ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"20" листопада 2007 р.
Справа № 05/79-2А.

за позовом Закритого акціонерного товариства «Волинський шовковий комбінат», м. Луцьк

до відповідача Луцької об’єднаної державної податкової інспекції, м. Луцьк

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 24.10.2006р. № /0-16770/10/23-1, від 11.01.2007р. № /1/247/10/23-1, від 19.03.2007р.

№ /2/7238/10/23-1

Суддя          Бондарєв С. В.

при секретарі          Кулай А.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача : Сафулько С.Ф. – дов. № 2906/09/1 від 27.09.2007р.

від відповідача : Сахарчук А.А. – дов. № 60 від 12.07.2007р.

Представникам сторін в судовому засіданні були роз’яснені права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАСУ. Згідно клопотань технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання

Заяв про відвід складу суду не поступало.

Суть спору: Позивач – ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» звернувся до суду з позовом (з врахуванням уточнення від 20.11.2007р.) в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 19.03.2007р. №/2/7238/10/23-1, яким товариству визначено суму податкового зобов’язання за платежем – податок на прибуток підприємства – у розмірі 105 004,80 грн., в т. ч. 87 504,00 грн. - основний борг, 17 500,80 грн. – штрафні (фінансові) санкції.

В судовому засіданні представник позивача подав клопотання від 20.11.2007р. в якому відмовився від вимог щодо визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 24.10.06р. №/0/16770/10/23-1, від 11.01.07р. №/1/247/10/23-1, від 19.03.07р. №/2/7238/10/23-1. Дана відмова судом прийнята, оскільки не суперечить законодавству та не порушує чиї - небудь права, свободи чи інтереси.

Свої уточнені позовні вимоги позивач в позові, в судовому засіданні обґрунтовує тим, що спірне податкове повідомлення-рішення не відповідає вимогам чинного законодавства; позивач не допускав порушень зазначених в акті перевірки від 11.10.06р. №01767; ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» правомірно не відкориговував валові витрати по кредиторській заборгованості, по якій закінчився термін позовної давності на суму 865 500,00 грн.; правомірно не включив до складу валових витрат вартість майна в сумі 2 679 380,00 грн. отриманого по мировій угоді від 21.11.05р. Підстав для зняття з валових витрат вартості набутого майна у позивача не має; витрати з придбання Концепції розвитку та Діагностики ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» є витратами, які пов’язані з господарською діяльністю товариства, та підлягають амортизації згідно пп.. 8.1 ч. п.8.1 ст.8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», амортизаційні відрахування в розмірі 2 369 500,00 грн. враховуються у зменшення скоригованого прибутку у відповідності до п.п.8.1. ч. п.8 ст.8 згаданого Закону.

Відповідач в поясненні на позов, в судовому засіданні позов заперечив, оскільки вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідає вимогам чинного законодавства; перевіркою позивача, встановлено, що  ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» завищив від’ємне значення об’єкта оподаткування на суму 5 564 317,00 грн., та знизив об’єкт оподаткування на суму 350 017,00 грн.; ст.. 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки; якщо боржник не розрахувався за отримані раніше товари, сума його заборгованості за цими товарами є безповоротною фінансовою допомогою; на підставі п. п. 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону сума включається до складу валових доходів. При цьому такий платник повинен одночасно зменшити валові витрати на суму оприбуткованого товару, оскільки ним фактично не погашено витрат; відповідно до п. п. 8.1.2 п.8 ст.8 Закону «Про оподаткування прибутку підприємств» амортизації підлягають витрати на придбання основних фондів та матеріальних активів для власного виробничого використання;операція з придбання Концепцій розвитку та Діагностики ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» з метою отримання дивідендів від інвестування в дане підприємство, є інвестиційною діяльністю і не відноситься до власної виробничої діяльності підприємства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

встановив:

Луцькою ОДПІ було проведено планову виїзну документальну перевірку ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.07.05р. по 30.06.06р., за результатами якої складено акт перевірки від 11.10.06р. №01767.

Перевіркою встановлення порушення позивачем вимог чинного законодавства в результаті цього позивач завищив від’ємне значення об’єкту оподаткування на суму 5 564 317,00 грн.. та занизив об’єкт оподаткування на суму 350 017,00 грн.

За результатами перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 24.10.06р. №/0-16770/10/23-1,  яким визнано суму податкового зобов’язання  з податку на прибуток в розмірі 105 007,80 грн. в т. ч. 87 504,00 грн. – основний платіж, 17 500,00 грн.  штрафні-фінансові санкції.

