була включена до стабілізаційної програми у зв’язку з її закінченням. Далі, в своїх поясненнях позивач стверджує, що ним було продано третій особі – ТОВ „Авіаційний союз” / Киргизька Республіка /  через посередника  ТОВ «LIMEX» (Латвія) 25000 тонн цукру-сирцю. Пізніше, а саме 18.11.2005р.,  позивач передав відповідачу на переробку 17000 тонн цукру-сирцю, які останній переробив та повернув готову продукцію разом з продуктами переробки позивачу.

Ввезення цукру-сирцю в кількості 25000 тонн здійснювалось позивачем самостійно, при цьому, як стверджує представник позивача, ним було оформлено 12 векселів в Державній податковій інспекції в Солом’янському районі м. Києва, з яких 3 векселі видані стосовно сировини, яка поставлена на переробку на ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат”.

Відповідно до положень Закону України «Про операції з давальницькою сировиною у зовнішньоекономічних відносинах» від 15.09.1995 р. №327/95-ВР (з подальшими змінами і доповненнями) ввезення цукру-сирцю в Україну мало відбуватись за встановленою процедурою та сплатою ввізного мита, податків і зборів, що справляються при ввезенні товару відповідно до законодавства.

Позивач не надав належних доказів виконання ним норм цього Закону по ввезенню цукру-сирцю, а також не підтвердив виконання положень даного Закону по вивезенню готової продукції.

Позивач стверджує, що ним понесені збитки у вигляді сплати відсотків за користування податковим кредитом, відсотків за затримку митного оформлення готової продукції, неможливості вивезення готової продукції за митну територію України та ін., що не було підтверджено в суді.

Позивач в своїх показах та письмових поясненнях неодноразово стверджував про існування інших судових справ у судах різних регіонів та різних інстанцій України, де учасниками виступають ті ж сторони, що і в даному судовому процесі.

Судом було взято до уваги також і письмові пояснення відповідача, в яких він спростовує доводи ДП „Укрспецпостач” стосовно роботи останнього в рамках урядової програми по стабілізації продовольчого  ринку України згідно з розпорядженням КМУ №274-р від 20.07.2005р. та не належності останньої партії цукру-сирцю до цієї програми.

20 липня 2005 року Кабінетом Міністрів України було видано розпорядження за №274-р. на виконання якого 20.07.2005р. між ДП „Укрспецпостач” та НАК „Нафтогаз України” було укладено договір про спільну діяльність. Договір було зареєстровано в Державній податковій інспекції в Солом’янському районі м. Києва за №12152.

Згідно з умовами цього договору, НАК „Нафтогаз України” перерахувала грошові кошти в національній валюті України в сумі еквівалентній 33 500 000 (тридцять три мільйони п'ятсот тисяч) доларів США по курсу НБУ на дату перерахування, на поточний рахунок для фінансування спільної діяльності. ДП „Укрспецпостач” зобов'язувалось здійснювати комерційні проекти на виконання умов цього договору, здійснювати фінансові операції в тому числі і з НАК „Нафтогаз України”.

На протязі серпня-вересня 2005 року ДП „Укрспецпостач” завезло на територію України 4 суднових партії цукру-сирцю ( Бразилія ).

Цукор-сирець тростинний  в кількості 110,6 тисяч тонн (три судна) було завезено в Україну і в послідуючому ДП „Укрспецпостач” здійснило відмову від цього цукру-сирцю на  користь держави.

Пізніше, цей сирець було реалізовано на аукціоні і весь його об’єм (110,6 тис. тн.) було придбано ДП „Укррезерв” та використано під час здійснення стабілізаційних заходів відповідно до інструкцій Держкомрезерву України, наданих 05.08.2005р.. Частина цього цукру-сирцю потрапила на переробку до ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат” (17 533 тн.).

Сирець із четвертого судна «Brave John»  в кількості 38 000 тонн було використано іншим чином.

03.10.2005р. ДП „Укрспецпостач” продало 25000т. цукру-сирцю (із вказаної вище кількості сирцю) ТОВ „LIMEX” (Латвія, м.Рига), яке в свою чергу, придбало цей сирець для ТОВ „Авіаційний союз” (Киргизія, ВЕЗ „Бішкек”).

Вказану кількість сирцю ТОВ „Авіаційний союз”  передало по контракту №1209/К від 12.09.2005р. на переробку підприємству „Укрспецпостач”, яке в свою чергу, передало 17000т. сирцю по контракту №2107/06 від 01.08.2005р. на переробку товариству   „Октябрьський цукровий комбінат”, яке повністю переробило цей сирець та повернуло замовнику готову продукцію.

Крім того, між ДП „Укрспецпостач” та ТОВ „Авіаційний союз” /Киргизька Республіка/ було укладено договір комісії №1609/К від 16.09.2005р., згідно з умовами якого ДП „Укрспецпостач” брало на себе зобов’язання від імені і по дорученню ТОВ „Авіаційний союз”  продати резидентам країн СНД цукор-пісок за певну винагороду.

