КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2007                                                                                           № 2/241

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від ВАТ “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом”: Кулинич В.П. (дов. від 09.07.2007р.);

від АТ закритого типу “Хімрезерв”: Бойко Р.І. (дов. від 25.06.2007р.);

від ТОВ “Науково-виробниче підприємство “Укроргсинтез” Селютін К.С. (дов. від 24.11.2007р.);

від ТОВ “Хімпартнер”: не з’явився;

від ТОВ “Буднем-Сервіс Лімітед”: Стельмащук А.В. (дов. від 23.08.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ВАТ "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом"

на рішення Господарського суду м.Києва від 31.10.2007

у справі № 2/241

за позовом                               ВАТ "Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології "Синтеко" з дослідним заводом"

до                                                   Акціонерного товариства закритого типу "Хімрезерв"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укроргсинтез"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпартнер"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будрем-Сервіс Лімітед"

про                                                  визнання недійсним договорів купівлі-продажу, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та виселення з приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 2/241 від 31.10.2007р. припинено провадження у справі в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер” про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.06.2005р., укладеного між Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер”, та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22.06.2006р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будрем-Сервіс Лімітед”, відмовлено повністю у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що укладення ВАТ “КНДІ “Синтеко” договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002р. не є та не свідчить про прийняття рішення про зміну основних напрямів діяльності товариства, оскільки метою укладення ВАТ “КНДІ “Синтеко” договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002р. було отримання прибутку, а статут ВАТ “КНДІ “Синтеко” від 10.11.1998р. не передбачає отримання згоди загальних зборів акціонернів товариства на укладення угод, цей договір укладено у відповідності до мети діяльності ВАТ “КНДІ “Синтеко” та з дотриманням положень статуту від 10.11.1998р.

Враховуючи те, що продаж засобів виробництва, в тому числі будівель та споруд входить до статутної діяльності позивача, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що договір № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002р. укладено з дотриманням вимог ст. 41 Закону України “Про господарські товариства” та          ст. 29 ЦК УРСР.

Доводи позивача стосовно того, що договір № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002р. укладено внаслідок обману, а тому він має бути визнаний недійсним на підставі ст. 57 ЦК УРСР, Господарський суд м. Києва визнавав безпідставними, оскільки відповідно до умов зазначеного договору АТЗТ “Хімрезерв” не приймало на себе зобов’язання створити нове підприємство на базі проданого позивачем майна.

У випадку наявності такого зобов’язання, його невиконання на підставі             ст. 203 ЦК УРСР, ст.ст. 611, 622 ЦК України не могло б мати наслідком недійсність цього договору.

Суд першої інстанції визнав безпідставними та такими, що не підтверджуються жодними доказами посилання ВАТ “КНДІ “Синтеко” на те, що голова правління АТЗТ “Хімрезерв” Дзюба Р.В. умисно ввів в оману ВАТ “КНДІ “Синтеко” шляхом повідомлення неправдивих відомостей про те, що АТЗТ “Хімрезерв” на основі придбаного нерухомого майна створить нове підприємство, а волевиявлення ВАТ “КНДІ “Синтеко” укласти договір № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002р. було обумовлено цими відомостями.

Також Господарський суд м. Києва встановив, що ВАТ “КНДІ “Синтеко” пропущено строк позовної давності для пред’явлення позовних вимог.

Оскільки після відчуження майна за договором № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002р. позивач перестав бути його власником, то місцевий господарський суд прийшов до висновку, що він, відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України не мав правових підстав вимагати визнання за ним права власності на це майно.

При вирішені даного спору Господарський суд міста Києва залишив без застосування накази Міністерства промислової політики України № 219 від 11.12.01 „Про порядок погодження в Мінпромполітики України питань, пов’язаних з реалізацією, ліквідацією, передачею основних засобів”, № 332 від 16.12.97 „Про порядок погодження в Мінпромполітики України питань, пов’язаних з відчуженням основних фондів підприємств” з огляду на те, що ці накази не були зареєстровані відповідно до вимог Указу Президента України № 493/92 від 03.10.92 „Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади”.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Відкрите акціонерне товариство “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 2/241 від 31.10.2007р. в частині відмови у задоволенні позову, прийняти в цій частині нове рішення яким:

- провадження у справі № 2/241 в частині визнання недійсним договору № 21

на підставі ст. 48 ЦК УРСР припинити;

- визнати недійсним договір № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002р., укладений між Відкритим акціонерним товариством “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” та Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв” на підставі ст. 57 ЦК УРСР;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15.07.2003р., укладений між

Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укроргсинтез”;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих будівель від 30.06.2005р., укладений між Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер”;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22.06.2006р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будрем-Сервіс Лімітед”;

- визнати право власності Відкритого акціонерного товариства “Київський

науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” (ідентифікаційний код 04689381, місцезнаходження : 02094, м. Київ,                            вул. Червоноткацька, 61, корпус 40, літера “Е”) на наступне нерухоме майно, що знаходиться в м. Києві по вул. Червоно ткацькій, 61:

1) нежилу будівлю площею 11125,6 м2, літера “А” (корпус дослідних установок № 52);

2) нежилу будівлю площею 10235,9 м2, літера “Б” (корпус дослідних установок № 52а);

3) споруду площею 2191,9 м2, літера “В” (залізобетонна етажерка – корпус

дослідних установок № 54);

4) нежилу будівлю площею 56,40 м2, літера “Г” (трансформаторна підстанція

– корпус № 54а);

5) нежилу будівлю площею 3494,40 м2, літера “Д” (корпус побутових приміщень з лабораторією № 57);

6) нежилу будівлю площею 2781,20 м2, літера „Ж” (корпус дослідних установок з битовками № 143);

7) нежилу будівлю площею 257,10 м2, літера „К” (склад хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус № 164);

8) нежилу будівлю площею 952,90 м2, літера „И” (склад сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус № 37);

9) нежилі приміщення площею 47,0 м2, що складає 7/100 часток нежилої будівлі площею 683,9 м2, літера „3” (ремонтно-механічна майстерня з битовками - корпус № 14а);

- витребувати у Акціонерного товариства закритого типу „Хімрезерв” (ідентифікаційний код: 21649420, місцезнаходження: 04050, м. Київ,                     вул. Глибочицька, 17, літ. „Д”) на користь Відкритого акціонерного товариства „Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології „Синтеко” з дослідним заводом” (ідентифікаційний код 04689381, місцезнаходження: 02094, м. Київ,              вул. Червоноткацька, 61, корпус 40, літера „Е”) споруду площею 2191,9 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „В” (залізобетонна етажерка - корпус дослідних установок № 54); нежилі приміщення площею 47,0 м , що складає 7/100 часток нежилої будівлі площею 683,9 м , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „3” (ремонтно-механічна майстерня з битовками - корпус № 14а);

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укроргсинтез” (ідентифікаційний код: 31607028, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, адреса для листування: 01021,              м. Київ, вул. Мечникова, 18, к. 92) на користь Відкритого акціонерного товариства „Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології „Синтеко” з дослідним заводом” (ідентифікаційний код 04689381, місцезнаходження: 02094, м. Київ,          вул. Червоноткацька, 61, корпус 40, літера „Е”) нежилу будівлю площею 2 781,20 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „Ж” (корпус дослідних установок з битовками № 143);

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю „Будрем-Сервіс Лімітед” (ідентифікаційний код: 34349070, місцезнаходження: 01021, м. Київ,            вул. М. Грушевського, 28/2, н.п. № 43) на користь Відкритого акціонерного товариства „Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології „Синтеко” з дослідним заводом” (ідентифікаційний код 04689381, місцезнаходження: 02094,              м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, корпус 40, літера „Е”) нежилу будівлю площею 11125,6 м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „А” (корпус дослідних установок № 52); нежилу будівлю площею 10235,9 м2 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „Б” (корпус дослідних установок № 52а); нежилу будівлю площею 56,40 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „Е” (трансформаторна підстанція - корпус № 54а); нежилу будівлю площею 3 494,40 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „Д” (корпус побутових приміщень з лабораторією № 57); нежилу будівлю площею 257,10 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „К” (склад хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус № 164); нежилу будівлю площею 952,90 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „И” (склад сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус № 37);

- виселити Акціонерне товариство закритого типу „Хімрезерв” (ідентифікаційний код: 21649420, місцезнаходження: 04050, м. Київ,                     вул. Глибочицька, 17, літ. „Д”) із споруди площею 2191,9 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „В” (залізобетонна етажерка - корпус дослідних установок № 54); нежилих приміщень площею 47,0 м2, що складає 7/100 часток нежилої будівлі площею 683,9 м , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „З” (ремонтно-механічна майстерня з битовками - корпус № 14а);

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство Укроргсинтез” (ідентифікаційний код: 31607028, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 29, адреса для листування: 01021, м. Київ,                                    вул. Мечникова, 18, к. 92) із нежилої будівлі площею 2 781,20 м2 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „Ж” (корпус дослідних установок з битовками № 143);

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю „Будрем-Сервіс Лімітед” (ідентифікаційний код: 34349070, місцезнаходження: 01021, м. Київ,           вул. М. Грушевського, 28/2, н.п. № 43) із нежилої будівлі площею 11125,6 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „А” (корпус дослідних установок № 52); нежилої будівлі площею 10235,9 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „Б” (корпус дослідних установок № 52а); нежилої будівлі площею 56,40 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ,          вул. Червоноткацька, 61, літера „Г” (трансформаторна підстанція - корпус № 54а); нежилої будівлі площею 3 494,40 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ,             вул. Червоноткацька, 61, літера „Д” (корпус побутових приміщень з лабораторією                № 57); нежилої будівлі площею 257,10 м2 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „К” (склад хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус № 164); нежилої будівлі площею 952,90 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 61, літера „И” (склад сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус № 37).