За наслідками адміністративного оскарження Луцькою ОДПІ прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 19.03.07р. №/2/7238/10/23-1.

Проаналізувавши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підставні і підлягають до задоволення. При цьому суд виходить з наступного:

В листопаді 2005 року ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» списав безнадійну кредиторську заборгованість в сумі 865 500 тис. грн., та відніс до складу валових доходів підприємства (рядок 04.13 Декларації з податку на прибуток за 2005 рік).

Пунктом 4.1 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що валовий дохід - це загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) потягом звітного періоду в грошовій матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Відповідно до п.п.1.6 п. 4.6 ст. 4 стані 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" валовий дохід включає доходи у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді.

Згідно з п 1.22 ст. 1 Закону України "Пре оподаткування прибутку підприємств" до безповоротної фінансової допомоги належать суми заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Враховуючи дані положення Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» включив до складу валового доходу по декларації з прибутку підприємств за 2005 рік суму списаної кредиторської заборгованості.

Згідно з п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", яким встановлені правила ведення податкового обліку, датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), або дата оприбуткування платником податку товарів. У відповідності до умов договору, згідно накладних на отримання товарно-матеріальних цінностей, ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» отримував товари на виробничі потреби, їх вартість була віднесена до складу валових витрат у податковому періоді, на який припадала перша подія (отримання товарів), що відповідає вимогам закону. При реалізації даних ТМЦ у товариства виникали валові доходи на суму реалізації, які було відображено у Деклараціях з прибутку підприємств відповідних періодів.

Вартість товарів залишилася не сплаченою по закінченні строку позовної давності і, згідно вимог п. 1.22 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", списану кредиторську заборгованість, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності, на підставі п. п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 вищезгаданого Закону включено до складу валового доходу підприємства у звітному періоді, у якому відбулося списання.

Пункт 5.1 ст. 5 Закону України "Про оподаткування .прибутку підприємств" не встановлює порядку ведення податкового обліку, а дає поняття валових витрат та їх складу.

Діючим Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств" не передбачена норма, яка б зобов'язувала платника податку зменшувати або коригувати валові витрати на суми товарів, віднесених ним до валових витрат по першій з подій (оприбуткування товару), у разі неоплати товарів у межах строку позовної давності. Оподаткування даних сум регулюється виключно п. п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону.

Виходячи з цього, підстав для коригування валових витрат у ЗАТ «Волинський шовковий комбінат», на думку суду, не було.

Правомірність при списанні безнадійної кредиторської заборгованості ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» підтверджується судовою практикою.

Так, 14 липня 2005 року у справі №26/373а Вищим господарським судом України за касаційною скаргою Горлівської об'єднаної державної податкової інспекції винесено постанову, в мотивувальній частині якої вказано: «Позивач у деклараціях з податку на прибуток у рядку 01.6 відображав доходи у вигляді безповоротної фінансової допомоги по заборгованості, за якою минув строк позовної давності. Пункт 5.1 ст. 5 Закону України від 22.05.97 р. N 283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" не встановлює порядку ведення податкового обліку, а дає поняття валових витрат та їх складу.

Діючим Законом України від 22.05.97 р. N 283/97-ВР "Про оподаткування прибутку підприємств" не передбачена норма, яка б зобов'язувала платника податку зменшувати або коригувати валові витрати на суми товарів, віднесених ним. до валових витрат по першій з подій (оприбуткування товару), у разі неоплати товарів у межах строку позовної давності та віднесення такої кредиторської заборгованості до валового доходу відповідно до вимог п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 закону.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про те, що зменшення валових витрат відповідачем на суму 88700 гри. у 3 та 4 кварталах 2004року не грунтується на законі.»

Судовою палатою у господарських справах Верховного Суду України Горлівській ОДПІ відмовлено в допуску до провадження за винятковими обставинами.

У постановах Вищого господарського суду від 04.08.2004 року у справі №259/3-2003, від 12.10.2004 року у справі №41/94а, від 07.04.2005 року у справі №29/235 підтверджено, що при списанні безнадійної кредиторської заборгованості у підприємства виникають валові доходи та немає підстав для коригування (зменшення) валових витрат. Такі ж висновки зроблено і Вищим адміністративним судом України (Ухвала від 17.05.2006р.).

Виходячи з цього, висновки Луцької ОДПІ щодо коригування валових витрат на суму списаної безнадійної заборгованості прямо суперечать рішенням ВГСУ, ВСУ та ВАСУ.

Правомірність дій позивача підтверджується і листом ДПА України від 06.07.2004р. № 5441/6/15-1116, в якому центральний податковий орган роз’яснює:

«Підпунктом 1.22.1 ст. 1 Закону визначено, зокрема, що безповоротною фіндопомогою є сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності.