12.12.2005р. на виконання вищевказаного договору комісії, ДП „Укрспецпостач” уклало з ТОВ „Люкс 2004”  (Грузія м. Тбілісі) договір поставки №1512/05, згідно з яким та відповідно до додаткових угод до цього договору, ДП „Укрспецпостач” поставило в адресу ТОВ „Люкс 2004” 1000т. цукру-піску, який являється власністю ТОВ „Авіаційний союз”.

Отримані кошти за проданий ТОВ „Люкс 2004” (резидент Грузії )  цукор-пісок ДП „Укрспецпостач”  ( резидент України ) власнику цукру не повернуло.

В березні 2006р. між ТОВ „Авіаційний союз” / Киргизька Республіка / та ДП „Укрспецпостач” підписано акт звірки, відповідно до якого останній визнав свій борг перед першим за невиконання зобов’язань по поверненню отриманих коштів за реалізований цукор-пісок в кількості 9 000 тонн нерезидентам України по договору комісії №1609/К від 16.09.2005р.. Сума визнаного боргу становила 2 590 360,00 доларів США.

06.05.2006р. ухвалою господарського суду Харківської області по справі №38/96-06 було затверджено мирову угоду між ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат” і ТОВ „Авіаційний Союз”, відповідно до умов якої останній визнав свій борг перед ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат” та зобов'язувався передати у власність останнього цукор-пісок та погасити залишок боргу іншим чином.

01.06.2006р. виконавчою службою Суворовського району  м. Одеса вказана ухвала  виконана повністю – цукор-пісок в кількості 6 032т. та цукор-рафінад в кількості 664т. було вилучено у ТОВ „Авіаційний союз” /Киргизька Республіка/  та передано ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат” /м. Карлівка/. Доказів зворотнього як і доказів порушень законодавства (митного чи кримінального) з боку цих двох суб'єктів  позивачем надано не було.

06 червня 2006 року між ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат” та ТОВ „Авіаційний союз” була укладена угода про уступку права на вимогу. Згідно з умовами цієї угоди  ТОВ „Авіаційний союз” передало право вимоги боргу, що рахується перед ним у ДП „Укрспецпостач” за реалізований по договору комісії №1609/К від 16.09.2005р. цукор-пісок та додаткової угоди (додатку) №10/4 від 09.12.2005р. до цього договору комісії товариству „Октябрьський цукровий комбінат”.

Позивачем не було надано жодного доказу стосовно належного виконання ним умов договору про спільну діяльність від 20.07.2005р., укладеного ним з НАК „Нафтогаз України” як то: довіреності НАК „Нафтогаз України” на ведення спільних справ, письмових дозволів на закупівлю цукру-сирцю та дозволів про відмову від цього цукру-сирцю на користь держави; підтверджуючих документів щодо відкриття поточного рахунку на виконання умов цього договору та належного використання коштів з цього рахунку.

Не було надано позивачем і копій документів, що підтверджують факт відкриття саме 4-х акредитивів та документів по їх забезпеченню і послідуючому закриттю цих акредитивів.

Позивач також не надав суду жодного доказу стосовно того, що придбаний цукор-сирець в кількості 25000 тонн, який був проданий товариству „Авіаційний союз” , дійсно був закуплений на виконання Урядової програми за кошти НАК „Нафтогаз України”.

Не було надано позивачем для огляду в судовому засіданні оригіналів векселів, що зареєстровані в Солом’янській ДПІ м. Києва і їх  світлокопій  для матеріалів справи.

Жодного доказу про виконання Урядової програми та наявність державного інтересу в цій справі позивач суду не надав.

Давати пояснення стосовно цих питань та викладених в письмовому поясненні фактів, первинних бухгалтерських документів, що підтверджують факт використання ним коштів НАК „Нафтогаз України” щодо здійснення заходів по стабілізації ринку, продовольства  в судових  засіданнях  представник позивача відмовилась.

Крім того, судом було залучено до матеріалів справи та досліджено в ході судового розгляду надані відповідачем  письмові докази: листи-звернення, відповіді та висновки Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України, Державного комітету України з державного матеріального резерву, Міністерства економіки

Таким чином, суд приходить до висновку, що цукор-сирець, власником якого являється резидент Киргизії ТОВ „Авіаційний союз” та продукція, що була вироблена з нього Октябрьським цукрокомбінатом (цукор-пісок та меляса) – жодного відношення до Урядової програми по стабілізації продовольчого ринку України не має. Цукор-сирець тростинний, який прибув в Україну на судні «Brave John» закуповувся не за державні кошти. Операції по переходу права власності на цей сирець знаходяться поза юрисдикцією держави Україна та українського законодавства, а тому державний інтерес тут відсутній.

Рішенням господарського суду м. Києва по справі № 5/4 від 07.07.2006р. було задоволено позовні вимоги НАК „Нафтогаз України” до ДП „Укрспецпостач” та стягнуто з  ДП „Укрспецпостач” на користь НАК „Нафтогаз України” 121 151 624,00грн. основного боргу, 1 472 305,09 грн. – річних, 618 058,12грн. – інфляційних нарахувань, 14 164 556,49грн. – штраф, а також стягнуто судові витрати.

