ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р.
№ 2-15/9061-2006(2-15/9061-2004)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів :
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу
Підприємства “АОММ-Компані”

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.08.2007

у справі
№2-15/9061-2006(2-15/9061-2004) господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом
Підприємства “АОММ-Компані”

до
Кримської регіональної митниці

про
усунення перешкод в користуванні,

за участю представників сторін від:

позивача:  не з’явились

відповідача:  не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2004р. (суддя Дадінська Т.В.) позов задоволено.

Додатковим рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2006р. (суддя Іщенко І.А.), прийнятим на підставі ст.88 ГПК України, стягнуто з Кримської регіональної митниці на користь Підприємства “АОММ-Компані” 85грн. державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення обґрунтовано тим, що при прийнятті судового рішення від 22.06.2004р.  не вирішено питання про розподіл судових витрат. З посиланням на ст.49 ГПК України судові витрати покладено на відповідача.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.02.2007р. (судді Лисенко В.А. –головуючий, Голик В.С., Прокопанич Г.К.) додаткове рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2006р. у справі №2-15/9061-2006(2-15/9061-2004) скасовано, прийнято нове рішення, судові витрати покладено на позивача.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.06.2007р. постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.02.2007 року у справі №2-15/9061-2006(2-15/9061-2004) скасовано і направлено до цього ж  суду для здійснення розгляду по суті.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.08.2007р. (судді Котлярова О.Л. –головуючий, Заплава Л.М., Ткаченко М.І.) додаткове рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.12.2006р. у справі №2-15/9061-2006(2-15/9061-2004) скасовано, прийнято нове рішення; стягнуто з Кримської регіональної митниці на користь позивача судові витрати: 85грн. державного мита та 118грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В касаційній скарзі Кримська регіональна митниця просить постанову апеляційного господарського суду від 06.08.2007р. скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права, та прийняти нове рішення по суті заяви про розподіл господарських витрат.

Учасники процесу в судове засідання не з’явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином. Оскільки явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України.

Колегія суддів, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2004р. позов задоволено; зобов’язано Кримську регіональну митницю усунути перешкоди в користуванні  майном та зобов’язано повернути Підприємству “АОММ-Компані” автомобіль “Volvo” та напівпричіп бортовий тентований “Vibersti”. При вирішенні спору по суті не було вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст.49 ГПК України

Згідно ст.88 ГПК України господарський  суд  має  право  за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо, зокрема, не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення державного мита з бюджету.

Вирішуючи питання процедури розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарський суд повинен виходити з того, в якому порядку розглядалась справа.

Апеляційний господарський суд встановив, що при розгляді заяви про прийняття додаткового рішення суд першої інстанції не дотримався вимог щодо процедури  розгляду заяви. Зокрема, місцевий господарський суд не повідомив  сторони про час та місце слухання справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про порушення місцевим господарським судом норм процесуального права.

При цьому апеляційний господарський суд, приймаючи нове рішення і покладаючи судові витрати на відповідача, виходив з того, що рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.06.2004р. у цій справі, яке набрало законної сили, встановлено, що позивач звернувся до суду після того, як не отримав відповіді на лист від 24.05.2004р. з проханням повернути майно.

Направляючи справу на розгляд до апеляційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України зауважила на необхідності встановлення обставини щодо отримання чи неотримання позивачем листа Кримської регіональної митниці №05,3-03/1467 від 15.06.2004р., на підставі якого позивач міг отримати майно, замість безпосереднього звернення до суду з відповідним позовом.

Суд апеляційної інстанції, повторно вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, встановив, що докази направлення позивачу листа №05,3-03/1467 від 15.06.2004р. відповідачем не надані.

Згідно приписів частини  2  статті  111-7 Господарського  процесуального  кодексу  України  до  юрисдикції  касаційної  інстанції  не  відноситься  повторна  оцінка доказів та  встановлення  обставин  відхилених  господарським  судом  при  розгляді  спору.

Таким чином, апеляційним господарським судом правильно застосовано положення ст.49 ГПК України щодо розподілу судових витрат.

Відповідач в касаційній скарзі посилається на те, що при оголошенні 22 червня 2004 року вступної та резолютивної частин рішення по цій справі було повідомлено про покладення судових витрат на  позивача. Колегія вважає доводи відповідача в цій частині безпідставними, оскільки вони не підтверджується матеріалами справи.

За таких обставин, переглянута у справі постанова апеляційного господарського суду відповідає приписам  чинного  законодавства,  а  доводи касаційної скарги  визнаються  непереконливими.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.08.2007 року у справі №2-15/9061-2006(2-15/9061-2004) залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий  суддя                                                                 Д.Кривда

Судді                                                                                     Г.Жаботина

А.Уліцький