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 31 жовтня 2007 року по справі №2/241 залишити без змін.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що оспорюване рішення місцевого господарського суду прийняте при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, а також внаслідок порушення норм матеріального права, оскільки місцевим господарським судом не надано належної оцінки тому, що договір № 21 укладено внаслідок обману, оскільки голова правління АТЗТ “Хімрезерв” – Дзюба Р.В. умисно ввів в оману голову правління ВАТ “Синтеко” – Бакмуліна Ф.Х. шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, які мали істотне значення для договору № 21, а саме відомостей про те, що ЗАТ “Хімрезерв” створить нове підприємство на базі проданого йому майна.

Також апелянт зазначає, що на момент подання позову по даній справі позовна давність для звернення до суду не сплила, оскільки про факти укладення АТЗТ “Хімрезерв” договорів купівлі-продажу відповідно до яких останнє перепродало іншим особам нерухоме майно придбане згідно договору № 21 позивач дізнався лише 25.07.2006р.

На думку ВАТ “КНДІ “Синтеко”, провадження у справі № 2/241, в частині визнання недійсним договору № 21 на підставі ст. 48 ЦК УРСР підлягало припиненню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Також апелянт зазначає, що АТЗТ “Хімрезерв”, уклавши з                                ТОВ “Укроргсинтез” договір купівлі-продажу від 15.07.2003р., відповідно до якого були відчужені окремі об’єкти нерухомого майна, які були предметом Договору          № 21, продало майно, власником якого воно не являлось, що не відповідає вимогам        ст. 225 ЦК УРСР.

Акціонерне товариство закритого типу “Хімрезерв” надало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апелянта заперечує та просить Київський апеляційний господарський суд залишити без задоволення апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом”, а рішення місцевого господарського суду – без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

01.07.2002р. між Відкритим акціонерним товариством “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” та Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв” укладено договір № 21 купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, що знаходиться в місті Києві по вул. Червоноткацькій, 61, який складався з наступного нерухомого майна: корпус дослідних установок № 52, інвентарний № 9691, літера “А” по технічній документації БТІ, загальною площею 11 125,6 кв.м.; корпус дослідних установок   № 52а, інвентарний № 96102, літера “Б” по технічній документації БТІ, площею 10 235,9 кв.м.; залізобетонна етажерка - корпус дослідних установок № 54, інвентарний № 9688, літера “В” по технічній документації БТІ, площею 2 191,9 кв.м.; трансформаторна підстанція - корпус № 54а, інвентарний № 5066, літера “Г” по технічній документації БТІ, площею 56,40 кв.м.; корпус побутових приміщень з лабораторією № 57, інвентарний № 9690, літера “Д” по технічній документації БТІ, площею 3 494,40 кв.м.; корпус дослідних установок та побутових приміщень              № 143, інвентарний № 1001, літера “Ж” по технічній документації БТІ, площею         2 781,20 кв.м.; склад хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус           № 164, інвентарний № 9703, літера “К” по технічній документації БТІ, площею 257,10 кв.м.; склад сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус № 37, інвентарний № С-1, літера “И” по технічній документації БТІ, площею 952,90 кв.м.; ремонтно-механічна майстерня з битовками - корпус № 14а, інвентарний          № 427, літера “З” по технічній документації БТІ, площею 683,9 кв.м.

Згідно з пунктом 2.1 зазначеного договору ціна об'єкта, проданого на підставі договору, за згодою сторін становить 2 499 600 грн., в тому числі ПДВ - 416 600 грн.

Відповідно до пункту 2.2 договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002 року за згодою сторін, в якості оплати за цим договором, покупець передає продавцю емітовані прості векселі на загальну суму 2 499 600 грн.

01.07.2002р. між ВАТ “КНДІ “Синтеко” та АТЗТ “Хімрезерв” підписано акт приймання-передачі нерухомого майна відповідно до договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.2002 року.

05.08.2002р. ВАТ “КНДІ “Синтеко” та АТЗТ “Хімрезерв” підписали акт приймання-передачі векселів № 21/1, 21/2, 21/3, відповідно до якого покупець передав, а продавець отримав векселі на суму 2 499 600 грн.

15.07.2003р. між АТЗТ “Хімрезерв” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укроргсинтез” укладено договір купівлі-продажу, за яким АТЗТ “Хімрезерв” продало, а ТОВ “НВП “Укроргсинтез” купило корпус дослідних установок та побутових приміщень           № 143, інвентарний № 1001, літера “Ж” по технічній документації БТІ, площею      2 781,20 кв.м.

Відповідно до пункту 3 зазначеного договору ціна нерухомого майна, проданого за договором, становить 507 967,00 грн.

