Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2007 року
Справа №9/386-07

Колегія суддів у складі:
головуючого судді Шепітько І.І.,

судді Івакіної В.О., судді Слюсаревої
Л.В.

при
секретарі Саутенко К.О.

за участю представників:

позивача -Фадєєв В.Ю.
дов. №32 від 21.05.2007 р.,

відповідача -Виноградов
О.О. дов. від 02.01.2007 р.,

3-ї особи -не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну
скаргу відповідача вх. № 2986С/1-32 на рішення господарського
суду Сумської області від 23.08.07 по справі № 9/386-07

за позовом Регіонального
відділення Фонду державного майна України по Сумській області, м. Суми

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача - Суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Суми

до  Комунального підприємства "Сумське міське
бюро технічної інвентаризації", м. Суми

про визнання права власності та спонукання до
виконання дій

встановила:

Рішенням
господарського суду Сумської області від 23.08.2007 р. (суддя Миропольський
С.О.) частково задоволені позовні вимоги позивача - визнано за державою Україна
в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській
області право власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою:  АДРЕСА_1, загальною площею 134, 7 кв. м.  В іншій частині вимог позивача про
зобов'язання комунального підприємства “Сумське міське бюро технічної
інвентаризації” зареєструвати право власності на нежитлові приміщення,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 134,7 кв. м, за державою в особі регіонального
відділення Фонду державного майна України по Сумській області і надати витяг
про реєстрацію права власності на вказані приміщення провадження у справі
припинено на підставі п.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідач з вказаним рішенням господарського суду першої
інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського
суду Сумської області від 23.08.2007 р. Апеляційну скаргу відповідач
обґрунтовує тим, що позивач не подавав до КП "Сумське міське бюро
технічної інвентаризації" жодного із правовстановлюючих документів
визначених переліком, на підставі яких можна б було здійснити реєстрацію права
власності на спірне нерухоме майно.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд
рішення господарського суду Сумської області від 23.08.07 по справі № 9/386-07
залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення,
мотивуючи тим, що вказане рішення є законним та обґрунтованим.

Третя особа в судове засідання 19.11.2007 р. не з'явилася, про
причини нез'явлення суд не повідомила. Враховуючи, що третя особа була
повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, що
підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення  (а.с. 63), судова колегія вважає можливим
розглянути справу за відсутністю третьої особи за наявними матеріалами справи.

Перевіривши
повноту встановлення судом обставин справи та докази на їх підтвердження, їх
юридичну оцінку та доводи апеляційного подання в межах вимог, передбачених
статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши
представників позивача та відповідача, колегія суддів встановила наступне.

Позивач звернувся з
позовною заявою, в якій просив суд визнати за ним право власності на нежитлові
приміщення розташовані за адресою АДРЕСА_1, загальною площею 134,7 кв.м. та
зобов'язати відповідача здійснити реєстрацію зазначеного приміщення.

Позивач подав уточнення
позовних вимог до позовної заяви, в якому просив визнати право власності на
нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1,  загальною площею 134,7 кв.м., за державою в
особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській
області, а також  зобов'язати комунальне
підприємство “Сумське міське бюро технічної інвентаризації” зареєструвати право
власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1,  загальною площею 134,7 кв. м, за державою в
особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській
області і надати витяг про реєстрацію права власності на вказані
приміщення.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції
щодо задоволення позовних вимог позивача в частині визнання за державою Україна
в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській
області право власності на нежитлові приміщення, розташовані за адресою:  АДРЕСА_1, загальною площею 134, 7 кв. м,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2007 позивач звернувся до
відповідача із листом № 07/1797, в якому просив зареєструвати за державою на
праві власності нежитлові приміщення загальною площею 134, 7 кв. м, що
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, та надати йому витяг з реєстру права
власності на відповідне майно.

Рішенням від 11.06.2007 відповідач відмовив в реєстрації з причини
невідповідності наданих документів вимогам Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, та вимогам чинного законодавства України.

Згідно ст. 182 Цивільного кодексу України право власності і інші
речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід
підлягають державній реєстрації.

Пунктом 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно
державна  реєстрація  прав
власності на нерухоме майно
-  це внесення запису до Реєстру
прав власності  на  нерухоме
майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права
власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за  місцезнаходженням  об'єктів
нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом
особи, що звернулася до БТІ.

Згідно пункту 2.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації
прав власності на нерухоме майно для
реєстрації  виникнення, існування,
припинення прав власності  на  нерухоме
майно  та  оформлення
прав  власності на нерухоме  майно
до  БТІ  разом
із  заявою  про
реєстрацію  прав власності
подаються правовстановлювальні документи (додаток 1 до Положення - Перелік
правовстановлювальних документів, на підставі
яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна),
їх копії   (нотаріально  засвідчені),
а  також  інші
документи,  що визначені цим
Положенням.

Відповідно до Переліку
правовстановлювальних документів, на підставі  яких проводиться реєстрація прав власності на
об'єкти нерухомого майна, такими документами є:

1.   Договори,   за
якими   відповідно   до
законодавства передбачається
перехід права власності,  зокрема
купівлі-продажу, міни,  дарування,  довічного утримання,  лізингу, предметом яких є нерухоме  майно,
про  припинення  права
на аліменти для дитини у зв'язку
з  передачею  права власності на нерухоме майно, договори
про  задоволення  вимог
іпотекодержателя,  договори  про
виділ у натурі частки нерухомого майна, про поділ нерухомого майна, що є
в спільній  частковій  чи
спільній  сумісній  власності.