Якщо по закінченні терміну позовної давності (тобто, загального строку для захисту права за позовом особи, право якої порушено), загальний строк якого відповідно до ст. 71 глави 5розділу І Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла до 01.01.2004 р.) та статті 257 глави 19 розділу V Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. N 435 встановлюється в 3 роки, боржник не розрахувався за отримані раніше товари, сума його заборгованості за цими товарами є безповоротною фіндопомогою.

Тобто, вартість товарів, відвантажених за бартерним контрактом, набуває статусу безповоротної фіндопомоги в податковому періоді, на який припадає закінчення терміну позовної давності, і підпадає під дію пп. 4.1.6 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (у редакції після 01.01.2003 р.). яким визначено, що валовий дохід включає доходи з інших джерел, зокрема, у вигляді сум безповоротної фіндопомоги.

Отже, вартість цих товарів вважається доходом з інших джерел і оподатковується у загальновстановленому порядку відповідно до законодавства.»

Як видно зі змісту даного роз'яснення, сума заборгованості не стягнута після скінчення строку позовної давності включається до складу валових доходів, згідно п.п. 4.1.6 ст.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств». В той же час. ДПА України не вказує в своєму роз'ясненні щодо необхідності коригування валових витрат як таких, по яких не відбулась компенсація їх вартості.

Виходячи зі змісту ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», не може бути притягнутим до відповідальності платник податків, який діяв відповідно до наданого податкового роз'яснення.

А тому, висновок Луцької ОДПІ щодо зменшення валових витрат на суму списаної безнадійної кредиторської заборгованості є порушенням вищезазначеного Закону в частині притягнення ЗАТ «Волинський шовковий комбінат», який діяв в рамках наданого ДПА України роз'яснення, до відповідальності.

Виходячи в вищевикладеного, суд вважає, що ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» правомірно відніс до складу валових доходів підприємства списану кредиторську заборгованість в сумі 865,5 тис, грн. та відобразив її в рядку 04.13 Декларації з податку на прибуток за 2005 рік та не відкоригував валові витрати, на вартість отриманих товарних цінностей..

21.11.2005р. у справі №12/68-Б про банкрутство ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.11.2005р. затверджено мирову угоду, укладену між ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та ЗАТ "Волинський шовковий комбінат", який є ініціюючим кредитором по справі з сумок заборгованості в розмірі 3 215 253,31 грн.

Згідно Розділу 1 мирової угоди від 21.11.2005р, її предметом є відстрочка погашення грошових зобов'язань ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" перед ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" в сумі 3 215 253,31грн.

У зв'язку з відсутністю у ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" (Боржника з мировою угодою від 21.11.2005р.) грошових коштів та відсутністю реальної можливості повернення у майбутньому, між сторонами 25.01.2006р. укладено Доповнення .№1 до мирової угоди від 21.11.2005р., згідно з яким ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат зобов'язалося передати ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" майно, вартість якого еквівалентна сумі боргу за мировою угодою, що становить 3 215 253.31 грн., та скласти і підписати акти прийому-передачі.

23 лютого 2006 року рішенням Господарського суд Херсонської області у справі № 89-ПН-06 визнано за ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» право власності на майно на загальну суму 3 215 253,31 грн. та зобов’язано ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» скласти з ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» акти прийому – передачі майна.

10 березня 2006 року між ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» та ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» підписано акти приймання - передачі майна.

17 березня 2006 року ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» як власника внесено в реєстр прав власності на зазначені об'єкти нерухомості.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2006 року у справі № 12/68 Б скасовано ухвалу господарського суду Херсонської області від 21.11.2005р. в частині затвердження мирової угоди.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2006 року, рішення господарського суду від 23.02.2006 року у справі № 7/89-ПН-06 скасовано в зв'язку з основним дослідженням обставин справи, а саму справу № 7/89-ПН-06 направлено на новий розгляд до господарського суду Херсонської області в новому складі суду.

Враховуючи викладене, на момент передачі майна від ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» до ЗАТ «Волинський шовковий комбінат», у ЗАТ «Волинський. шовковий комбінат» були належні юридичні підстави для набуття права власності на дане майно. В зв'язку з скасуванням ухвали про затвердження мирової угоди, 21.06.2006 року, підстава, на якій воно було набуте, відпала.

