Господарський суд    Чернігівської  області
м.Чернігів,пр.Миру,20                                                          Тел.7-99-18
РІШЕННЯ

26.11.07                                                                                    Справа  № 15/338/16.

Позивач- Управліня комунального майна Чернігівської обласної ради, м. Чернігів, пр-кт Миру, 43.

До відповідача- Закритого акціонерного товариства „Кінотехпром”, м. Чернігів, вул. Любецька, 66.

Про врегулювання переддоговірного спору.   Суддя    Федоренко Ю.В.

Представники  сторін:

Від позивача –Свиридов С.С., дов. від 10.01.07, Нетреба О.І., дов. від 29.10.07.

Від відповідача –Олексієнко О.П.- директор.

С У Т Ь   С П О Р У:

Рішення прийняте після перерви, оголошеної судом на підставі ст.77 ГПК України.

Заявлено позов про врегулювання розбіжностей, які виникли між сторонами під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 18 від 01.11.06 та викласти пункти 1.1.1, 1.1.2, 1.2, 3.4, 3.9, 5.1.8, 5.3, 6.1.2, 6.3, 9.3, 9.4, 9.5, 10.1, 10.2 в редакції, яка запропонована позивачем.

Після порушення провадження у справі клопотаннями від 07.02.07, 19.11.07 позивач відмовився від позовних вимог по п. 5.1.8, 6.1.2, 6.3, 9.3, 9.4, 9.5 договору в зв”язку з їх врегулюванням з відповідачем, а клопотаннями від 16.04.07 та 22.11.07 додатково просить прийняти рішення щодо визначення днем укладення договору оренди нерухомого майна -01.11.06.

Вказані клопотання відповідають вимогам ст. 22 ГПК України, не порушують права та охоронювані законом інтереси сторін, а тому прийняті судом.

В зв”язку з відмовою позивача від позову в частині урегулювання розбіжностей по пп.. 5.1.8, 6.1.2, 6.3, 9.3, 9.4, 9.5 договору провадження у справі в цій частині позову слід припинити на підставі ч. 1 п. 4 ст. 80 ГПК України.

Відповідач позов не визнав і вказує на те, що редакція пунктів договору, які є предметом спору, для нього є неприйнятною з таких підстав: п. 1.1.1 та 1.1.2, 3.4 –в зв”язку з незгодою зі звітом про оцінку майна, яку проведено ТОВ „Центр нерухомості”; п.1.2 –ділення приміщень на адміністративні та виробничі вважає неправильним; п.3.9 –вважає, що його редакція цього пункту договору відповідає вимогам закону; п.5.3 –відшкодування орендарю вартості поліпшень є загальноприйнятою практикою; п. 9.5 протирічить п. 7.2 договору; п. 10.1 в його редакції відповідає вимогам закону, а п. 10.2 в редакції орендодавця суперечить п.1 ст. 651 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 29 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Додатково у роз”ясненнях від 01.02.07 відповідач вказує на те, що  договір між сторонами від 01.07.97 є продовженим до 01.07.07 згідно з ст. 764 Цивільного кодексу України.

Заперечення щодо звіту оцінки майна на підставі якого було виконано розрахунок орендної плати викладені відповідачем у клопотанні від 07.02.07 в зв”язку з чим просить призначити по справі судову експертизу.

В клопотанні від 07.11.07 відповідач просить викласти п.п. 9.3, 9.4, 9.5 договору в редакції, яка запропонована позивачем.

В поясненнях від 16.11.07 відповідач вказує на те, що п.1.2 договору в редакції позивача є неприйнятним оскільки нерухоме майно, що є предметом договору, входить в цілісний майновий комплекс і ці приміщення є виробничими; по п. 10.1 договору в його редакції обґрунтовує Законом України „Про приватизацію невеликих державних підприємств” та ст. 50 Державної програми приватизації на 2000-2002 роки.

В доповненні до роз”яснення від 22.11.07 відповідач посилається на те, що він є суб”єктом малого підприємництва який проводить виробничу діяльність і позивачем неправильно розраховано орендну плату яка повинна обчислюватись у розмірі 4,5%  до вартості майна, що передається у оренду.

У клопотанні від 23.11.07 відповідач просить викласти п. 3.4 договору в наступній редакції: „ розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у додатку № 2 до цього договору, що є невід”ємною частиною і становить за базовий місяць розрахунку ( останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції ) –1067,28 грн.

22.11.07 відповідач звернувся з клопотанням в якому просить позовну заяву № 120/11 від 22.11.07 вважати зустрічним позовом і розглянути його спільно з первісним позовом.

