ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  14/154

15.11.07

За позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Юнікон Трейд"

до                  товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція реклами бізнесу"

про                стягнення 23 718, 72 грн.

Суддя    Пасько М.В.

Представники:

від позивача         Тарасюк О.Л. –предст. за дов.,

від відповідача     Семергей І.Ф. –предст. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позов заявлено про стягнення перехованих на виконання умов договору №  З –020/12/05 від 05.12.2005 року коштів в сумі 23 256, 50 грн., збитків від інфляції в сумі 324, 59 грн. та            3 % річних в сумі 137, 63 грн.

Відповідач надав суду відповідь на запит до КП “Київреклама”, в якому                          КП “Київреклама” повідомила про те, що інформацію може надати лише на запит суду.

Суд направив відповідний запит до КП “Київреклама”.

Сторони звернулися до суду з заявою про вирішення справи у строк більш тривалий, ніж передбачено ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.07 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд  справи до  31.07.07

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва Саранюка В.І. № 01-1/95 від 06.08.07 „Про передачу справ”, у зв’язку з переведенням судді Калатай Н.Ф. на посаду судді Київського апеляційного господарського суду, справа № 14/154 передана для подальшого розгляду судді  Пасько М.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.07 суддя Пасько М.В. прийняв справу до свого провадження та призначив її розгляд на 21.09.07.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не з’явився, вимог ухвали господарського суду міста Києва від 08.08.07 не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.             № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

У зв’язку з нез’явленням в судове засідання представника Відповідача, невиконанням ним  вимог ухвали господарського суду міста Києва від 08.08.07 розгляд справи було відкладено на 05.10.07.

В судовому засіданні представник Позивача підтвердив викладені в позовній заяві обставини та наполягав на задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Представник Відповідача проти заявлених вимог заперечував.

У зв’язку з необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 15.11.07.

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2005 між товариством з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Юнікон Трейд" (далі Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція реклами бізнесу" (далі Відповідач) було укладено договір № З-020/12/05 (далі –Договір).

Відповідно до умов договору товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство "Юнікон Трейд" доручає, а товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція реклами бізнесу" зобов’язується  оформити Дозвіл на розміщення рекламних об’єктів зовнішньої  реклами.

Згідно п. 1.1 Договору  після оформлення виконавцем дозволу, останній передається Замовнику, про що складається Акт виконаних робіт, який підписується сторонами.

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання рекламних послуг, Відповідач зобов’язувався оформити Дозвіл на розміщення рекламного об’єкта зовнішньої реклами, а саме: 2 бігборди з підсвічуванням. Вартість зазначеної послуги становить 23 256, 50 грн.

Позивач в установленому договором порядку перерахував на розрахунковий рахунок Відповідача 23 256, 50 грн.

Відповідач умови договору не виконав, на момент розгляду справи замовлений дозвіл не оформив.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Як вбачається з договору обидві сторони правочину брали на себе окремі, чітко визначені зобов’язання.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач 16.03.06 на виконання умов договору звернувся до ГО „КиївРеклама” із  запитом на проведення аналізу щодо розміщення за адресою: м. Київ, пр-кт Московський, 13-А.

З метою збору необхідних документів, Відповідач неодноразово звертався до Позивача з листами про прискорення та погодження необхідних договорів, однак, доказів направлення зазначених листів Відповідачем не надано.

Позивач в судовому засіданні заперечував факт отримання листів про необхідність надання додаткових документів.

22.05.06 Відповідач звернувся до Позивача з листом про необхідність направлення додаткових документів та попередження, що затримка з документами збільшить строки виконання дозвільної документації (доказів його надсилання не надано).

Однак, як свідчить відповідь Позивача від 03.10.06, ним повторно надсилаються необхідні документи, отже, з цього можливо дійти висновку, що перший лист ним було отримано.

Позивач направив копії витребуваних документів та просив внести зміни в розробку проектної документації та отримати дозвіл на розміщення вже  чотирьох бігбордів.

11.09.06 Відповідач звернувся до Позивача з листом про необхідність укладення додаткової угоди та необхідність додатково оплатити додаткові послуги.

Не отримавши передплату за додаткові послуги, Відповідач приступив до виконання своїх зобов’язань.

У проекті розміщення об’єктів зовнішньої реклами на проспекті Московському, 13-А з Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища було узгоджено чотири рекламних носії. Даний проект було затверджено 19.08.06.

Актом здачі-приймання робіт Департаменту комплексного благоустрою підтверджується факт  виконання Відповідачем робіт з розробки проектних пропозицій розміщення чотирьох об’єктів зовнішньої реклами за адресою: м. Київ, пр-кт Московський, 13-А.

03.10.06 Відповідач отримавши від Позивача необхідні документи, повернув їх на дооформлення з листом про необхідність терміново внести уточнення до документації.

Зазначені документи на адресу Відповідача повернуті не були.

30.11.06, всупереч умовам додаткової угоди № 1 від 31.03.06 підписаної між сторонами, відповідно до якої строк дії договору було продовжено до 31.12.06 р.,  Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про необхідність протягом 7-ми днів з моменту отримання листа виконати умови договору щодо оформлення дозволів або повернути сплачені грошові кошти.

Таким чином, Позивач в односторонньому порядку змінив строки виконання зобов’язання з боку Відповідача.

14.11.06, тобто під час дії Договору між сторонами, Позивач самостійно звернувся до                    ГО „КиївРеклама” за оформленням дозволу на чотири рекламні конструкції за адресою:               м. Київ, пр-кт Московський, 13-А.

Відповідно до ст. 221 ГК України кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов'язання, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не виконав дій, що передбачені законом, іншими правовими актами, або випливають із змісту зобов'язання, до вчинення яких боржник не міг виконати свого зобов'язання перед кредитором.

Прострочення кредитора дає боржникові право на відшкодування завданих простроченням збитків, якщо кредитор не доведе, що прострочення не спричинено умисно або через необережність його самого або тих осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання. Після закінчення прострочення кредитора боржник відповідає за виконання на загальних підставах.

Згідно  умов п. 2.4 Договору Замовник, при першому ж запиті надає Виконавцю необхідні відомості та матеріали щодо товару, роботи, послуги або діяльності Замовника (об’єкту реклами).

Позивач із свого боку доказів своєчасного виконання умов Договору не надав.

Позивачем не доведено, що прострочення зобов’язання з його боку не спричинено умисно або через необережність його самого.

Відповідно до п.4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 Господарського процесуального кодексу України на стороні що надала позов лежить зобов’язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько