ДОНЕЦЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
У Х В А Л А

31.10.2007 р.                                                                                справа №  9/21

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
суддів
Мирошниченка  С.В.
М'ясищева  А.М. , Шевкової  Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеся" м.Харцизськ Донецька область

на ухвалу господарського суду
Донецької області

від
21.08.2007р.

у справі
№9/21 (суддя Мєзєнцев Є.І.)

за заявою
засновника ТОВ "Алеся" Митрофанової В.С. м.Харцизськ Донецька область

про перегляд за нововиявленими обставинами
ухвали господарського суду Донецької області від 19.04.2007р. по справі №9/21

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеся" м.Харцизськ Донецька область

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань економічної та політичної безпеки" м.Донецьк

треті особи без самостійних вимог на предмет спору
1)Приватний нотаріус Федченко О.О.
2)Громадянин Давиденко Д.Ю.

про
визнання недійсним договору купівлі-продажу №5880 від 18.12.2006р. тапро визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна у вигляді приміщення магазину "Алеся", який був укладений 22.12.2006р

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алеся" м.Харцизськ Донецька область подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Донецької області від 21.08.2007р. по справі №9/21.

Цією ухвалою господарський суд Донецької області (судді Мєзєнцев Є.І., Плотніцький Б.Д., Морщагіна Н.С.) відмовив у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Донецької області від 19.04.2007р. у справі №9/21 про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Алеся" до товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство з питань економічної та політичної безпеки" про визнання недійсним договору купівлі-продажу №5880 від 18.12.2006р. та про визнання недійсним договору іпотеки нерухомого майна у вигляді приміщення магазину "Алеся", який був укладений 22.12.2006р.

Подана апеляційна скарга на ухвалу від 21.08.2007р. про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Донецької області від 19.04.2007р. про залишення без розгляду позову у справі №9/21.

Заявник наполягає на скасуванні ухвали в зв"язку з тим, що вона прийнята без врахування вимог закону.

Розглянувши апеляційну скаргу, апеляційний суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алеся" за підписом директора Митрофанової В.С. звернулася із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду Донецької області від 19.04.2007р. у справі №9/21 про залишення без розгляду позову ТОВ "Алеся" до ТОВ "Агентство з питань економічної та політичної безпеки" про визнання недійсним  договору купівлі-продажу №5880 від 18.12.2006р. та договору іпотеки нерухомого майна у вигляді приміщення магазину "Алеся" від 22.12.2006р.

У якості нововиявленої обставини заявник послався на рішення Харцизського міського суду від 16.03.2007р. у справі №2-526/2007р., яке набрало чинності 25.05.2007р. після залишення без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області

Цим рішенням суд встановив, що Митрофанова "була та є учасником та директором ТОВ "Алеся". Тобто Харцизський міський суд встановив в ухвалі той факт, що громадянка Митрофанова В.С. ніколи на законних підставах не була позбавлена прав учасника товариства та директора товариства. Тобто весь час від дати призначення Митрофанова є директором товариства.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є їх наявність на час розгляду справи, а також те, що ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи.

В даному випадку фактично Митрофанова була директором товариства на час розгляду справи, але за наявності оспорювання цього факту з боку інших осіб, достовірно це стало відомо із судового акту-рішення Харцизського міського суду від 16.03.2007р., яке набрало чинності 25.05.2007р., тобто після прийняття ухвали від 19.04.2007р. господарським судом Донецької області.

Відповідно до ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду з цивільної справи, що набрало чинності, є обов"язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Тобто в даному випадку міський суд встановив той факт, що Митрофанова була та є директором ТОВ "Алеся". І цей факт є саме нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для вирішення справи. Ця обставина існувала до винесення рішення господарським судом, але достовірно стала відома заявнику після винесення рішення.

