КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2007                                                                                           № 43/517

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес  Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Бархотов О.В. (за дов.),

від відповідача - Ткачук Ю.В. (за дов.),

від ДВС: не з”явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ) "Завод дитячого харчування "Салюс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 25.10.2007

у справі № 43/517

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Агрополітех ЛТД"

до                                                   ВАТ "Завод дитячого харчування "Салюс"

про                                                  стягнення 236612,62 грн.

скарга на дії Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м.Києва

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.10.2007 по справі №43/517 в задоволенні скарги ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” на дії ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва у справі №43/517 відмовлено.

В задоволенні клопотання ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” про відстрочку виконання рішення Господарського суду м.Києва від 13.12.2006 у справі №43/517 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу від 25.10.2007 по справі №43/517 скасувати, відстрочити виконання рішення Господарського суду м.Києва по справі №43/517 від 13.12.2006 на строк до 04.09.2008, визнати протиправними постанови ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва №207/19 від 20.08.2007 та від 23.08.2007, скасувати постанови ВДВС Оболонського РУЮ м.Києва №207/19 від 20.08.2007 та від 23.08.2007.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального права. Апелянт стверджує, що 27.07.2007 у зв’язку з недостатністю коштів на рахунках боржника, було описано майно відповідача та накладено арешт на транспортні засоби загальною вартістю 336 587,55 грн., вартості описаного майна було б достатньо для задоволення вимог стягувача, отже у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанов про арешт коштів боржника від 20.08.2007 та 23.08.2007 в межах суми 317 329,20 грн., що відкриті в різних банківських установах.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів встановила наступне.

30.08.2007 до Господарського суду м.Києва відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України від ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” надійшла скарга дії Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва.

05.09.2007 від ВАТ„Завод дитячого харчування „Салюс” надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду м.Києва від 13.12.2006 на строк до 04.09.2008.

Підставою для відстрочення виконання рішення господарського суду ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” вважає подання позову про визнання недійсним договору №23/11/05/1 від 23.11.2005, неналежне виконання умов якого стало підставою для стягнення за рішенням Господарського суду м.Києва № 43/517 від 13.12.2006.

Рішенням Господарського суду м.Києва від 13.12.2006 у справі № 43/517 позов задоволено, стягнуто з ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” на користь ТОВ фірми „Агрополітех ЛТД” 278 270,00 грн. основного боргу, 8 429,12 грн. пені, 1 330,50 грн. 3 % річних, 2880,30 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

25.12.2006 Господарським судом м.Києва було видано наказ на примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”.

07.02.2007 Відділом державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню рішення Господарського суду м.Києва від 13.12.2006.

Статтею 50 Закону України „Про виконавче провадження” встановлено, що:

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт.

У разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу. Остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів не вказано певного номера рахунка, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то в разі відсутності в боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, державний виконавець не пізніше місячного строку з дня відкриття виконавчого провадження зобов'язаний винести постанову про звернення стягнення на майно боржника, яку не пізніше трьох днів надсилає сторонам.

Якщо у виконавчому документі про стягнення грошових коштів указаний певний номер рахунка, з якого мають бути стягнені грошові кошти, то в разі відсутності коштів на цьому рахунку державний виконавець не пізніше місячного строку з дня відкриття виконавчого провадження звертається до органу, який видав виконавчий документ, з клопотанням про заміну способу та порядку виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника або встановлення іншого способу та порядку виконання рішення.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору. У випадках коли боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

15.02.2007 у зв’язку з невиконанням боржником в добровільному порядку рішення суду, державним виконавцем було направлено запити для перевірки майнового стану боржника та виявлення банківських рахунків до БТІ м. Києва, ДАІ міста Києва та ДПІ у Оболонському р-ні міста Києва.

19.03.2007 державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника.

15.06.2007 виставлено платіжні вимоги на всі відомі банківські рахунки боржника, однак вони були повернуті без виконання.

27.07.2007 у зв’язку з недостатністю коштів на рахунках боржника державним виконавцем було описано майно відкритого акціонерного товариства „Завод дитячого харчування „Салюс”.

20.08.2007 державний виконавець повторно виніс постанову про арешт коштів боржника.

20.08.2007 державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

23.08.2007 державний виконавець виніс постанову про арешт коштів боржника.

Внаслідок всіх вищезазначених виконавчих дій, рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2006 було виконано частково.

16.10.2007 постановою державного виконавця було знято арешт з грошових коштів ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” (), що знаходяться на рахунку № 4551 в ГУДК України у місті Києві, МФО 820019, в межах суми 317 329,20 грн., який був накладений постановами про арешт коштів боржника від 23.08.2007 по справі за №207/19 у зв’язку з тим, що вказаний рахунок є транзитним для коштів ТОВ „Агросвіт”.

Таким чином, державний виконавець здійснив дії, передбачені статтею 50 Закону України „Про виконавче провадження”, порушень зазначеного Закону при проведенні виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду не допустив, отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” на дії Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції м. Києва та скасування постанов державного виконавця про арешт коштів боржника від 20.08.2007 та 23.08.2007 за № 207/19.

Згідно статті 121 Господарського процесуального Кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, відповідно до статті 121 Господарського процесуального Кодексу України відстрочка або розстрочка виконання рішення можлива лише у виняткових випадках при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Заява ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” про відстрочку виконання рішення Господарського суду м.Києва від 13.12.2006 на строк до 04.09.2008 обґрунтована наявністю позову про визнання недійсним договору № 23/11/05/1 від 23.11.2005.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, які відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Колегія суддів вважає, що наявність позову про визнання недійсним договору № 23/11/05/1 від 23.11.2005, неналежне виконання умов якого відповідачем стало підставою для винесення господарським судом міста Києва рішення № 43/517 від 13.12.2006 не є обставиною, що ускладнює виконання рішення суду або робить його неможливим.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Господарського суду м.Києва від 25.10.2007 у справі №43/517 відповідає чинному законодавству, підстав для її скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ВАТ „Завод дитячого харчування „Салюс” залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м.Києва від 25.10.2007 у справі №43/517– без змін.

Матеріали справи №43/517 повернути до Господарського суду м.Києва.

Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді

26.12.07 (відправлено)