ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.07                                                                                           Справа№ 24/95

За позовом: Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд №6, м.Львів

До відповідача : Львівського комунального підприємства „Затишне”, м.Львів

Про стягнення суми 150 060, 07грн.

Суддя Хабіб М.І.

Секретар Савченко Ю.А.

Представники:

Від позивача –Малькут О.Ф. –юр/кон

Від відповідача –Федорович Т.О.- юрист.

Суть спору: Позов заявлено про стягнення суми 150060,07грн. в т.ч. 136395,17грн. основного боргу, 2131,78грн. 3 % річних та 11623,02грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору № 19 від 23.11.2006р., позивач поставив відповідачеві  в листопаді 2006р.- квітні 2007р.  теплову енергію, яку відповідач зобов”язувався оплачувати до 25 числа наступного за звітним місяця. Однак відповідач оплатив частково поставлену йому теплову енергію, тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу, а також за несвоєчасну оплату теплової енергії на підставі п. 7.3.3 договору  просить стягнути  пеню та на підставі ст.625 ЦК України 3% річних.

У зв”язку із частковим погашенням відповідачем на день вирішення спору заборгованості  по оплаті теплової енергії, поставленої за період з листопада 2006р. по квітень 2007р., позивач  усно підтримує позовні вимоги в частині стягнення 80 095,27грн.основного боргу, 11623,02 грн. пені та 2131,78 грн. 3% річних, на підтвердження чого подав суду акти звірки розрахунків станом на 01.10.2007р., та  підтверджує сплату відповідачем у жовтні 2007р. суми 10 700,00грн. В решті позовних вимог просить припинити провадження у справі  на підставі п.1/1 ст. 80 ГПК України.

Відповідач  письмового відзиву на позов не подав, представник відповідача в судовому засіданні 25.10.2007р. усно визнає суму боргу 57626,40грн, посилаючись на акт звірки розрахунків станом на  01.10.2007р., та сплату в жовтні 10 700,00 грн., на підтвердження чого подав платіжні доручення  на загальну суму 10 700,00грн. та усно заявив клопотання про зменшення розміру пені, заявленої до стягнення у зв”язку з важким фінансовим становищем.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно із договором № 19  про постачання теплової енергії від 23.11.2006р., позивач поставив відповідачеві теплову енергію за період з листопада 2006р. по квітень 2007р., яку відповідач зобов”язувався оплачувати до 15 числа наступного за звітним місяця ( п.3.6 договору).За несвоєчасне здійснення розрахунків за теплову енергію договором передбачена сплата пені у розмірі двох облікових ставок НБУ (п.7.3.3 договору).

Матеріалами справи ( щомісячними довідками  про стан використання теплової енергії, поданими головою будинкового комітету, в я яких вказана кількість використаної теплової енергії, показники лічильника, рахунками на оплату) підтверджено поставку теплової енергії за вказаний період на суму 263 186,85 грн.

Як вбачається із актів звірки розрахунків за вказаний період, позивач вважає, що поставив відповідачеві теплову енергію  за період з листопада 2006р. по квітень 2007р. на суму 267 558,27грн., а відповідач  - на суму  263 186.85грн.

Різниця у вартості поставленої теплової енергії становить  суму 4 371,42 грн., на яку, як вважає позивач, поставлена теплова енергія на опалення сходових кліток в будинках.

Відповідач оплатив в січні - вересні 2007р. поставлену теплову енергію частково в сумі 176763,00 грн., а саме:

в січні 2007р –3410,00грн.; в лютому 2007р. –29473,00грн.; в березні 2007р. -  42 000,00грн.; в квітні 2007р. –35650 грн.; в травні 2007р. –21290,00грн.; в червні 2007р. -15830,00грн.;  в липні  2007р. –13040,00грн.; в серпні 2007р. –3420,00грн.;  у вересні 2007р. –12650,00грн.

Згідно із актами звірки розрахунків, підписаним двома сторонами,  в позивач вважає, що заборгованість відповідача становила станом на 01.10 2007р. –90795,27грн., а  відповідач вважає, що заборгованість на цю дату становила 68326,40грн.