Господарський суд визнав, що нововиявлені обставини в даному випадку відсутні, пославшись при цьому на те, що Харцизський міський суд вказав: "відповідачка Митрофанова була та є учасником та директором ТОВ "Алеся"" у мотивувальній частині рішення, а тому це є "оціночним судженням" і не є встановленим фактом. Такий висновок, на думку апеляційного суду, є невірним з таких підстав. Дійсно, факти, що мають юридичне значення (від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян) встановлюються відповідно до гл.37 ЦПК Україниі в цьому разі закон не встановлює, що факт повинен бути вказаний саме в резолютивній  частині рішення (ст.275 ЦПК України).

Стаття 35 ГПК України встановлює,обов"язковість для господарського суду фактів, встановлених при вирішенні цивільної справи. При цьому норма закону не встановлює, що факт не повинен встановлюватися у мотивувальній частині рішення.

Крім того, ЦПК України не розподіляє рішення на мотивувальну та інші частини. Стаття 203 ЦПК України встановлює, що саме зазначається в рішення суду, в тому числі, що в рішенні зазначаються встановлені судом факти.

Таким чином, факт встановлений рішенням Харцизського міського суду, є обов"язковим для господарського суду.

Господарський суд в ухвалі зазначив, що зміст рішення Харцизського міського суду від 16.03.2007р. не є  нововиявленою обставиною і через те, що зміст цього рішення був відомий заявнику до прийняття рішення господарським судом. Цей висновок є хибним, оскільки рішення набрало чинності тільки 25.05.2007р.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що факт, встановлений рішенням Харцизського міського суду від 16.03.2007р., є нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для справи. Ця обставина є підставою для перегляду ухвали господарського суду Донецької області від 19.04.2007р.

Господарський суд цією ухвалою дійшов висновку, що позовна заява від 30.01.2007р. від імені ТОВ "Алеся" підписана В.С.Митрофановою, яка на той час не мала права діяти від імені товариства, не будучи директором. В зв"язку з цим господарський суд залишив позов без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.81 ГПК України.

Нововиявлена обставина-факт, встановлений рішенням Харцизського суду, свідчить про те, що гр.Митрофанова В.С. була та є директором ТОВ "Алеся". Відповідно до ст.35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов"язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом мають значення для вирішення спору. За таких обставин факт, встановлений рішення міського суду має преюдиційний характер. З урахуванням цього, апеляційний господарський суд робить висновок, що позовна заява від 30.01.2007р. підписана директором ТОВ "Алеся" Митрофановою В.С., яка діяла в межах повноважень. Тому підстави для залишення позову без розгляду з підстави, що він підписаний особою, яка не має права підписувати її, відсутні. А тому ухвалу від 19.04.2007р. скасовується.

Відповідно до п.5 Роз"яснення Президії Вищого господарського суду України від 21.05.2002р. №04-5/563, у разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами, справа розглядається на загальних підставах.

Позивач наполягає в позовній заяві на визнанні недійсним договору купівлі-продажу від 18.12.2006р., за яким був проданий магазин "Алеся" площею 200,6 кв.м, який розташований за адресою: м.Харцизськ, вул.Шалімова,б/н.

Від імені ТОВ "Алеся" договор підписаний директором Панасюк Г.І.

Позивач вважає, що договір підписаний особою, яка не мала відповідних повноважень.

Відповідно до п.8.11. Статуту позивача управління поточною діяльністю товариства здійснюється виконавчим органом-директором. Пункт 8.16. Статуту встановлює, що директор має право без довіреності виконувати дії від імені товариства.

Відповідно до ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов"язків через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Тобто, в даному випадку від імені товариства  повинен був діяти директор-Митрофанова. Фізична особа-Панасюк Г.І. не мала повноважень представника товариства, а в договорі вказано, що вона є директором. Це не відповідає дійсності. За таких обставин, апеляційний суд вважає, що спірний договір від імені ТОВ "Алеся" підписаний особою, яка не  мала будь-яких повноважень на представництво від імені цього товариства. За таких обставин, відповідно до вимог ст.ст.203,215 ЦК України договір купівлі-продажу повинен бути визнаний недійсним.

Наступною підставою для визнання договору недійсним позивач вважає те, що на час укладання договору діяла заборона відчуження майна, встановлена Харцизським міським судом 09.11.2006р.