Це рішення є доказом існування боргу одного суб”єкта господарювання перед іншим, а саме: боргу ДП „Укрспецпостач” перед НАК „Нафтогаз України” та підтвердженням факту невиконання своїх зобов'язань по договору про сумісну діяльність саме з боку ДП „Укрспецпостач”.

Рішення господарського суду м. Києва по справі №21/440 від 08.09.2006р., на яке посилається в своїх поясненнях позивач, судом як доказ не приймається, оскільки це рішення скасовано постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2006р.. В той же час, в  Постанові Київського апеляційного господарського суду по цій же справі №21/440 від 11.12.2006р. судом було встановлено факт придбання цукру-сирцю товариством „LIMEX” (Латвія, м. Рига) для ТОВ „Авіаційний союз” (Киргизія, ВЕЗ „Бішкек”) у ДП «Укрспецпостач» за описаних вище умов. Придбаний цукор-сирець жодним чином не відносився до Урядової програми по стабілізації ринку продовольства і по вказаному рішенню суду знаходився у власності лише однієї особи – ТОВ «Авіаційний союз».

Всі інші судові ухвали, що були надані сторонами, як належні докази судом не приймаються, оскільки жодна з них не може вплинути на права  та обов'язки сторін по цій справі після прийняття судом рішення.

Суд приймає угоду про уступку права на вимогу, укладену між ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат” та ТОВ „Авіаційний союз” як належний доказ, оскільки предметом судового розгляду є сума коштів за поставлений в адресу третьої особи ТОВ „Люкс 2004” позивачем ДП „Укрспецпостач” цукру, а предметом угоди про уступку права на вимогу від 06.06.2006р. є сума коштів за поставлений ДП „Укрспецпостач” в адресу ТОВ „Люкс 2004” той же цукор на виконання умов договору комісії №1609/К від 16.09.2005р., що був укладений між власником цього цукру  ТОВ „Авіаційний союз”  та ДП „Укрспецпостач” як комісіонером та не повернутих останнім власнику цукру.

Відповідачем та третьою особою було надано належні докази, що підтверджують факт існування цього боргу та обов'язок позивача повернути третій особі кошти за відпущений в адресу ТОВ „Люкс 2004” цукор-пісок.

Заперечення представника позивача відносно не легітимності укладеної угоди про уступку права на вимогу від 06.06.2006р. між ТОВ „Авіаційний союз”  та ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат” судом не приймаються, оскільки угода виконана в повній відповідності до вимог ст.ст.512-517 ЦК України з дотриманням всіх вимог. Позивач (боржник за угодою) був належним чином повідомлений про скоєну угоду. Вона ним не оспорена, не визнана недійсною, своїх заперечень по ній ДП „Укрспецпостач” не висував.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та безпідставність позовних вимог, що викладені в ньому, оскільки ДП „Укрспецпостач” пред'явило вимогу до ТОВ „Октябрьський цукровий комбінат”, яка фактично, йому не належить. Сторони не мали права укладати договір поруки, оскільки ДП „Укрспецпостач” було обмежене в такому праві договором поставки №1512/05 від 12.12.2005р., укладеного ним з ТОВ „Люкс 2004” /резидент Грузії/.

Крім того, 08 лютого 2007 року на адресу суду надійшла копія позовної заяви ДП „Укрспецпостач” за вих.№1161 від 20.09.2006р., яка була подана до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, де відповідачем є ТОВ „Люкс 2004” ( резидент Грузіі) – третя особа по цій справі.

Як вбачається з позовної заяви – предметом позову є та ж сума коштів, тобто 95 210 доларів США, що в еквіваленті становить  480 810,50грн. як і в даному проваджені господарського  спору по цій справі..

До копії позовної заяви також додано лист Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України за вих.№2635/14-6 від 09.10.2006р., згідно з яким, справу за вказаним позовом порушено і їй присвоєно номер АС №231г/2006. За повідомленням відповідача  справа ще не розглянута.

Тобто, позивач – ДП «Укрспецпостач» подав два аналогічних позови до судів різної  юрисдикції  з  однаковим предметом спору,  але до різних осіб.

Статтями 509,510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання мас ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач у відповідності до вимог статей 32-34,36 ГПК України, статті 614 ЦК України надав суду належні докази про відсутність його вини, як умови відповідальності.

Позивач в обґрунтування позовних вимог у відповідності до вимог статей 32-34, 35-36 ГПК України  в обґрунтування обставин на які він посилався, як підставу своїх вимог, не надав  належних доказів, ухилився від вчинення дій покладених на нього господарським судом, щодо подачі витребуваних матеріалів згідно ухвал від 22.12.2006р. та від 10.01.2007р. /у матеріалах справи/, що дає підстави суду відмовити повністю в задоволені  позовних вимог.

Враховуючи викладене, матеріали справи та керуючись ст.ст 4, 41-47, 27, 32-36, 43, 49, 69 (ч.4), 77,  82-85  ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові повністю.

СУДДЯ                                                                      Іваницький О.Т.