ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.
№ 26/70/07-22/138/07

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:
Першикова Є.В.,

суддів:
Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційну скаргу
закритого акціонерного товариства "Інженерно-технічний центр "Автоматизація технологічних процесів" (далі Товариство)

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду

від
20.06.07

у справі
№ 26/70/07-22/138/07

господарського суду
Запорізької області

за позовом
Товариства

до
Запорізької торгово-промислової палати (далі Запорізька ТПП)

про
стягнення 620,96 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
не з'явились;

- відповідача:
не з'явились.

Ухвалою від 27.08.07 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючого –Першикова Є.В., суддів –Муравйова О.В., Жаботиної Г.В., касаційна скарга Товариства № 1023 від 16.07.07 була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 11.10.07, без початку перегляду справи по суті.

У зв’язку з значною завантаженістю суддів Муравйова О.В. та Жаботиної Г.В., розпорядженням від 17.09.07 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду справи № 26/70/07-22/138/07 господарського суду Запорізької області, призначеної до перегляду в касаційному порядку на 11.10.07, було створено колегію суддів у наступному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., яка розглядає справу по суті.

З метою надання сторонам можливості захищати свої інтереси безпосередньо у судовому засіданні, ухвалою суду від 11.10.07 розгляд справи було відкладено на 08.11.07.

Вказані ухвали суду були направлені сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому засіданні 08.11.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 08.11.07 представники сторін не з’явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості участі у судовому засіданні 08.11.07 до колегії суддів Вищого господарського суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи, а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється учасникам судового процесу в установленому законом порядку поштою.

Рішенням від 19.04.07 господарського суду Запорізької області (суддя Скиданова Ю.О.) в задоволенні позовних вимог Товариству відмовлено.

Постановою від 20.06.07 Запорізького апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Кагітіної Л.П., суддів –Колодій Н.А., Хуторного В.М.) апеляційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а рішення від 19.04.07 господарського суду Запорізької області –без змін.

Вказані судові рішення мотивовані тим, що Запорізькою ТПП зобов'язання за договором було виконано: виготовлено та передано Товариству письмовий висновок незалежної оцінки.

Не погодившись з рішеннями попередніх судових інстанцій Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постанову від 20.06.07 Запорізького апеляційного господарського суду скасувати, та прийняти по справі нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: ст. 673, ч. 2 ст. 678, ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав".

На день розгляду справи у судовому засіданні 08.11.07 письмовий відзив на касаційну скаргу від Запорізької ТПП не надійшов.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями на підставі матеріалів справи 31.08.06 між Товариством (Замовник) та Запорізькою ТПП (Виконавець) було укладено договір № 320/06 (далі Договір), відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець виконує роботи, що пов'язані з оцінкою недоотриманого доходу внаслідок неналежного виконання зобов'язань з оплати товару за договором від 15.02.06 № 01/112. При цьому, встановлено, що вартість виконаної роботи згідно Договору складає 600,00 грн., у т.ч. ПДВ (20%) –100,00 грн.

Вирішуючи спір суди першої та апеляційної інстанції встановили, що

п. 4.2.3 Договору сторони узгодили, що Виконавець виконує роботи згідно цього Договору протягом п'яти робочих днів з моменту отримання повної оплати і всієї необхідної документації. Водночас, встановлено, що п. 5.2 Договору сторони передбачили, що в разі неналежного виконання зобов'язання по Договору однією зі сторін, винна сторона сплачує другій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми Договору за кожен день прострочення.

На підставі наданих сторонами доказів по справі попередніми судовими інстанціями встановлено, що на виконання п. 2 Договору, платіжним дорученням № 605 від 31.08.06 Товариством було перераховано

Запорізькій ТПП 600,00 грн., з урахуванням чого Товариство вважає, що Запорізька ТПП повинна була виконати передбачені Договором роботи в строк до 05.09.06.

Разом з тим на підставі матеріалів справи місцевим та апеляційним судами встановлено, що Запорізькою ТПП згідно умов Договору було виконано письмовий звіт про незалежну оцінку майна серії ОИ № СП-162 (далі Звіт), який передано Товариству 07.09.06, у зв'язку з чим попередні судові інстанції прийшли до висновку про те, що зобов'язання сторін за Договором виконані у повному обсязі.