У відповідності до ст. 1213 Цивільного Кодексу України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно або майно, по якому відпала підстава. по якій воно було набуте. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи дані положення, в серпні 2006 року ЗАТ "Волинський шовковий комбінат" відшкодувало ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" вартість переданого згідно Доповнення №1 до мирової угоди від 21.11.2005р майна шляхом перерахування коштів в сумі 3 215 256,40 грн. Кошти перераховано згідно наступних платіжних документів:

№4 від 03.08.2006 року на суму 1 815 253,31 грн.

№Н від 04.08.2006 року на суму 1 400 000,00 грн.

№5 від 07.08.2006 року на суму 3,09 грн.

У відповідності до п.5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно п. 5.2. статті 5 до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Використання майна у господарській діяльності підприємства підтверджує той факт, що в 1 кварталі 2006 року дане майно було реалізовано третім особам, а сума виручки, від реалізації (без врахування ПДВ) включена до складу валових доходів.

Виходячи із вищезазначених норм Закону та змісту проведеної господарської операції ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» правомірно включив витрати па придбання майна у ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» до складу валових витрат у І кварталі 2006 року.

З березня 2006 року по сьогоднішній день ніякий орган не позбавляв ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» права власності на майно,  придбане у ВАТ «Херсонський бавовняний  комбінат», а судові органи не визнавали документи щодо передачі майна, недійсними.

Статтею 346 Цивільного кодексу України встановлено наступні підстави припинення права власності:

1)          відчуження власником свого майна;

2)          відмови власника від права власності;

3)          припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі;

4)          знищення майна;

5)          викупу пам'яток історії та культури;

6)          викупу земельної ділянки у зв'язку із суспільною необхідністю;

7)          викупу нерухомого майна у зв'язку з викупом з метою суспільної необхідносг земельної ділянки, на якій воно розміщене;

8)          звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника;

9)          реквізиції;

10)          конфіскації;

11)          припинення юридичної особи чи смерті власника.

Як вбачається із даного переліку, в ньому відсутня така підстава припинення права власності, як скасування рішення суду, яким визнано право власності на майно. Тому висновки перевіряючих є помилковими.

Між ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» (Замовник) та ПП «Західконтракт» (Виконавець) укладено договір на надання послуг з фінансово-господарської діяльності від Об.05.2004р. №25/2004. У відповідності до даного договору Виконавцем розроблено Концепцію розвитку ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» та проведено Діагностику ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат». По завершенні виконання зазначених робіт, (п.5 Договору), сторонами підписано акти прийому-передачі виконаних робіт від 06.08.2004р. №1, від 26.08.2004р. №2, від 30.08.2004р. №3.

Згідно розпорядження голови правління ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» від 01.09.2004 року №48/4 та акту введення в експлуатацію від 01.09.2004 року, підписаного комісією, вартість проведеної діагностики та концепції ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» віднесено до складу нематеріальних активів з терміном використання 5 років та порядком нарахування амортизаційних відрахувань за прямолінійним методом.

Для підтвердження економічної обґрунтованості, доцільності проведених витрат, їх необхідності та зв'язку з господарською діяльністю підприємства, у відповідності до ст.1 Закону України «Про наукову та науково-технічну експертизу» ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» в лютому 2006 року було направлено лист до Міністерств освіти і науки України з проханням провести науково-технічну експертизу Концепції розвитку та Діагностики ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат».

Згідно ст.5 вищезгаданого Закону, об’єктом експертизи є проекти, програми, пропозиції різного рівня, щодо яких необхідно провести науково обґрунтований аналіз і дати висновок про доцільність їх прийняття, впровадження, подальшого використання тощо.

Згідно ст.24 даного Закону «Висновок державної і науково-технічної експертизи є обов'язковим для прийняття фізичними і юридичними особами до розгляду та врахування при обгрунтуванні структури і змісту пріоритетних напрямів розвитку науки і техніки, наукових і науково-технічних, соціально-економічних, екологічних програм і проектів...»

У відповідності до Висновку державної первинної науково - технічної експертизи матеріалів г/д №3/2006 15.02.2006р., проведеної ДП «Український державний центр науково-технічної та інноваційної експертизи», визначено, що матеріали «Концепція розвитку ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» і «Діагностика ВАТ «Херсонський бавовняний комбінат» направлені на науково-технічне забезпечення та раціоналізацію господарської діяльності ЗАТ «Волинський шовковий комбінат», є об'єктами інтелектуальної власності та можуть бути віднесені до нематеріальних активів .

Витрати на придбання даних об'єктів нематеріальних активів відображено по даних бухгалтерського обліку на рахунку 12 «Нематеріальні активи» та у фінансовій звітності (рядок 010 активу балансу).