30.06.2003р. між  АТЗТ “Хімрезерв” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер” укладено договір купівлі-продажу нежилих будівель, за умовами якого АТЗТ “Хімрезерв” продало, а ТОВ “Хімпартнер” купило корпус дослідних установок № 52, інвентарний № 9691, літера “А” по технічній документації БТІ, загальною площею 11 125,6 кв.м.; корпус дослідних установок № 52а, інвентарний № 96102, літера “Б” по технічній документації БТІ, площею 10 235,9 кв.м.; трансформаторна підстанція - корпус № 54а, інвентарний  № 5066, літера “Г” по технічній документації БТІ, площею 56,40 кв.м.; корпус побутових приміщень з лабораторією № 57, інвентарний № 9690, літера “Д” по технічній документації БТІ, площею 3 494,40 кв.м.; склад хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус № 164, інвентарний № 9703, літера “К” по технічній документації БТІ, площею 257,10 кв.м.; склад сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус № 37, інвентарний № С-1, літера “И” по технічній документації БТІ, площею 952,90 кв.м., які знаходяться за адресою:               м. Київ, вул. Червоноткацька, 61.

Відповідно до пункту 1.1 цього договору загальна площа відчужених нежилих будівель становить 26122,30 кв.м.

Згідно з пунктом 2.1 договору купівлі-продажу нежилих будівель від 30.06.2005р. за домовленістю сторін зазначені в пункті 1.1 цього договору будівлі продаються по ціні 1 141 344 грн. 43 коп., в тому числі ПДВ в сумі 190 224 грн. 07 коп.

22.06.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будрем-Сервіс Лімітед” укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ТОВ “Хімпартнер” продало, а            ТОВ “Будрем-Сервіс Лімітед” купило корпус дослідних установок № 52, інвентарний № 9691, літера “А” по технічній документації БТІ, загальною площею 11 125,6 кв.м.; корпус дослідних установок № 52а, інвентарний № 96102, літера “Б” по технічній документації БТІ, площею 10 235,9 кв.м.; трансформаторна підстанція - корпус № 54а, інвентарний № 5066, літера “Г” по технічній документації БТІ, площею 56,40 кв.м.; корпус побутових приміщень з лабораторією № 57, інвентарний № 9690, літера “Д” по технічній документації БТІ, площею 3 494,40 кв.м.; склад хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус № 164, інвентарний № 9703, літера “К” по технічній документації БТІ, площею 257,10 кв.м.; склад сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус № 37, інвентарний № С-1, літера “И” по технічній документації БТІ, площею 952,90 кв.м.

Згідно з пунктом 1 цього договору загальна площа відчужених будівель становить 26122,30 кв.м., вартістю 89 5186 грн. 90 коп., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, будинок 61.

Відповідно до пункту 3 договору купівлі-продажу від 22.06.2006р. продаж вчинено за 5 079 000 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ у розмірі 846 500 грн. 00 коп.

В червні 2007р. Відкрите акціонерне товариство “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою, в якій просило:

- визнати недійсним договір № 21 купівлі-продажу від 1 липня 2002 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” та Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв”, та зобов'язати Акціонерне товариство закритого типу “Хімрезерв” повернути Відкритому акціонерному товариству “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” майно, отримане за цим договором;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 15 липня 2003 року, укладений між Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укроргсинтез”;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 30 червня 2005 року, укладений між Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер”;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 22 червня 2006 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будрем-Сервіс Лімітед”;

- визнати за Відкритим акціонерним товариством “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” (код за Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 04689381) право власності на цілісний майновий комплекс, що знаходиться в                   м. Києві по вул. Червоноткацькій, 61 та складається з наступних об'єктів:

1) корпус дослідних установок № 52, інвентарний № 9691, літера “А” по технічній документації БТІ, загальною площею 11 125, 6 кв.м.;

2) корпус дослідних установок № 52а, інвентарний № 96102, літера “Б” по технічній документації БТІ, загальною площею 10 235,9 кв.м.;

3) залізобетонна етажерка - корпус дослідних установок № 54, інвентарний          № 9688, літера “В” по технічній документації БТІ, загальною площею 2 191,9 кв.м.;

4) трансформаторна підстанція - корпус № 54а, інвентарний № 5066, літера “Г” по технічній документації БТІ, загальною площею 56,40 кв.м.;

5) корпус побутових приміщень з лабораторією № 57, інвентарний № 9690, літера “Д” по технічній документації БТІ, загальною площею 3 494,40 кв.м.;

6) корпус дослідних установок та побутових приміщень № 143, інвентарний           № 1001, літера “Ж” по технічній документації БТІ, загальною площею 2 781,20 кв.м.;

7) склад хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус № 164, інвентарний № 9703, літера “К” по технічній документації БТІ, загальною площею 257,10 кв.м.;

8) склад сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус № 37, інвентарний № С-1, літера “И” по технічній документації БТІ, загальною площею 952,90 кв.м.;