Клопотання відхиляється оскільки предметом позовної заяви № 129/11 від 22.11.07 є стягнення витрат, понесених при проведенні поліпшень орендованого майна в сумі 18527,22 грн., тобто позов не пов”язаний з предметом спору по справі  № 15/338/16.

У роз”ясненнях від 26.11.07 відповідач вказує на невідповідність звіту про оцінку майна вимогам Стандарту № 1, а в клопотанні від 26.11.07 просить прийняти рішення про визнання звіту про оцінку майна недійсним, прийняти окремі ухвали щодо відповідальності рецензентів Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, Фонду комунального майна України, експертів Чернігівського відділення Київського НДІ судових експертиз.

Статтею 60 ГПК України відповідачу надано право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Оскільки клопотання від 26.11.07 не відповідає вимогам ст. 54 ГПК України щодо форми і змісту позовної заяви вимога щодо визнання звіту про оцінку майна недійсним до розгляду судом не приймається.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін суд встановив наступне.

Свідоцтвом про право власності на об”єкти нерухомості по вул. Любецька, 66 м. Чернігова від 25.11.02 підтверджується, що вказані об”єкти належать територіальним громадам сіл, селищ, міст Чернігівської області.

Згідно з п. 3.5 Положення про Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, затвердженого рішенням сесії обласної ради від 22.12.05, управління виступає орендодавцем цілісних майнових комплексів, їх структурних підрозділів ( філій, цехів, дільниць ), нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в його управлінні.

Факт передачі нерухомого майна по вул. Любецька, 66 м. Чернігова в управління позивача підтверджується актами прийняття –передачі основних засобів від 17.06.05.

Листом від 02.11.06 позивач направив на адресу відповідача для підписання проект договору оренди № 18 від 01.11.06 предметом якого є  двоповерхова будівля майстерні „Т-2” загальною площею 488,3 кв.м вартістю 141 405 грн., приміщення механічної майстерні „А1-2” загальною площею 242,1 кв.м. вартістю 134 800 грн.

Договір оренд нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 18 від 01.11.06 підписано відповідачем з застереженнями, протокол розбіжностей від 21.11.06.

Підписаний договір № 18 від 01.11.06, акт приймання –передачі та протокол розбіжностей направлені позивачу листом від 22.11.06 і отримані останнім в той же день.

У встановлений ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України строк позивач звернувся до суду з позовом про врегулювання переддоговірного спору.

Як вбачається з протоколу розбіжностей від 21.11.06 № 158 до договору № 18 від 01.11.06 відповідач запропонував викласти спірні пункти договору в його редакції.

Так відповідач пропонує викласти спірні пункти договору в такій редакції: п.1.1.1 –вартість будівлі визначена згідно звіту про оцінку майна проведену станом на 15.08.03 із врахуванням коефіцієнта інфляції становить 100099 грн.; 1.1.2 –вартість приміщення визначена згідно звіту про оцінку майна проведену станом на 15.08.03 із урахуванням коефіцієнта інфляції становить 82512 грн.; 1.2 –майно передається в оренду з метою розміщення в ньому виробничого приміщення; 3.4 –замість суми 1826,85 грн. написати 730,44 грн. ( розмір та порядок розрахунку орендної плати за базовий місяць ); 3.9- розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін розмір орендної плати може бути змінений в випадках, встановлених законодавчими актами України; 5.3 –слова „ які не підлягають компенсації” викласти в редакції „ які підлягають компенсації”; 9.3 –абзац 2 та 3 виключити; п. 9.4, 9.5 виключити; п. 10.1 викласти в редакції „ цей договір діє з 01.11.06 по 31.10.2016 року включно; п.10.2 слова „ в односторонньому порядку в випадках, передбачених цим договором та” виключити.

Частина 2 ст. 11 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” встановлює, що оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” рішенням п”ятої сесії п”ятого скликання Чернігівської обласної ради від 18.09.06 затверджено Методику розрахунку та порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області ( далі –Методика ).

Розділом 6 вказаної Методики передбачено, що розмір річної орендної плати визначається за формулою в яку включено вартість орендованого майна,  визначену  звітом про незалежну оцінку майна. Висновок про вартість об”єкту оренди є чинним протягом 6 місяців.

Отже, строк дії висновку про вартість майна станом на 15.08.03 вже сплинув, а тому суд не приймає до уваги заперечення позову відповідачем з підстав застосування звіту про оцінку майна станом на 15.08.03.

Звітом про оцінку майна від 30.04.06, проведеного експертами оцінювачами ТОВ „Центр нерухомості”, визначено відновну вартість майна для цілей оренди без ПДВ станом на 24.03.06, а саме: майстерні „Т-2” яка становить 141 405 грн. та приміщення механічної майстерні „А1-2” –134 800 грн.

