ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.09.2007                                                                                Справа  № 15/74

За позовом спільного підприємства „Мукачівський завод керамічної плитки”, с. Павшино

до ВАТ „Мукачівський завод будівельної кераміки”, м. Мукачево

про стягнення 5055,90 грн. боргу,

Суддя - Ващиліна Н.М.

Представники:

від позивача –Руденко О.В., розпорядник майна, арбітражний керуючий.

від відповідача –Фізер Ю.І., головний бухгалтер, представник по довіреності №816 від 10.09.07.

СУТЬ СПОРУ: спільним підприємством „Мукачівський завод керамічної плитки” заявлено позов до ВАТ „Мукачівський завод будівельної кераміки” про стягнення 5055,90 грн. боргу.

Представник позивача просить задоволити позовні вимоги, пояснив, що, оскільки підприємство СП „Мукачівський завод керамічної плитки” знаходиться в процедурі банкрутства, йому як ліквідатору, передані дані бухгалтерського обліку про дебіторську заборгованість і він зобов’язаний здійснити заходи щодо стягнення такої заборгованості.

Відповідач подав відзив по справі, в якому зазначив, що борг не визнає, так як вимоги погашені строком давності. З моменту відпуску товару на суму 2 288,00 грн. пройшло більше 7 років, первинні документи знищені, що не дозволяє встановити, чи дійсно одержаний по накладній №122 від 26.08.99 товар не оплачено.

В засіданні суду 10.09.07 була оголошена перерва до 24.09.07.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

СУД ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено ліквідатором позивача (в провадженні господарського суду Закарпатської області знаходиться справа №6/64 про банкрутство СП „Мукачівський завод керамічної плитки”) про стягнення заборгованості за відпущену відповідачу продукцію на суму 2288,00 грн. за довіреністю ЯВБ №647342  від 26.09.99 (через Бушко Я.П.) згідно накладної №122 від 26.08.99.

За даними позивача сума заборгованості ВАТ „Мукачівський завод будівельної кераміки” перед СП „Мукачівський завод керамічної плитки” становить 1740,20 грн. У процесі розгляду справи позивачем було подано уточнення та нормативне обґрунтування позовних вимог, зокрема вказано, що згідно даних бухгалтерського обліку підприємства сума заборгованості складає 1820,05 грн. Позовні вимоги з урахуванням інфляційних та 3% річних склали 5055,90 грн., однак розрахунку збитків суду подано не було.

Позивач вважає, що позовну заяву подано в межах строку позовної давності, оскільки у відповідності до ст. 165 Цивільного кодексу УРСР якщо строк виконання зобов’язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов’язання в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги кредитором, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із закону, договору або змісту зобов’язання. Семиденний строк обчислюється з моменту пред’явлення вимоги кредитором.

Надіслану відповідачу претензію позивач вважає як вимогу погашення заборгованості, але до матеріалів справи претензію не подав.

Однак, як стверджує позивач, відповідач частково погасив заборгованість за відпущений по накладній №122 від 26.08.99 товар, оскільки товар відпущено на суму 2 288,00 грн., а заборгованість, за даними позивача, складає 1820,05 грн. (згідно уточнення позивача), однак даних про те, яким чином і коли частина заборгованості погашена не приводить.

Отже, це свідчить про часткове виконання зобов’язання відповідачем та про обізнаність позивача про порушення виконання зобов’язання відповідачем. У зв’язку з цим, мотивація позивача про відлік строку позовної давності з моменту подання позовної заяви до господарського суду Закарпатської області у 2007 році є необґрунтованою.

Згідно ст. 71 Цивільного кодексу УРСР загальний строк для захисту права за позовом, право якої порушено, встановлюється три роки.

Ст. 76 вищевказаного кодексу передбачає, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Позов СП „Мукачівський завод керамічної плитки” подано до господарського суду Закарпатської області за межами строку позовної давності. З моменту відпуску товару на сум 2280,00 ВАТ „Будкераміка” пройшло більше 7 років.

Відповідно п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

На підставі вищевказаного, позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД  ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

У відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в засіданні суду 24.09.07 за згодою представників сторін була оголошена вступна та резолютивна частини рішення, яке оформлене в порядку статті 84 ГПК України повністю та підписано 01 жовтня 2007 року.

Суддя                                                                     Н.М. Ващиліна