9) ремонтно-механічна майстерня з битовками - корпус № 14а, інвентарний            № 427, літера “З” по технічній документації БТІ, загальною площею 683,9 кв.м.;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укроргсинтез” корпус дослідних установок та побутових приміщень № 143, інвентарний № 1001, літера “Ж” по технічній документації БТІ, загальною площею 2 781,20 кв.м.;

- витребувати у Акціонерного товариства закритого типу “Хімрезерв” залізобетонну етажерку - корпус дослідних установок № 54, інвентарний № 9688, літера “В” по технічній документації БТІ, загальною площею 2 191,9 кв.м.; ремонтно-механічну майстерню з битовками - корпус № 14а, інвентарний № 427, літера “З” по технічній документації БТІ, загальною площею 683,9 кв.м.;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю “Будрем-Сервіс Лімітед” корпус дослідних установок № 52, інвентарний № 9691, літера “А” по технічній документації БТІ, загальною площею 11 125,6 кв.м.; корпус дослідних установок № 52а, інвентарний № 96102, літера “Б” по технічній документації БТІ, площею 10 235,9 кв.м.; трансформаторна підстанція - корпус № 54а, інвентарний  № 5066, літера “Г” по технічній документації БТІ, загальною площею 56,40 кв.м.; корпус побутових приміщень з лабораторією № 57, інвентарний № 9690, літера “Д” по технічній документації БТІ, загальною площею 3 494,40 кв.м.; склад хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус № 164, інвентарний № 9703, літера “К” по технічній документації БТІ, загальною площею 257,10 кв.м.; склад сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус   № 37, інвентарний № С-1, літера “И” по технічній документації БТІ, загальною площею 952,90 кв.м.

26.07.2007р. до Господарського суду м. Києва надійшла заява про уточнення та збільшення розміру позовних вимог, в якій ВАТ “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” просив місцевий господарський суд:

- виселити Акціонерне товариство закритого типу “Хімрезерв” з залізобетоної етажерки - корпусу дослідних установок № 54, інвентарний № 9688, літера “В” по технічній документації БТІ, загальною площею 2 191,9 кв.м.; ремонтно-механічної майстерні з битовками - корпус № 14а, інвентарний № 427, літера “З” по технічній документації БТІ, загальною площею 683,9 кв.м.;

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укроргсинтез” з корпусу дослідних установок та побутових приміщень № 143, інвентарний № 1001, літера “Ж” по технічній документації БТІ, загальною площею 2 781,20 кв.м.;

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю “Будрем-Сервіс Лімітед” з корпусу дослідних установок № 52, інвентарний № 9691, літера “А” по технічній документації БТІ, загальною площею 11 125, 6 кв.м.; корпусу дослідних установок № 52а, інвентарний № 96102, літера “Б” по технічній документації БТІ, загальною площею 10 235,9 кв.м.; з трансформаторної підстанції - корпусу № 54а, інвентарний № 5066, літера “Г” по технічній документації БТІ, загальною площею 56,40 кв.м.; з корпусу побутових приміщень з лабораторією № 57, інвентарний           № 9690, літера “Д” по технічній документації БТІ, загальною площею 3 494,40 кв.м.; зі складу хімічних реактивів, сировини та готової продукції - корпус № 164, інвентарний № 9703, літера “К” по технічній документації БТІ, загальною площею 257,10 кв.м.; складу сировини і готової продукції з відкритою площадкою - корпус № 37, інвентарний № С-1, літера “И” по технічній документації БТІ, загальною площею 952,90 кв.м.

Позивач неодноразово змінював позовні вимоги та підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розташованого в м. Києві по                вул. Червоноткацькій, 61.

В поясненнях по справі, які надійшли до Господарського суду міста Києва 18.10.07 (т.2, а.с 25) позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу           № 21 від 01.07.02 на підставі статті 57 Цивільного кодексу УРСР, визнати недійсними наступні договори про відчуження Акціонерним товариством „Хімрезерв” майна, придбаного зо договором купівлі-продажу № 21 від 01.07.02 з огляду на те, що ЗАТ „Хімрезерв” не являється власником цього майна і не вправі було його продавати. Правовим обґрунтуванням для визнання недійсними договорів купівлі-продажу, укладених між Акціонерним товариством „Хімрезерв”, ТОВ “Науково-виробниче підприємство “Укроргсинтез”, ТОВ „Хімпартнер”,          ТОВ „Будрем-Сервіс Лімітед” позивач зазначає статті 48, 225 Цивільного кодексу УРСР, статті 203, 215, 658 Цивільного кодексу України.

В цих же поясненнях позивач просив визнати за ним право власності на об’єкти нерухомості, розташовані за адресою:м. Київ, вул. Червоноткацька, 61 та виселення з цих приміщень відповідачів по справі.

В наступних поясненнях, переданих до справи 24.10.07 (т. 2, а.с. 139) позивач просив припинити провадження у справі № 2/241 в частині визнання  недійсним договору № 21 від 01.07.02 на підставі статті 48 Цивільного кодексу УРСР.