З актів звірки розрахунків вбачається, що відповідач зараховує в рахунок оплати поставленої теплової енергії 15 000грн., сплачених відповідачем за послуги юстиції, та 3097,49 грн., сплачених за послуги банку.

Поданими суду платіжними дорученнями № 1416, №1432, №1448, № 1462, № 1466 підтверджено, що за період з 11 по 23 жовтня 2007р. відповідач погасив борг частково на загальну суму 10 700,00 грн. Представник позивача підтверджує поступлення від відповідача суми 10 700грн. на рахунок позивача.

Дослідивши всі обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

.

В силу ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець ( постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов”язується передати у встановлений строк ( строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов”язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим використанням, а покупець зобов”язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. ст.526,530 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та у встановлений договором строк.

Виконання зобов’язання  забезпечується, зокрема, неустойкою (штрафом, пенею), якщо це встановлено договором або законом (ст.ст. 546,548,549ЦК України). В силу ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст.625 ЦК України   у разі неоплати або несвоєчасної оплати товару, боржник на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних за весь час прострочення.

Матеріалами справи підтверджено поставку теплової енергії відповідачеві за період з листопада 2006р. по квітень 2007р. на суму  263 186.85грн.

Позивач не подав доказів, які підтверджують кількість поставленої теплової енергії на опалення сходових кліток та яким чином визначена вартість цієї теплової енергії, тому на думку суду включення  суми 4371,42 грн. до загальної вартості поставленої теплової енергії є безпідставним.

Суд також вважає, що відповідач безпідставно зараховує в рахунок оплати  поставленої теплової енергії 15 000грн., сплачених відповідачем за послуги юстиції, та 3097,49 грн., сплачених за послуги банку.

Отже, сума боргу на день вирішення спору становить 75723,85грн.(263 186,85грн. –176 763,00 грн. –10700,00грн.).В частині стягнення 4371,42 грн. основного боргу у задоволенні позову належить відмовити, в решті вимог щодо основного боргу 56 300                ( 136395,27 – 4371,42 –75723,85) грн. провадження у справі припинити у зв”язку з відсутністю на день вирішення спору предмета спору.

Як вбачається із розрахунку 3% річних та пені, доданих позивачем до позовної заяви, позивачем проведено нарахування 3% річних та пені за період з листопада 2006р. по  травень 2007р. від суми боргу за поставлену теплову енергію , в яку включена і вартість теплової енергії на опалення сходових кліток. Суд вважає, що нарахування 3% річних та пені за листопад 2006р. є неправомірним, оскільки поставка теплової енергії здійснювалась починаючи з листопада 2006р., а  строк оплати встановлений договором - до 15 числа наступного місяця. Відтак, в листопаді 2006р відсутнє прострочення виконання грошового зобов”язання.

З огляду на фактичну вартість поставленої теплової енергії та строки оплати, до задоволення підлягають 3% річних в сумі 1595.48грн. , а пеня - в сумі 8694,01грн.    Враховуючи фінансовий стан відповідача, ступінь виконання відповідачем свого зобов”язання за договором, суд вважає можливим зменшити розмір пені, що підлягає до задоволення, на 50%.

Судові витрати покладаються  на відповідача пропорційно сумі боргу, яка була на день подання позову ( позов подано 15.06.2006р.), та сумі 3% річних і пені, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 22, 33,34, 43, 69, п.1/1 ст.80, 82-85, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

Стягнути з Львівського комунального підприємства „Затишне”, ідент. код   22380285, адреса: м.  Львів, вул. Котляревського,37  б  на користь Державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” в особі відокремленого підрозділу Управління будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд     № 6,  ідент. код 33196325, адреса: 79025, м.Львів, Залізничний район,   вул.  Таллінська,3, - 75 723,85 грн. основного боргу, 3% річних в сумі 1595.48грн. , пеню в сумі 4347,00грн., 1416,71 грн. держмита та 111,41 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2.          В частині стягнення 56 300, 00 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                             Хабіб М.