2.  Свідоцтва про право
власності на частку в спільному майні подружжя, що видаються державними та
приватними нотаріусами.

3.
Свідоцтва   про   право
на  спадщину,  видані
державними нотаріусами.

4.  Свідоцтва
про  придбання  нерухомого
майна  з прилюдних торгів, видані
державними та приватними нотаріусами.

5.  Свідоцтва
про  придбання  об'єктів
нерухомого  майна на
аукціонах  з  реалізації
заставленого майна, видані державними та приватними нотаріусами.

6. Свідоцтва
про право власності на об'єкти нерухомого майна, видані  органами
місцевого самоврядування та місцевими державними адміністраціями.

7.   Свідоцтва
про   право   власності,
видані   органами приватизації
наймачам квартир у державному житловому фонді.

8.  Свідоцтва
про  право  на спадщину та свідоцтва про право
власності   на   частку
в  спільному  майні
подружжя,  оформлені консульськими
установами України.

9.  Договори
відчуження  нерухомого  майна,
що  перебуває у податковій  заставі,
укладені шляхом проведення цільових біржових чи   позабіржових   аукціонів
з   метою   погашення
податкового зобов'язання.

10.  Рішення  судів,
третейських  судів  про
визнання права власності  на  об'єкти
нерухомого  майна,  про встановлення факту права   власності
на  об'єкти  нерухомого
майна,  про  передачу безхазяйного нерухомого майна до
комунальної власності.

11. Акти про
денаціоналізацію (демуніципалізацію) будівель.

12.  Витяг
із  нотаріально посвідченого
договору, укладеного між
житлово-будівельним кооперативом або членом цього кооперативу і   місцевими
органами   виконавчої   влади,
про   безстрокове користування  відведеною
земельною  ділянкою  і  про  будівництво багатоквартирного  будинку
з правом власності на окрему квартиру, за наявності акта про прийняття
будинку в експлуатацію.

13. Рішення товариського
суду про розподіл  майна  колишнього колгоспного двору.

14. Мирова угода,
затверджена ухвалою суду.

15. Рішення засновника
про створення державної (національної) акціонерної   компанії,
державної   (національної)   холдингової компанії, відкритого
акціонерного товариства, створеного в процесі приватизації   (корпоратизації),   та
акт  приймання-передавання
нерухомого   майна   або
перелік   зазначеного   майна,
наданий засновником  чи державним
органом приватизації.

16.   Дублікати
правовстановлювальних
документів,  видані державними   та
приватними   нотаріусами,   місцевими
органами виконавчої  влади  та
органами місцевого самоврядування, органами приватизації,   копії
архівних   документів,  видані
державними архівами.

17. Свідоцтва   про
право   власності   на
нерухоме  майно загальносоюзних
творчих  спілок  колишнього
СРСР,  які  видаються Фондом державного майна.

18. Свідоцтва   про
право   власності,   видані
Державним управлінням справами,
на житлові та нежитлові об'єкти
суб'єктам, що  беруть  участь
разом  з  Державним
управлінням  справами   в будівництві нового житла.

Відповідно до
п.1.3.  Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства
юстиції від 07.02.2002 р. №7/5, державну
реєстрацію  прав  власності на нерухоме майно здійснюють
підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних
одиниць.

В пункті 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно зазначено про те, що оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності
місцевими органами виконавчої влади, місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, КП “Сумське міське бюро технічної інвентаризації”
є лише реєструючим органом права власності і не є тим органом, який визнає
право власності.

Таким чином, судова колегія вважає, що позовні вимоги позивача про
визнання права власності на зазначений позивачем в позовній заяві об'єкт
нерухомості є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки відповідач є лише органом, що здійснює реєстрацію прав власності на
нерухоме майно на  підставі
правовстановлювальних документів та не оспорює право власності позивача на
зазначений об'єкт нерухомості.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не було надано як суду першої інстанції, так і суду
апеляційної інстанції доказів того, що ним було надано відповідачу
правовстановлюючі документи на об'єкт нерухомого майна, зазначений в позові.

Таким чином, судова колегія вважає, що позовні вимоги позивача в
цій частині є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача про зобов'язання КП “Сумське міське
бюро технічної інвентаризації” зареєструвати право власності на нежитлові
приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 134,7 кв. м, за державою в особі регіонального
відділення Фонду державного майна України по Сумській області, слід зазначити
наступне.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про
припинення провадження в цій частині позовних вимог, оскільки виходячи з
правовідносин, пов'язаних із здійсненням державної реєстрації права власності
на нерухомість, відповідач в даному випадку є суб'єктом владних повноважень в
розумінні ст. 3 КАС України і за таких обставин позов в частині вимог позивача
щодо реєстрації права власності на нерухоме майно підлягає припиненню на
підставі п.1 ст. 80 ГПК України, в зв'язку з тим, що зазначений спір не
підлягає вирішенню в господарських судах України, а вирішується за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.           На підставі викладеного судова
колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Сумської області від
23.08.07 по справі № 9/386-07  в частині
задоволення позовних вимог прийняте з при невірному застосуванні норм
матеріального права та підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга
відповідача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п.2 статті 103, п.4, ст.104,
статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу відповідача задовольнити частково.

Рішення
господарського суду Сумської області від 23.08.07 по справі №9/386-07  скасувати в частині визнання за державою
Україна в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по
Сумській області право власності на нежитлові приміщення, розташовані за
адресою:  АДРЕСА_1, загальною площею 134,
7 кв. м та в цій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Головуючий суддя
Шепітько І.І.

суддя
Івакіна В.О.

суддя
Слюсарева Л.В.

Постанову
підписано 21.11.2007 р.