Оспорюваним рішенням місцевого господарського суду припинено провадження у справі в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер” про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 30.06.2005р., укладеного між Акціонерним товариством закритого типу “Хімрезерв” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер”, та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 22.06.2006р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю “Хімпартнер” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Буднем-Сервіс Лімітед”, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне:

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного кодексу УРСР, який був чинний на момент укладення договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02, угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника   однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Згідно з абзацом 3 пункту 13 роз’яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/111 від 12.03.99 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” у вирішенні спорів про визнання угод недійсними на підставі статті 57 Цивільного кодексу господарські суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволенні за умови доведеності фактів обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною і наявності їх безпосереднього зв’язку з волевиявленням другої сторони щодо укладення угоди.

Згідно з пунктом 3.2 договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 АТЗТ „Хімрезерв” зобов’язалося, по-перше, прийняти „об’єкт ” і документацію на нього за актом приймання-передачі, по-друге, здійснити розрахунки з ВАТ „КНДІ „Синтеко” на умовах статті 2 цього договору, і по-третє, нести ризик випадкової загибелі майна з моменту підписання акта приймання-передачі.

Як вірно встановив місцевий господарський суд, відповідно до договору             № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 АТЗТ „Хімрезерв” не приймало на себе зобов’язання створити нове підприємство на базі проданого майна, а тому доводи ВАТ „КНДІ „Синтеко” щодо того, що невиконання такого зобов’язання свідчить про укладення цього договору внаслідок обману, не підтвердженні зібраними у справі доказами.

Крім того, у випадку наявності такого зобов’язання, його невиконання не могло б мати наслідком недійсність цього договору.

Так, відповідно до статті 203 Цивільного кодексу УРСР в разі невиконання або неналежного виконання зобов’язання боржником він зобов’язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2)          зміна умов зобов’язання;

3)          сплата неустойки;

4)          відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частина 1 статті 622 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який сплатив неустойку і відшкодував збитки, завдані порушенням зобов’язання, не звільняється від обов’язку виконати зобов’язання в натурі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 1 роз’яснення Вищого господарського суду України          № 02-5/111 від 12.03.99 „Про деякі питання практики вирішення спорів пов’язаних з визнанням угод недійсними” за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання угоди не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання угоди недійсною. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом чи договором наслідків, а не визнання угоди недійсною.

Разом з тим, посилання ВАТ „КНДІ „Синтеко” на  те, що голова правління АТЗТ „Хімрезерв” Дзюба Р.В. умисно ввів в оману ВАТ „КНДІ „Синтеко” шляхом повідомлення неправдивих відомостей про те, що АТЗТ „Хімрезерв” на основі придбаного нерухомого майна створить підприємство, а волевиявлення ВАТ „КНДІ „Синтеко” укласти договір № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 було обумовлено цими відомостями, не підтверджені жодними доказами.

Крім того, при укладенні ВАТ „КНДІ „Синтеко” та АТЗТ „Хімрезерв” договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 АТЗТ „Хімрезерв” не приймало на себе зобов’язання за цим договором щодо створення підприємства на базі придбаного майна.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку стосовно безпідставності доводів ВАТ „Синтеко” щодо того, що договір № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 начебто укладено внаслідок обману, а тому цей договір мав бути визнаний недійсним на підставі статті 57 Цивільного кодексу УРСР.

Позивачем до позовної заяви додано копію гарантійної угоди від 01.07.02 (т.1, а.с. 16) до договорів купівлі-продажу № 20 і № 21 від 01.07.02, із якої слідує, що Акціонерне товариство „Хімрезерв” купляючи у Київського науково-дослідного інституту „Синтеко” нежитлові приміщення, взяло на себе обов’язок не здійснювати відчуження третім особам об’єкти, придбані за договорами купівлі-продажу № 20 і № 21 від 01.07.02 та покупець повинен створити на базі куплених об’єктів нове підприємство, яке б виконувало наукову роботу по профілю Київського науково-дослідного інституту „Синтеко”.

Разом з тим, на вимогу Господарського суду міста Києва (т. 1, а.с. 1, 178, т. 2, а.с. 9) позивач не надав оригіналу гарантійної угоди від 01.07.02, цього документу позивач не надав і Київському апеляційному господарському суду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі продажу № 21 від 01.07.02 з підстав визначених статтею 57 Цивільного кодексу УРСР, позивач вказує на те, що згідно з рішенням правління ВАТ „Київський науково-дослідний інституту „Синтеко” від 27.06.02 останнє мало продати Акціонерному товариству „Хімрезерв” частину будівель, споруд, виробничих приміщень і основних засобів ВАТ „КНДІ „Синтеко” при умові збереження тематики наукової частини і дослідного заводу, збереження робочих місць, створення нового підприємства на базі проданого майна і переведення акцій ВАТ „КНДІ „Синтеко”, якими володіють акціонери-фізичні особи (за їх погодженням) в статутний фонд новоствореного підприємства. На думку позивача відповідач 1 прийняв умови протоколу засідання Правління ВАТ „КНДІ „Синтеко” від 27.06.02 оскільки на протоколі є підпис голови правління ЗАТ „Хімрезерв” Дзюба Р.В.

