ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"09" жовтня 2007 р.                                                              Справа №  10/74

За позовом                Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця”

м.Львів

до відповідача           КП “Рівненське міське бюро технічної інвентаризації” м.Рівне

про визнання права власності на нерухоме майно,

суддя  Павлюк І.Ю.

Представники сторін:

від позивача-         Хмарина О.Р., представник (довіреність № НЮ-1062 від 22.09.2006р.);

Рудик О.М., представник (довіреність №НЮ-356 від 25.09.2007р.)

від відповідача-    не з'явився;

Представник відповідача в судове засідання 09 жовтня 2007р. не з’явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому порядку.

Представники позивача не заявили клопотань про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено стороні статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Державне територіально-галузеве об'єднання "Львівська залізниця"- звернувся до господарського суду з позовом про визнання права державної власності на об’єкт нерухомого майна, що знаходиться в повному господарському віданні Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця", входить до сфери управління Міністерства транспорту та зв"язку України, а саме – виробничу будівлю Рівненської дистанції водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" загальною площею 45,4 кв.м., яка  розташована за адресою: м. Рівне  вул.Дорошенка, 90 (літера "А-1" по плану) та будівлю знезалізуючої станції Рівненської дистанції водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" загальною площею 63,1 кв.м., яка розташована за адресою:м. Рівне  вул.Дорошенка, 90 (літера «Б-1»по плану).

Відповідач в судове засідання не з'явився, витребуваних доказів суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе згідно ст.75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки останніх достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

На балансі відокремленого підрозділу “Рівненська дистанція водопостачання” Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” перебувають:виробнича будівля (інвентарна картка №510201), рік побудови –1931, загальною площею 45,4кв.м., яка розташована за адресою: м. Рівне  вул.Дорошенка, 90 та будівля  знезалізуючої станції (інвентарна картка №10059), рік побудови -1931, загальною площею 63.1 кв.м., яка розташована за адресою: м. Рівне  вул.Дорошенка, 90.

Через втрату актів державної технічної комісії про прийняття вищезазначених об'єктів в експлуатацію, позивач, як з'ясовано, позбавлений можливості на даний час здійснити державну реєстрацію права власності.

Зазначене, в свою чергу підтверджується вчиненими останнім діями, як от: зверненнями до відповідача, безпосередньою відмовою останнього, зверненням до державного архіву тощо (а.с.15,17,18).

Пунктом 1.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/6 (у редакції наказу від 28.01.2003 р. № 6/5), яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445 (надалі в тексті –Тимчасове положення) передбачено, що дане Тимчасове положення визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні та спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав.

Відповідно до п. 6.1 Тимчасового положення оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності. Тимчасовим положенням передбачено обов’язкову реєстрацію права власності на підставі правовстановлюючих документів (згідно Додатку № 1 до даного Тимчасового положення), одним з яких є свідоцтво на право власності на об’єкти нерухомого майна, видані органами місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями, а також рішення суду про визнання права власності (п. 2.1 Тимчасового положення).

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.20 Господарського кодексу України, кожен суб’єкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів шляхом визнання права.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.1.1 Статуту,  Державне територіально-галузеве об’єднання “Львівська залізниця” створене згідно зі статтями 1, 4 Закону України “Про залізничний транспорт”, засноване на державній власності і входить до сфери управління Міністерства транспорту та зв"язку України (Орган управління майном) та підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України (надалі в тексті –Укрзалізниця).

Згідно ст. 37 Закону України “Про власність” № 697-ХІІ від 07.02.1991 р. (з подальшими змінами та доповненнями), ч.3 ст.73 Господарського кодексу України, майно, що є державною власністю і закріплене за державним підприємством, належить йому на праві повного господарського відання.

Згідно з п. 4.1, 4.2 Статуту, майно Залізниці становлять виробничі і невиробничі фонди, а також цінності, вартість яких відображається у балансі Залізниці. Майно Залізниці є державною власністю і закріплене за нею на праві повного господарського відання. Залізниця володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд.

Відповідно до ч.3 ст.136 Господарського кодексу України щодо захисту права господарського відання застосовується положення закону, встановлені для захисту права власності.

Статтею 49 Закону України “Про власність” передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо інше не встановлено судом.

Відокремлений підрозділ “Рівненська дистанція водопостачання” Державного територіально-галузевого об’єднання “Львівська залізниця” з власних коштів утримує і експлуатує зазначені будівлі і споруди, самостійно здійснює їх обслуговування та ремонти. Зазначене є одним із основних критеріїв визначення законності володіння державним майном і відображення його на балансі підприємства.

Крім того, за рахунок коштів балансоутримувача відповідачем було виготовлено 12.03.2007р. технічний паспорт на зазначені будівлі. Згідно графічних матеріалів управління містобудування та архітектури виробничій будівлі та будівлі знезалізуючої станції присвоєно поштову адресу: м.Рівне, вул.Дорошенка,90, що стверджується листом Комунального підприємства «Графос»(а.с.19).

Таким чином,  виробнича будівля Рівненської дистанції водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" загальною площею 45,4 кв.м., яка  розташована за адресою: м. Рівне, вул.Дорошенка,90 та будівля знезалізуючої станції Рівненської дистанції водопостачання Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" загальною площею 63,1 кв.м., яка розташована за адресою: м. Рівне,  вул.Дорошенка,90 є державною власністю, що перебуває у господарському віданні Державного територіально-галузевого об’єднання  Львівська залізниця”.

Враховуючи вищевикладене, позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Судові витрати, передбачені ст. 44 ГПК України і понесені позивачем в зв`язку з зверненням до суду за захистом порушеного права за його згодою лишаються за ним.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд ,–

ВИРІШИВ

1.          Позов задоволити.

2.          Визнати за державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України право державної власності на об’єкти нерухомого майна, що перебувають в повному господарському віданні Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" та розташовані за адресою: м.Рівне, вул.Дорошенка,90, а саме – на одноповерхову виробничу будівлю –літера «А-1»по плану, загальною площею 45,4 кв.м. та на будівлю знезалізуючої станції - літера "Б-1" по плану загальною площею 63.1кв.м.

Суддя                                                                        Павлюк І.Ю.

Рішення  підписане суддею  "10" жовтня 2007 р..