Також, судовими інстанціями встановлено, що рішенням від 07.09.06 господарського суду Запорізької області у справі № 20/228/06 встановлено факт допущення у Звіті арифметичних помилок при здійсненні розрахунку суми пені (різниця в розрахунках становить 2,30 грн.), проте суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до висновку, що такий факт не може оцінюватися як неналежне виконання Запорізькою ТПП зобов'язань за Договором.

При вирішенні спору попередніми судовими інстанціями встановлено, що 08.09.06, Товариство звернулось до Товариства з претензію № 990, в якій вказало на недоліки Звіту і його несвоєчасне надання, у зв'язку з чим, визначивши вказані недоліки як "неналежне виконання зобов'язань", просило повернути 600,00 грн. передоплати, сплаченої за Договором. Також, встановлено, що 02.10.06 за вих. № 1088 та 17.10.06 за вих. № 1152 Товариством були направлені повторні претензії, а листом № 1172 від 20.10.06 Товариство також просило Запорізьку ТПП повернути 600,00 грн. у зв'язку з неналежним наданням послуг за Договором.

Судовими інстанціями встановлено, що листом № 08.5/1146 від 20.11.06 на претензію № 1152 від 17.10.06 та лист № 1172 від 20.10.06 Запорізька ТПП повідомила Товариство, що роботи за Договором виконано у повному обсязі, та Звіт передано уповноваженому представнику Товариства.

У зв'язку з наведеними обставинами Товариство звернулось до суду з позовом про стягнення з Запорізької ТПП попередньої оплати за Договором у сумі 600,00 грн. та 20,96 грн. штрафних санкцій.

Вирішуючи спір попередні судові інстанції встановили, що Товариством необґрунтовано нараховано суму штрафних санкцій за період з 07.09.06 по 20.11.06, оскільки у цей період Запорізькою ТПП роботи було виконано, а Звіт передано Товариству.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Виходячи зі змісту ст.ст. 546, 548, 549, 611 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися у відповідності до закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 216 Господарського суду України передбачено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. За змістом ст. 231 цього Кодексу, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що за змістом ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, з урахуванням того, що як встановлено попередніми судовими інстанціями, Договором встановлено, що Виконавець виконує роботи згідно цього Договору протягом п'яти робочих днів з моменту отримання повної оплати, то з урахуванням вимог ст.ст. 52, 67 Кодексу законів про працю України, фактично Запорізькою ТПП не було прострочено надання послуг за Договором, оскільки початком перебігу встановленого строку є 01.09.06, а кінцевим терміном –07.09.06 (02.09.06 та 03.09.06 не враховуються, оскільки припадають на суботу та неділю тобто неробочі дні).

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що за змістом ст. 651 Цивільного кодексу України істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, з врахуванням того, що судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Товариство наданий Запорізькою ТПП Звіт фактично використало як доказ доведення розрахунку пені по справі № 20/228/06 господарського суду Запорізької області, то в даному випадку арифметична помилка, виявлена судом з різницею в 2,30 грн., не є істотним порушенням умов Договору.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи Товариства, викладені в касаційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі стверджує факт порушення судовими інстанціями не лише норм матеріального та процесуального права, а також і питання які, стосуються оцінки доказів, але оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про встановлення тих чи інших обставин справи, здійснюється за внутрішнім переконанням суду і їх перевірка не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

З врахуванням того, що з’ясування підставності оцінки доказів та встановлення обставин по справі в силу ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку про неможливість задоволення касаційної скарги.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судом першої та апеляційної інстанцій було повно та всебічно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення їх без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Інженерно-технічний центр "Автоматизація технологічних процесів" № 1023 від 16.07.07 залишити без задоволення.

Постанову від 20.06.07 Запорізького апеляційного господарського суду у справі № 26/70/07-22/138/07 господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Головуючий
Є.Першиков

судді:
Т.Данилова

І.Ходаківська