ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2007 р.
10:49

Справа №  6/622/07

09.10.2007 р. 10 год. 49 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі ДПІ в Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1 корп. 1.

до відповідача
Приватного підприємства “Юг-Новий Век”, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 248, кв. 14.

про
стягнення штрафних санкцій в сумі 2911,44 грн.

Суддя   Ткаченко О.В

Представники:

Від позивача
Овчинніков І.С., довіреність від 08.08.2007 року № 5490/9/10-007.

Від відповідача
Представник не з’явився.

У судовому засіданні приймає участь прокурор Волкожа С.В.

Предмет спору:  Прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі  2911,44 грн.

Відповідач в судове засідання не з’явився, заперечень проти позову не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд, -

встановив

Відповідач, зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа  Миколаївським міськвиконкомом, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію від 04.07.2006 року.

На підставі проведеної працівниками позивача  перевірки господарської одиниці –кафе, що розташоване за адресою : м. Миколаїв, вул. Декабристів, 71 та належить відповідачу, був складений акт перевірки № 14000615/23-50 від 14.06.2007 року щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності, відповідно до якого встановлено порушення, а саме:

-          непроведення розрахункової операції на суму 50,00 грн. через РРО та нероздрукування відповідного розрахункового документу, чим порушено п. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”;

-          невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення  розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, чим порушено п. 13 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”;

-          торгівля без придбання торгового патенту, чим порушено ст.. 3 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

За результатами перевірки позивачем прийняті рішення від 27.06.2007 року № /0 та № , якими до відповідача застосовано фінансові санкції в розмірі 212,94 грн. та 2698,50 грн. (загальний розмір 2911,44 грн.)

Як свідчать матеріали справи, а саме поштове повідомлення (а. с. 13) вказані рішення відповідачем були отримані 02.07.2007 року.

Встановивши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Враховуючи, що вищезазначені рішення відповідачем отримані 02.07.2007 року та не були оскаржені в установленому законом порядку, суми податкового зобов'язання вважаються узгодженими в розумінні ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000 року.

Згідно ст. 25 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суми фінансових санкцій підлягають перерахуванню суб’єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати  до  платників податків фінансові (штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів та державних цільових фондів  суми недоїмки,  пені  у  випадках,  порядку  та розмірах,  встановлених законами  України. Фінансові (штрафні) санкції, суми пені сплачуються платниками податків добровільно або стягуються у судовому порядку.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідача зі сплати штрафних санкцій залишилась непогашеною, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємства “Юг-Новий Век”, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 248, кв. 14, ід. код 34510377, штрафні санкції в сумі 2911,44 грн., з них:

-          2698,50 грн. –в доход Державного бюджету Ленінського району м. Миколаєва на р/р 0005, код 23626096 в ГУДКУ у Миколаївській області;

-          212,94 грн. –в доход Місцевого бюджету Ленінського району м. Миколаєва на р/р 0005, код 2180900 в ГУДКУ у Миколаївській області.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала

Суддя