ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.10.2007
Справа №2-22/10157-2007А

За позовом – ТОВ «Парі-Матч» (м Київ, вул. Червонопільська, 2-в)

До відповідача  - Державної податкової інспекції у м.Сімферополі (м. Сімферополь, вул.. М.Залкі 1/9

Про спонукання видати патент.

Суддя   Яковлєв С.В.

За участю  секретаря  Дулімової В.І.

Представники:

Від позивача –  Казанін Е.С.  – пред-к, дов. від 27.08.2007 р.

Курочкіна І.О. – пред-к, дов. від. 01.10.2007 р.

Від відповідача –  не з’явився

Сутність спору: ТОВ «Парі-Матч» (далі позивач)  звернулось   до суду  з позовом, в якому просило  зобов’язати Державну податкову інспекцію у м.Сімферополі (далі відповідач)  видати йому патент  у відповідності  до ст. 5  Закону України «Про патентування» за такими адресами : м.Сімферополь, вул. Севастопольська, 4 та м.Сімферополь, пр-т Кірова/вул.. Козлова 1/11. Вимоги мотивовані тим, що відповідач необґрунтовано відмовляє позивачу   у видачі торгового патенту. На думку останнього дії податкового органу  суперечать Закону України «Про патентування деяких видів господарської діяльності» ,  Закону України “Про державну  податкову  службу  в Україні”.

Під час судових засідань представники позивача наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача під час судового засідання. яке відбулось18.09.2007 р. , надав відзив на позов ( вих.. № 15037/9/100 від 17.09.2007 р. ) , в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що позивачу було відмовлено у  отриманні патенту в наслідок відсутності у нього необхідної ліцензії .

Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулось 26.09.2007 р., наполягав на відсутності підстав для задоволення позовних вимог .

Відповідач явку свого представника у судове засідання, яке відбулось 04.10.2007р., не забезпечив про час та день розгляду справи був сповіщений належним чином.

Представник позивача наполягав на продовженні розгляду справи без участі представника відповідача.

Вислухавши думку представника позивача, приймаючи до уваги участь представника відповідача у попередніх судових засіданнях, надання ним відзиву на позов , відсутність клопотання про відкладення розгляду справи, ненадання ним доказів неможливості участі його представника з поважних причин, суд, керуючись ст. 128 КАСУ, вважає можливим продовжити розгляд справи  по наявним в ній документам.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін,   суд

встановив:

Позивач   18.06.2007 р. та 26.06.2007 р. звернулась до відповідача з заявою  про видачу патентів  на здійснення  операцій  щодо надання послуг  у сфері  грального бізнесу з адресами відповідно м.Сімферополь, вул. Севастопольська 4 та м.Сімферополь, пр-т Кірова/вул. Козлова 1/11.

На вказані заяви  25.06.2007 р. та 26.06.2007 р. були отримані  відповіді ДПІ у м.Сімферополь №426669/10/15-4 та № 43077/15-4 , в яких позивачу було відмовлено у наданні патентів  у зв’язку з ненаданням ним  копії ліцензій Міністерства фінансів України на організацію діяльності  по проведенню  азартних ігор.

Ст.19 Конституції України визначає, що  органи державної влади та органи місцевого самоврядування  зобов’язани діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок патентування діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу, що провадиться суб’єктами підприємницької діяльності,  встановлений у Законі України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності “.

Ст. 2 зазначеного Закону визначає, що торговий патент – це  державне свідоцтво, яке засвідчує право суб’єкта підприємницької діяльності чи його структурного (відокремленого) підрозділу займатися зазначеними в цьому Законі  видами  підприємницької діяльності.  Підставою для  придбання  торгового патенту є заява, оформлена відповідно до частини четвертої цієї статті. Встановлення будь-яких  умов  щодо придбання торгового патенту не дозволяється.  Торговий патент видається за плату суб’єктам підприємницької діяльності державними податковими органами за місцезнаходженням цих суб’єктів або місцезнаходженням їх структурних (відокремлених) підрозділів.

Порядок придбання  торгового патенту  на здійснення  операцій з надання послуг  у сфері грального бізнесу визначений у ст. 5 Законі України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності “. Згідно з ч. 1 ст. 5  Закону  патентуванню підлягають  операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються суб’єктами  підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами.

Згідно Положення  про виготовлення, зберігання і реалізацію торгових патентів, затвердженого Постановою КМУ № 1077 від 13.07.98 р. ( далі Положення № 1077) , підставою для придбання  торгового патенту  є заявка суб’єктам підприємницької діяльності , складена  за формою згідно з додатком  Відомості , наведені  в поданій суб’єктом підприємницької діяльності заявці, посадова особа органу державної податкової служби звіряє з оригіналами первинних документів, на підставі яких заповнюється ця заявка.

Ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в України” органам Державної податкової адміністрації України надано право  здійснювати контроль за наявністю  свідоцтв про державну  реєстрацію суб’єктів підприємницької діяльності, ліцензій  на провадження  видів  господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з наступною  передачею матеріалів  про виявлені порушення органам, які видали ці документи, торгових патентів.

З аналізу зазначених вище положень діючого законодавства, стає зрозумілим, що  органи  податкової служби  не наділені правом  відмовляти  у видачі  торгових патентів, вони мають право  здійснювати контроль  за вже виданими ліцензіями.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач , діючи відповідно до вимог Законі України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» звернувся до відповідача з заявами про видачу патентів . У свої повідомленнях №426669/10/15-4 від 25.06.2007 р. та  № 43077/15-4 26.06.2007 р. відповідач , відмовляючи  позивачу у видачі патентів, вимагає від нього надання копії ліцензій Міністерства фінансів України на організацію діяльності  по проведенню  азартних ігор.

Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку ,що відповідач , вимагаючи від позивача надання копії ліцензій Міністерства фінансів України, встановлює додаткові умови, невизначені у Законі України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності “, для придбання торгових патентів. На думку суду таки дії відповідача не засновані на вимог не тільки Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності “, але і Закону України “Про державну податкову службу в України”, відмовляючи позивачу у отримані патентів він діє способом, який не передбачений законодавством України.

У матеріалах справи є Постанова Господарського суду м. Києва  від 18.12.2006 р. по справі № 21/476-А за позовом ТОВ «Парі –Матч» - позивача – до Міністерства фінансів України. У зазначеному рішенні судом встановлено, що у відповідності  до п.29. ст. 9  Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності»  ліцензуванню підлягають такі види  господарської діяльності  як організація та утримання  тоталізаторів, гральних  закладів, випуск та проведення лотерей, організація  з проведення азартних ігор.  Суд визначив , що законодавством розрізняється  такі види діяльності, як» організація та утримання тоталізаторів» та «організація  діяльності з проведення  азартних ігор», відповідно  до Постанови КМУ від 14.11.2000 р. № 1698 «Про затвердження переліку органів ліцензування» ліцензії на ці види діяльності  видаються або переоформляються  різними органами ліцензування.  Так, згідно з п. 8 Постанови КМУ від 14.11.2000 р. № 1698 Міністерство  фінансів України здійснює ліцензування діяльності  з організації діяльності з  проведення азартних ігор. Органом ліцензування  по здійсненню суб’єктами підприємницької діяльності м організації та утримання тоталізаторів згідно з п. 31 цієї Постанови є Рада міністрів Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Розглядаючи справу № 21/476-А,  суд визначив, що  Міністерство фінансів України  не наділено повноваженням у сфері видачі  та переоформлення  ліцензії з такого виду  діяльності як  організація та утримання  тоталізаторів . На підставі зазначених вище висновків суд відмовив ТОВ «Парі –Матч» - позивачу у задоволенні вимог по спонуканню  Міністерства фінансів видати йому ліцензію  на організацію та утримання тоталізаторів.

Позивачем долучена до матеріалів справи копія ліцензій  Серія АБ № 115876, на організацію та утримання тоталізаторів., яка надана Радою міністрів АРК.

В силу викладеного, керуючись ст. 72 КАСУ, суд вважає, що вимоги відповідача по отримання позивачем додатково ліцензії Міністерства фінансів України  на організацію діяльності  по проведенню  азартних ігор не можна визнати правомірними.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність з боку відповідача зауважень , щодо сплати позивачем вартості патентів,  вивчивши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Під час судового засідання, яке відбулось 04.10.2007 р.  були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 10.10.2007р.

Керуючись ст. 94,98,   160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1.     Позов задовольнити .

2.  Зобов’язати Державну податкову інспекцію у м.Сімферополі (м. Сімферополь, вул.. М.Залкі 1/9)  видати ТОВ «Парі-Матч» (м Київ, вул. Червонопільська, 2-в, ЗКПО 23504252) патент  у відповідності  до ст. 5  Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності “  за такими адресами : м.Сімферополь, вул. Севастопольська, 4 та м.Сімферополь, пр-т Кірова/вул. Козлова 1/11.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь видати ТОВ «Парі-Матч» (м Київ, вул. Червонопільська, 2-в, ЗКПО 23504252, п/р в АБ «Синтез» МФО 322711 ) 3грн.40 коп.- судового збору.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова набирає  законної сили  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.