ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2007                                                                                   Справа № 4/317

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Прокопенко А.Є. (доповідач),

суддів:  Дмитренко А.К., Швець В.В.

При секретарі судового засідання  Врона С.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Лисенко С.В., довіреність №6343/07  від 28.12.06,  юрисконсульт;

від відповідача представник у судове засідання не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго”, від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж  м.Кіровоград на  рішення господарського суду Кіроворградської  області  від  20.11.06р.  у справі    №  4/317

за позовом   Відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго”, від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж  м.Кіровоград

до  Приватного підприємства фірма “Інгуша” м.Кіровоград

про   стягнення 10672,11грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 20.11.06р. по справі № 4/317 (Хилько Ю.І.)   позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго”, від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж  м.Кіровоград до Приватного підприємства “Фірма Інгуша” м.Кіровоград  задовлено частково .

З Приватного підприємства “Фірма Інгуша” м.Кіровоград на користь Відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго”, від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж  м.Кіровоград стягнуто 5336,04грн. різниці фактично спожитої і договірної величини електроспоживання, в решті позовних вимог відмовлено.

Оскаржуючи рішення господарського суду Відкрите акціонерне товариство “Кіровоградобленерго”, від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж  м.Кіровоград просить його скасувати і задовольнити позов у повному об”ємі.

Скаржник посилається на безпідставність висновків господарського суду про стягнення двократної вартості різниці спожитої і скоригованої електроенергії замість п”ятикратної, оскільки відповідно ст.. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом”якшують або скасовують відповідальність особи, що може бути застосовано лише до фізичних осіб, як зазначено в рішенні Конституційного суду України №1-7/99 від 09.02.1999р.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач  просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на необгрунтованість доводів скаржника.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з укладеним Договором на користування електричною енергією  №175 К від 10.12.04р. відповідачу відпускалась електрична енергія, за яку він повинен, відповідно до п. 2.2 Договору та Додатку №1 п.2 „Порядок розрахунків", до 01 числа здійснити платіж на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% заявленого (очікуваного) обсягу споживання електричної енергії, та відповідно п. 5 здійснити остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин самостійно на протязі 5-ти днів після дати виписки рахунку

Відповідно  до  п.   4.2.2  договору  №175К  від   10.12.2004  р.  відповідач  у  випадку  перевищення договірних величин споживання електроенергії сплачує п'ятикратну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

У відповідності до п.2.1.2 укладеного договору, постанови Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 р. № 441, відповідачу на березень 2005 р. було доведено договірну величину споживання електричної енергії в наступному обсязі:

- встановлено споживання електроенергії –100000 кВт/год, згідно додатку до договору №1.1.

Фактично в грудні відповідачем, згідно його звіту, було спожито електроенергії в обсязі 70 621 кВт/год.

По факту оплати скориговано - 61 200 кВт/год.

01.04.2005 р. відповідачу було виставлено рахунок №175К/1 на оплату спожитої електроенергії. Строк оплати по даному рахунку до 08.04.2005р. Відповідач даний рахунок сплатив лише 11.04.05 р.. про що свідчить виписка банку, тобто прострочив строк оплати встановлений договором.

Отже, перевищення договірної величини споживання електроенергії в березні 2005 р. складає - (70 621-61 200) = 9 421 кВт/год.

Таким чином, протягом березня 2005 р. Відповідачем   було спожито електроенергії понад договірну величину споживання 9 421  кВт/год, на загальну суму 10 672,11 грн., оскільки: 9 421 кВт/год * (0,2832 тариф * 4) =              10 672,11 грн.

