СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.07                                                                                 Справа № 3/573.

Суддя  Доманська М. Л., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Центру  електрозв"язку № 8,                м. Старобільськ Луганської філії,  м. Старобільськ Луганської області

до Приватнго сільськогосподарського підприємства "Моноліт", с. Макартетене Новопсковського району Луганської області

про  стягнення 308 грн. 06 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –не прибув (явка обов"язкова),

від відповідача –не прибув (явка обов"язкова),

встановив:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 308 грн. 06 коп., з них: 297 грн. 00 коп. – основний борг та 11 грн. 06 коп. – пеня.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 12.11.07 № 287, зданим до суду 27.11.07, позовні вимоги визнав частково в сумі заборгованості - 285 грн. 94 коп.

Листом-заявою від 26.11.07 № 8/1141, зданим до суду 27.11.07, представник позивача у справі заявив про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача суму основного боргу –285 грн. 94 коп.. Вказана заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог судом не приймається, оскільки заявлена в порушення ст. 22 ГПК України (так, у засвідченій копії довіреності від 05.08.05 № 1184, що видана  на ім’я Бур"ян О.В., якою підписаний вказаний лист від 26.11.07 № 8/1141, відсутні докази того, що вказаній особі надається право зменшувати розмір позовних вимог від імені позивача).

Розглянувши матеріали справи,  господарський суд, прийшов до наступного.

Між сторонами у справі був укладений договір від 25.07.02 № 1183 про надання послуг електрозв’язку, згідно з яким підприємство зв’язку (позивач у справі) зобов‘язався надавати послуги електрозв‘язку споживачеві (відповідачеві у справі), а останній –здійснювати оплату їх вартості відповідно до умов  договору.

В порушення умов п.п. 3.2.8, 4.2., 4.6. договору відповідач оплачував надані послуги несвоєчасно, та не в повному обсязі, в наслідок чого за період з січня по лютий 2007 року за ним  утворилась заборгованість в сумі 285 грн. 94 коп.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача борг у сумі 297 грн. 00 коп., обґрунтовуючи свою вимогу порушенням відповідачем вимог договору щодо своєчасної та повної оплати одержаних послуг.

Крім того, позивачем відповідно до чинного законодавства та п. 5.8 вказаного договору нарахована пеня у сумі 11 грн. 06 коп. за прострочення оплати, яку позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідач  позов визнав у сумі основного боргу у розмірі 285 грн. 94 коп.

Згідно ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення  про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії відповідача у справі не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності,  суд вважає позов обґрунтованим, таким, що підлягає до задоволення частково, у сумі основної заборгованості за послуги електрозв’язку –285 грн. 94 коп. та пені –11 грн. 06 коп.,  з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк. Відповідач, як споживач послуг електрозв’язку та сторона за вказаним договором, не оплатив позивачу надану послугу, у результаті чого умови договору та вказані вимоги закону відповідачем порушено.

Наявність боргу у сумі 285 грн. 94 коп., та несвоєчасність його оплати підтверджується матеріалами справи, у тому числі актом звіреня взаємних розрахунків сторін від 12.11.07, підписаним представниками сторін без доповнень та зауважень. Борг у сумі 285 грн. 94 коп. визнаний відповідачем.

Пеня у сумі 11 грн. 06 коп. нарахована позивачем правомірно та обґрунтовано, відповідно до норм чинного законодавства та умов договору.

За таких обставин, вимоги позивача є обґрунтованими, визнані відповідачем у сумі 285 грн. 94 коп. –основного боргу та 11 грн. 06 коп. - пені, підтверджуються матеріалами справи, у тому числі рахунками та роздруківками розмов до цих рахунків,  актом звіреня взаємних розрахунків сторін від 12.11.07, підписаним представниками сторін без доповнень та зауважень, тому підлягають задоволенню.

У задоволені решти позову відмовити за необґрунтованістю, оскільки кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог .

У задоволені клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід покласти  на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44,49, ч.5 ст.78, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Моноліт", Луганська область, Новопсковський район, с. Макартетине, вул. Димитрова, код 30714345, на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Київ, бул.Т.Шевченка, 18, код 21560766,  в особі Центру електрозв"язку № 8 м. Старобільськ Луганської філії, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Леніна, 35, код 01182820, борг у сумі 285 грн. 94 коп., пеню у сумі 11 грн. 06 коп., державне мито у сумі –98 грн. 34 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 113 грн. 76 коп.,  видати наказ позивачеві після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення 30.11.07.

Суддя                                                                                                 М.Л.Доманська