Разом з тим, вимоги протоколу правління ВАТ „КНДІ „Синтеко” від 27.06.02 не знайшли відображення в договорі купівлі-продажу № 21 від 01.07.02, рішення правління ВАТ „КНДІ „Синтеко” не являється обов’язковим для юридичної особи ЗАТ „Хімрезерв”.

Крім того, стаття 4 Закону України „Про власність”, який діяв на час укладення договорів купівлі-продажу ЗАТ „Хімрезерв” з третіми особами, встановлює, що власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним майном.

Оскільки, об’єкти нерухомості за договором купівлі-продажу № 21 від 01.07.02 перейшли у власність ЗАТ „Хімрезерв”, останнє вправі вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч. 2 ст. 4 Закону України „Про власність”).

Ці положення також знайшли закріплення в Цивільному кодексі України. Зокрема частина 2 статті 319 Цивільного кодексу України вказує, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В оспорюваних договорах купівлі-продажу № 21 від 01.07.02, від 15.07.03, від 30.06.05 від 22.06.06 закріплено волевиявлення сторін на укладення цих договорів, на час укладення цих договорів жодна зі сторін не була обмежена в праві розпоряджатися належним їй майном, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в позові.

З аналізу статей 387, 388 Цивільного кодексу України слідує, що майно може бути витребуване від його набувача тільки за умови, якщо майно відчужене особою, яка не була його власником і не одержала на це повноважень від власника, про що набувач не знав і не міг знати.

Оскільки, суди першої і апеляційної інстанції не вбачають правових підстав для визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, не підлягають задоволенню позовні вимоги про витребування майна від відповідачів на користь ВАТ  „Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології „Синтеко” з дослідним заводом”.

26 липня 2007 року через канцелярію Господарського суду міста Києва позивач подав заяву про зміну підстав позову, зазначивши, що договір № 21 від 01.07.02 має бути визнано недійсним відповідно до статті 57 Цивільного кодексу УРСР, як такий, що укладено внаслідок обману і в подальших поясненнях та у судовому засіданні апеляційної інстанції позивач не застосував накази Міністерства промислової політики № 219 від 11.12.01 „Про порядок погодження з Мінпромполітики України питань, пов’язаних з реалізацією, ліквідацією, передачею основних засобів”, № 332 від 16.12.97 „Про порядок погодження в Мінпромполітики України питань пов’язаних з відчуженням основних фондів підприємств” з метою визнання  недійсним договору купівлі-продажу № 21 від 01.07.02. Апеляційний господарський суд погоджується з позицією Господарського суду міста Києва щодо незастосування цих наказів та вважає, що установчі документи позивача не передбачають підпорядкування позивача Міністерству промислової політики.

Пункти 1 наказів Мінпромполітики України № 219 від 11.12.01, № 332 від 16.12.97 (втратив чинність згідно з наказом Мінпромполітики України від 31.10.06 № 385) вказують на застосування цих наказів підприємствами (організаціями, установами), що відносяться до сфери управління міністерства.

Позивач, як акціонерне товариство , не входить до сфери управління Мінпромполітики. Із матеріалів справи і пояснень сторін слідує, що Міністерство промислової політики не являється також акціонером ВАТ „Синтеко”.

Крім того, ВАТ „КНДІ „Синтеко” звернулося до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 у червні 2007 року, тобто майже через п’ять років після укладення ним цього договору.

Відповідно до статті 71 Цивільного кодексу УРСР, який був чинний на момент укладення договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Згідно з пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень чинного Цивільного кодексу України правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004.

Оскільки на час набрання чинності Цивільним кодексом України не закінчився строк позовної давності для позову про визнання недійсним договору     № 21 купівлі-продажу від 01.07.02, що була передбачена статтею 71 Цивільного кодексу УРСР, до цього позову мають застосовуватися правила про позовну давність, встановлені чинним Цивільним кодексом України.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг строку позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Місцевий господарський суд вірно дійшов висновку щодо безпідставності доводів ВАТ „КНДІ „Синтеко” стосовно того, що позов про визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 пред’явлено в межах позовної давності, оскільки ВАТ „КНДІ „Синтеко” є стороною договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02, а тому, навіть якби при укладенні цього договору було порушено вимоги законодавства, ВАТ „КНДІ „Синтеко” повинне було довідатись про такі порушення не пізніше, ніж у день укладення договору, тобто 1 липня 2002 року.

Тому перебіг позовної давності для позову про визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 почався з дати його укладення, а саме з 1 липня 2002 і закінчився 1 липня 2005.

Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно з частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як передбачено частиною 2 статті 267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Під час розгляду справи № 2/241 у суді першої інстанції АТЗТ „Хімрезерв” заявило про застосування позовної давності до позову ВАТ „КНДІ „Синтеко” про визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02.

Позивач ВАТ „КНДІ „Синтеко” не вказав поважних причин пропуску строку позовної давності.

За таких обставин, місцевий господарський суд правомірно застосував позовну давність до вимоги ВАТ „КНДІ „Синтеко” про визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02.

У своїй апеляційній скарзі ВАТ „КНДІ „Синтеко” просить Київський апеляційний господарський суд припинити провадження у справі № 2/241 в частині визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 на підставі статті 48 Цивільного кодексу УРСР.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Підставами позову у цій справі в частині визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 є невідповідність цього договору положенням статей 48 та 57 Цивільного кодексу УРСР.

ВАТ „КНДІ  „Синтеко” не повідомило місцевий господарський суд про рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір щодо договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 між тими ж сторонами, що й у справі № 2/241, а також з тих же підстав, що й у справі № 2/241, а саме, з підстав невідповідності договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 положенням статей 48 та 57 Цивільного кодексу УРСР.

Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості припинення провадження у справі з одних підстав, і продовження розгляду справи з інших підстав.

Тому клопотання позивача про припинення провадження у справі № 2/241 в частині визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 на підставі статті 48 ЦК УРСР не підлягає задоволенню.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо укладення договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 у відповідності до мети діяльності ВАТ „КНДІ „Синтеко” та з дотриманням положень законодавства та статуту ВАТ „КНДІ „Синтеко” в редакції від 10.11.98, який діяв на момент укладення цього договору.

Позовні вимоги ВАТ „КНДІ „Синтеко” про визнання недійсними решти договорів  купівлі-продажу нерухомого майна, що були укладені після договору            № 21 купівлі-продажу від 01.07.02, ґрунтувалися на недійсності договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02.

Як вірно встановив місцевий господарський суд, вимоги ВАТ „КНДІ „Синтеко” про визнання недійсним договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Вимоги ВАТ „КНДІ „Синтеко” про визнання права власності на нерухоме майно, відчужене за договором № 21 купівлі-продажу від 01.07.02, витребування цього майна з чужого незаконного володіння та виселення з нього осіб, які є його теперішніми власниками, ґрунтуються на тому, що договір № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 є недійсним, а тому не був законною підставою для переходу права власності на нерухоме майно від ВАТ „КНДІ „Синтеко” до АТЗТ „Хімрезерв”.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, позов про визнання права власності на майно може пред’явити лише та особа, яка є власником цього майна, тобто, особа, яка володіє, користується та має право розпоряджатися ним, за умови, що таке право власності оспорюється чи не визнається, або у разі втрати документа, який його засвідчує.

Власниками нерухомого майна, спір щодо права власності на яке є предметом розгляду у цій справі, є АТЗТ „Хімрезерв”, ТОВ „НВП „УКРОРГСИНТЕЗ” та ТОВ „Буднем-Сервіс Лімітед, які придбали це майно за відплатними договорами купівлі-продажу.

Право власності ВАТ „КНДІ „Синтеко” на згадане нерухоме майно припинилося після його відчуження за договором № 21 купівлі-продажу від 01.07.02, а тому ВАТ „КНДІ „Синтеко” не володіє, не користується і не може розпоряджатися цим майном, тобто не є його власником.

За таких обставин, відповідно до вимог статті 392 Цивільного кодексу України ВАТ „КНДІ „Синтеко” не має правових підстав вимагати визнання за ним права власності на це нерухоме майно.

Одночасно з вимогою визнати право власності на нерухоме майно ВАТ „Синтеко” пред’явило вимогу витребувати це майно із чужого незаконного володіння.

Відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, має право лише власник такого майна.

ВАТ „КНДІ „Синтеко” не є власником нерухомого майна, а тому не має правових підстав для пред’явлення позову про витребування цього майна із чужого незаконного володіння.

Оскільки усі інші позовні вимоги ВАТ „КНДІ „Синтеко” ґрунтувалися виключно на недійсності договору № 21 купівлі-продажу від 01.07.02 Господарський суд міста Києва та Київський апеляційний господарський суд  не знайшли правових підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу № 21 від 01.07.02, а тому ВАТ „Синтеко” не мало підстав вимагати визнання права власності на нерухоме майно, відчужене за договором № 21 купівлі-продажу від 01.07.02, витребування цього майна з чужого незаконного володіння та виселення з нього осіб, які є його теперішніми власниками, місцевий господарський суд законно відмовив у задоволенні таких вимог.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва по справі № 2/241 від 31.10.2007р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.07 у справі № 2/241 залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології “Синтеко” з дослідним заводом” без задоволення.

2. Матеріали справи № 2/241 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

18.12.07 (відправлено)