Господарським  судом   обґрунтовано визнано  як  безпідставна   заява відповідача  про   відсутність  правопорушення  в  його діях, оскільки позивачем  не  надано  до  суду   складених  у  відповідності  до   вимог  п.7.26 Правил  користування електричною  енергією двосторонніх  актів. Оформлення факту  перевищення договірної  величини  споживання  електричної  енергії відповідним  актом не   відповідає  вимогам  п.7.26 Правил  користування

електричною  енергією, оскільки  такий  факт   встановлюється  виключно за оперативними  документами  споживача (  складеним  ним  актом про  обсяги споживання)  та  виходячи  з   аналізу  стану  розрахунків за  наданою незацікавленою  стороною-банківською  установою  інформацією  про зарахування  коштів   по  оплаті.  Вказаний  пункт   ПКЕЕ  передбачає оформлення   фактів   перевищення  договірних  величин споживання електроенергії  та  потужності.  Для  визначення  перевищення  договірних величин  потужності   застосовуються   спеціальні  пристрої   у  визначені договірними  умовами години  максимуму  навантаження,  що  можливо лише при  складанні   відповідного акта.  Однак,  посилання  відповідача  на  вимоги про  складання  саме  двостороннього  акта  не  є   обґрунтованими, вказані Правила    вимогу  про  складання  двостороннього  акта  не містять.

Відповідно до ст.ст.1, 26 Закону України “Про електроенергетику”, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

В силу ст.26 вказаного Закону, споживачі, у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період, сплачують енергопостачальникам п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Таким чином, у предмет доказування у цій справі входять встановлення: розмірів спожитої електричної енергії за спірний період, встановленого ліміту та наявності або відсутності факту перевищення розміру встановленого ліміту.

В силу п.11 Порядку постачання електричної енергії споживачам, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 1999р. №441 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України  від 9 квітня 2002 р. N475), за підсумками місяця гранична величина споживання електричної енергії для споживачів коригується до рівня фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання.

Встановлений законодавчими актами порядок коригування для споживачів граничної величини споживання електричної енергії узгоджений сторонами в умовах договору (пунктом 5.2 договору) та мав виконуватися сторонами належним чином в силу положень ст.526 ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених Господарським кодексом України.

Апеляційний господарський суд вважає, що господарський суд помилково дійшов до висновку про зменшення розміру стягуваної суми до двократної вартості спожитої понаддоговірної  величини електроенергії за наступних підстав.

В силу ст.58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові  акти  не  мають зворотної дії в часі, крім випадків,  коли  вони  пом’якшують  або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року №1-рп/99  у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа №1-7/99 про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно пункту 1 резолютивної частини цього рішення, положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

У пункті 3 мотивувальної частини рішення зазначено, що положення частини  першої  статті  58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у  випадках,  коли вони пом’якшують або скасовують відповідальність особи, стосується  фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Але це  не  означає,  що  цей  конституційний принцип не може поширюватись  на  закони  та  інші  нормативно-правові  акти,  які пом’якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб.  Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам  може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Разом з тим, Прикінцеві положення Закону України від 23.06.2005р. №2706-IV “Про внесення змін до Закону України “Про електроенергетику”, яким внесено зміни у ст.26 названого Закону, а саме слово “п’ятикратної” замінено словом “двократної”, не містять прямої вказівки щодо зворотної дії в часі цього Закону.

Таким чином заявлений позов підлягає задоволенню в заявленій сумі, а рішення господарського суду зміні.

Керуючись ст.ст. 103 - 105  ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 20.11.06р. у справі №  4/317  змінити,   виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

“Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства фірма “Інгуша” м.Кіровоград на користь Відкритого акціонерного товариства “Кіровоградобленерго”, від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж  м.Кіровоград  10672грн. 11коп. вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання електричної енергії зарахувавши  кошти    на  поточний  рахунок  із спеціальним  режимом  використання  1850 в  Кіровоградському центральному  відділенні Промінвестбанку  України МФО 323301 код  23226362  та  суму  сплаченого  державного мита  в  розмірі  106  грн.72 коп. та 118 грн. витрат по оплаті послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Виконання постанови доручити господарському суду Кіровоградської області

Головуючий                                                                            А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                               А.К.Дмитренко

Суддя                                                                                              В.В.Швець

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                              А.В.Тальян