Дійсно, ухвалою від 09.11.2006р. у справі №2-з-48/06 Харцизський міський суд заборонив ТОВ "Алеся" вчиняти дії, спрямовані на відчуження майна-магазину ТОВ "Алеся" (а.с.24 т.1). Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 16.01.2007р. названа ухвала міського суду залишена без зміни (а.с.21 т.2). Тобто, на час укладання спірного договору 18.12.2006р. існувала заборона на відчуження спірного майна.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець передає майно покупцю, а ст.657 ЦК України встановлює, що в даному випадку договір повинен бути нотаріально посвідчен.

Продавець за спірним договором не мав право відчужувати майно, оскільки його право продажу було обмежено судовим актом Харцизського міського суду. Частина 1 ст.23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" встановлює, що однією з підстав обмеження речових прав на нерухоме майно є ухвала суду про забезпечення позову.

Згідно з п.47 Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" договори про відчуження майна посвідчуються нотаріусом після перевірки відсутності заборони на відчуження або арешту. За наявності заборони встановленою судом, нотаріус не мав підстав для посвідчення договору.

За таких обставин, названа обставина такоє є підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що вимога про визнання недійсним договору купівлі-продажу є обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Разом  з тим, провадження по справі в цій частині підлягає припиненню, оскільки є судове рішення апеляційного господарського суду від 31.10.2007р. у справі №25/19пд за позовом ТОВ "Агентство з питань економічної та політичної безпеки" до ТОВ "Алеся" про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину "Алеся" за адресою: м.Харцизськ, вул.Шалімова, б/н, площею 200,6 кв.м від 18.12.2006р. Ця справа порушена 23.01.2007р., а справа №9/21 порушена 01.02.2007р.

Цим рішенням (постановою) договір визнаний недійсним з тієї підстави, що він підписаний особою,  яка не мала на це повноважень, а також з тієї підстави, що право продавця відчужувати майно було обмежено ухвалою.

Позивач також наполягає на визнанні недійсним договору іпотеки від 22.12.2006р. Цей договір укладений ТОВ "Агентство з питань економічної та політичної безпеки" та Давиденко Д.Ю.

Предметом іпотеки є магазин "Алеся", розташований за адресою: м.Харцизськ, вул.Шалімова, б/н, площею 200,6 кв.м. В п.1.2. договору вказано, що це майно є власністю іпотекодавця-ТОВ "Агентство з питань економічної та політичної безпеки" на підставі договору від 18.12.2006р.

За своєю юридичною суттю це є договір застави, а тому до цього договору застосовуються вимоги ст.ст.572-593 ЦК України.

Відповідно до ст.576 ЦК України  предметом застави може бути майно, що може бути відчужене заставодавцем (іпотекодавцем). В даному випадку, як встановлено апеляційним господарським судом у справі №25/19пд спірне майно-магазин "Алеся" не підлягало продажу, договір купівлі-продажу був укладений з порушенням вимог закону, а тому був визнаний недійсним.

З урахуванням цього ТОВ "Агентство з питань економічної та політичної безпеки" не мало прав передавати спірне майно до іпотеки. Тому договір іпотеки визнається недійсним, оскільки спірне майно, в даному випадку, не може бути предметом  застави (іпотеки).

Керуючись п.2 ст.80, ст. ст. 103, 104, 105, 112, 113, 113-1, 114 Господарського процесуального кодексу України -

У Х В А Л И В:

1)Апеляційну скаргу задовольнити.

2)Ухвалу господарського суду Донецької області від 21.08.2007р. по справі №9/21 скасувати.

3)Ухвалу господарського суду Донецької області від 19.04.2007р. по справі №9/21 скасувати.

4)В частині визнання недійсним договору недійсним від 18.12.2006р. провадження по справі припинити.

5)Договор іпотеки від 22.12.2006р., укладений між ТОВ "Агентство з питань економічної та політичної безпеки"  та Давиденко Д.Ю. визнати недійсним.

Головуючий          С.В.  Мирошниченко

Судді:          А.М.  М'ясищев

Т.А.  Шевкова

Надруковано 7 примірників:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу

2-третім особам

1-ДАГС

1-госп.суду