СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

6 грудня 2007 року
Справа № 20-4/274

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача:  Жежель Олександр Олегович, довіреність №  б/н   від 16.08.07,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Севастопольський завод шампанських вин",

Хлобистова Інна Валентинівна, довіреність №  б/н   від 16.08.07,  Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Севастопольський завод шампанських вин"

відповідача:  Савельєва Вікторія Володимирівна, довіреність №  3708/17-К   від 08.06.07,  Державна податкова інспекція у Нахімовському районі міста Севастополя,    Корзун Ганна Миколаївна, довіреність №  7852/10-0   від 27.08.07,  Державна податкова інспекція у Нахімовському районі міста Севастополя,     Бугаєнко Анатолій Борисович, довіреність №  2451/10-0   від 17.04.07,  Державна податкова інспекція у Нахімовському районі міста Севастополя;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Остапова К.А.) від 09.10.2007 у справі № 20-4/274

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Севастопольський завод шампанських вин" (пр. Перемоги, 39-47,Севастополь,99046)

до           Державної податкової інспекції у Нахімовському районі міста Севастополя (вул. Гер. Севастополя, 74,Севастополь,99000)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 06.08.2007 та № /0 від 06.08.2007

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Севастопольський завод шампанських вин" звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Державної податкової  інспекції  у Нахімовському районі міста Севастополя про визнання податкового повідомлення - рішення частково  недійсним та другого повідомлення - рішення - повністю.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 9 жовтня 2007 року у справі № 20-4/274 позов задоволено повністю.

Не погодившись з даною постановою,  відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

У судове засідання призначене на 6 грудня 2007 року  представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги,  представники  позивача -           доводи   адміністративного позову.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статей 184, 195, 196, 198  Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Державній  податковій   інспекції  у Нахімовському районі міста Севастополя.

Співробітниками відповідача була проведена комплексна планова документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства  за період з 01.01.2005р. по 31.03.2007р. Перевірка була проведена в період з 18.06.2007р. по 24.07.2007р.

На підставі акту перевірки № 416/10/23-123/32629084/108 від 26.07.2007р. відповідачем прийняті  податкові повідомлення - рішення № /0 від 06.08.2007р. та № /0 від 06.08.2007р.

Визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток в розмірі 591632,55 та застосовані штрафні санкції в розмірі 295816,28 грн., всього 887448, 83 грн.

Також визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 38374,07 грн. та застосування штрафних санкції в розмірі 19187,04 грн., всього - 57561, 11 грн.

Згідно установчих документів позивача та Акта перевірки № 416/10/23-123/32629084/108 від 26.07.2007р. вбачається, що він здійснював таку діяльність, як експорт товарів за договорами комісії, операції з нематеріальними активами, у тому числі у зовнішньоекономічній сфері, роздрібну торгівлю, комісійну торгівлю алкогольними напоями, надання маркетингових послуг та послуг з просування ігристих вин.

Позивач уклав  договори на одержання консультаційне обслуговування № 18/10/05 від 18.10.2005р., відповідно до якого виконавець зобов'язувався надати позивачеві консалтингові послуги на суму 425700, 00 грн.

Вказаними договорами передбачено, що факт виконання послуг підтверджується оформленням актів здачі - приймання виконання послуг.

В матеріалах справи є документи, підтверджуючі сплату (а.с.31-50 том 2, а.с. 1-69 том 3).

Сума будь - яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів ( робіт, послуг), які приобрєтаються таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності - це валові витрати виробництва та обігу (відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Згідно з пп. 5.3.9 п.5.3 статті вказаного Закону, не належать до складу валових витрат будь - які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

Нормами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" не передбачений такий реквізит  первинного документу, що фіксує факт приймання послуг. Враховуючи неможливість вираження цих послуг у будь - якій одиниці виміру у зв'язку з характером послуг, не суперечить вимогам діючого законодавства.

Таким чином судова колегія не приймає до уваги доводи відповідача, що у позивача відсутні будь - які документи з яких можливо встановити, що фактично послуги по договорам здійснювались, оскільки надані до перевірки акти відповідають вимогам законодавства і є первісними документами.

Відповідачем зазначено, що позивач до складу податкового кредиту безпідставно включив суму податку на додану вартість - 38374,00 грн. по консультаційним послугам, що отримані позивачем без документального підтвердження.

Відповідно Закону України "Про податок на додану вартість" право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо платник податку приобретає  матеріальні та нематеріальні послуги, які не призначаються для їх використання в господарській  діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням, не включається до складу податкового кредиту (згідно з п.п. 7.4.4. а. 7.4 статті 7 вищевказаного Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Донецьке промислове постачання" надало позивачеві інформаційно - консультаційні послуги, які  були сплачені позивачем, видані податкові накладні на суму оплачених послуг.

У зв'язку з наведеним, апеляційний господарський суд вважає, що відповідач (орган виконавчої влади) у межах своєї  компетенції неправомірно прийняв рішення про застосування  до позивача  штрафних санкцій.

Господарським апеляційним судом міста Севастополя постанова прийнята без порушень норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової  інспекції  у Нахімовському районі міста Севастополя залишити без змін.

Постанову Господарського суду міста Севастополя від 9 жовтня 2007 року у справі № 20-4/274 залишити без змін.

Ухвала набирає законну силу з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту проголошення.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      Ю.В. Борисова

В.М. Плут