Працівниками податкової служби в акті перевірки не заперечується факт проведення господарської операції з придбання активів, а заперечується правомірність віднесення зазначених об'єктів до нематеріальних активів та їх використання у виробничій діяльності, але саме ці висновки і спростовуються первинним Висновком Міністерства освіти України, який на підставі ст.24 Закону України «Про наукову та науково-технічну експертизу», є обов'язковим для виконання.

Луцька ОДПІ такої заяви про спростування положень даного Висновку не подавала.

У відповідності до статті 27 Закону України «Про наукову та науково-технічну експертизу», фізичні і юридичні особи, заінтересовані у спростуванні окремих положень або в цілому висновків наукової і науково-технічної експертизи, подають обгрунтовану письмову заяву замовникові цієї експертизи.

У відповідності до п.1.2 ст.1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» нематеріальний актив - об'єкти інтелектуальної, в тому числі промислової власності, а також інші аналогічні права, визнані у порядку, встановленому відповідним законодавством, об'єктом права власності платника податку.

Підпунктом 8.1.2. п.8.1 ст.8 вищезазначеного Закону визначено, що амортизації підлягають витрати на придбання основних фондів та нематеріальних активів для власного виробничого використання.

Закон України «Про оподаткування прибутку підприємств» не дає визначення поняття «власна виробнича діяльність». В пункті 1.32 статті 1 даного Закону дано поняття «господарська діяльність».

Системний аналіз законодавчих та нормативних актів України дає підстави стверджувати, що виробництво - це сукупність організованих у систему виробничих процесів, створення з предметів праці за допомогою засобів праці промислової продукції. Поняття «виробнича діяльність» обмежується виключно виробництвом промислової продукції та виключає такі види господарської діяльності як торгівля, посередництво, інвестиційна діяльність, банківська справа. В той же час при здійсненні цих видів діяльності, використання основних фондів є необхідним для їх забезпечення. Якщо слідувати висновкам працівників Луцької ОДПІ, що амортизації підлягають основні фонди та нематеріальні активи, які використовуються у виробничій діяльності, то ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» порушила б основні принципи побудови податкової системи в Україні, а саме - забезпечила б податкову дискримінацію платників податку, які мають у власності основні фонди і нематеріальні активи та здійснюють діяльність іншу, ніж виробництво продукції, що є неможливим.

Виходячи з цього, п. п. 8.1.2 п.8.1 ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» розповсюджується на всіх .платників податків, які здійснили витрати з придбання основних фондів та нематеріальних активів для власної виробничої діяльності незалежно від виду господарської діяльності.

В даному випадку, термін «власна виробнича діяльність», в контексті Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», має значно ширший зміст та .прирівнюється до поняття «господарська діяльність».

Отже, ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» на законних підставах зменшив скоригований прибуток на суму амортизаційних відрахувань по даних об'єктах нематеріальних активів. Загальна сума амортизаційних відрахувань підприємства за 2005 рік та І квартал 2006 року склала 2 369 500 грн. та відображена в Декларації з прибутку підприємства за 2005 рік та 1 півріччя 2006 року (таблиця 2 Додатку КІЛ Декларації з податку на прибуток, рядок 07 Декларації з податку на прибуток).

Крім того, правомірність дій позивача підтверджується постановою господарського суду Волинської області від 12.03.2007р. у справі № 2/83-2А, яка набрала законної сили.

Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 72 КАСУ.

В адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язки доказування  правомірності свого діяння, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у  осіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Тому суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підставні і підлягають до задоволення.

Спірне податкове повідомлення-рішення від 19.03.07р. /2/7238/10/23-1 слід визнати нечинним.

Провадження у справі в частині визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 24.10.06р. №/0/16770/10/23-1, від 11.01.07р. №/1/247/10/23-1, слід закрити у зв’язку із відмовою від вимог (згідно п. 2 ч.1 ст. 157 КАСУ).

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»., ст.. ст.70, 71, 86, 87, 89, 94, 157, 159, 160-164 КАС України, господарський суд,-

постановив:

1.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення  Луцької об’єднаної державної податкової інспекції від 19.03.2007р. №/2/7238/10/23-1, яким ЗАТ «Волинський шовковий комбінат» визначено суму податкового зобов’язання за платежем – податок на прибуток підприємства – у розмір 105 004,80 грн., в т. ч. 87 507,00 грн. – основний платіж, 17 500,80 грн. – штрафні (фінансові )санкції.

2.          Закрити провадження у частині визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 24.10.06р. №/0/16770/10/23-1, від 11.01.07р. №/1/247/10/23-1.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду України.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Дата виготовлення повного тексту постанови: 03.12.2007р.

Суддя                                                        Бондарєв С.В.