У вказаному звіті у розділі визначення вартості об”єктів –аналіз найбільш ефективного використання, зокрема, зазначено, що приміщення механічної майстерні „А1-2” за архітектурними та будівельно –технічними характеристиками є двоповерховою будівлею, на першому поверсі якої розташовані виробничі і частково адміністративні приміщення, а та другому поверсі тільки адміністративні приміщення. Всі приміщення використовуються по своєму призначенню. Перехід використовується як адміністративне приміщення. Оцінювачі прийшли до висновку, що  найбільш ефективним використанням є розміщення адміністративних та виробниче-складських приміщень, тобто по фактичному функціональному призначенню.

Факт використання відповідачем частини орендованих приміщень як адміністративних підтверджується також і п.1.1 договору оренди нежилих приміщень ( будівель ), розташованих за адресою: вул. Любецька, 66 м. Чернігова, які віднесені до комунальної власності обласної Ради народних депутатів від 01.07.97.

Відповідач не надав доказів які б спростовували звіт про оцінку майна від 30.04.06 в частині фактичного використання ним приміщень з поділом на виробничі та адміністративні.

Рецензування звіту про оцінку майна проведено головним спеціалістом відділу оцінки та відчуження майна управління комунального майна Чернігівської обласної ради Пасічнюк Т.Ю., сертифікат № 2085 від 25.11.2000 р.

За наслідками рецензування в період з 12.05.06, 16.05.06 звіт про оцінку майна відповідає вимогам нормативно –правових актів і може використовуватись з метою, зазначеною у звіті.

Відповідно до ст. 13 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” від 12.07.01 № 2658, на вимогу суду, з метою врахування зауважень відповідача до звіту про оцінку майна, Фондом державного майна України проведено рецензування звіту про оцінку майна від 30.04.06.

За результатами рецензування вказаного звіту він класифікується за другою ознакою пункту 67 Національного стандарту № 1 „Загальні засади оцінки майна і майнових прав”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.03 № 1440 як такий, що в цілому відповідає вимогам нормативно –правових актів з питань оцінки майна, але має незначні недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки. Визначена суб”єктом оціночної діяльності ринкова вартість об”єкту оцінки станом на дату оцінки без врахування ПДВ становить: майстерні „Т-2”- 141 405 грн., приміщення механічної майстерні „А-2” –134 800 грн.

Рецензування проведено головним спеціалістом відділу оцінки об”єктів у матеріальній формі Бойко В.О., свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 30.05.05 № 2919.

Відповідно до ст. 13 та  ч. 1 ст. 24 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” від 12.07.01 № 2658  рецензування звіту про оцінку майна ( акта оцінки майна ) може виконувати оцінювач, який має не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, експертні ради,  що спеціально створені саморегулівними організаціями оцінювачів з метою контролю за якістю оцінки майна, яка проводиться оцінювачами – членами саморегулівної організації, оцінювачі, які мають не менш ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна та працюють у Фонді державного майна України, а також інших органах, зазначених у статті 5 цього Закону. Органом державної влади, який здійснює державне регулювання оціночної діяльності в Україні, є Фонд державного майна України.

Отже, за наслідками двох рецензій  звіту про оцінку майна він може використовуватись за призначенням, в цілому відповідає вимогам нормативно –правових актів з питань оцінки майна, а тому судом відхиляються заперечення позову відповідачем з підстав не відповідності звіту вимогам законодавства в тому числі і з підстави не врахування зроблених ним поліпшень на суму 14672,71 грн. які на думку відповідача не повинні братись до уваги при визначенні вартості майна та розрахунку орендної плати.

Посилання при цьому відповідача на Порядок оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід”ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації, затверджений наказом Фонду державного майна України № 377 від 27.02.04, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 343/8942 від 18.03.04, не може застосовуватись при вирішенні вказаного спору оскільки установлює вимоги до проведення незалежної оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід”ємні поліпшення, під час приватизації способами, визначеними законодавством, а також процедур ідентифікації невід”ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря. Порядок застосовується для оцінки орендованого нерухомого майна, що перебуває у державній, комунальній власності або належить Автономній Республіці Крим, щодо якого прийнято рішення про приватизацію та компенсацію орендарю вартості невід”ємних поліпшень, здійснених за рахунок коштів орендаря.

Відповідно до таблиці 2 Методики орендні ставка та коефіцієнт цільового використання об”єктів нерухомого майна, що передаються в оренду, розмір орендної ставки та коефіцієнт цільового використання залежать від використання орендарем об”єктів нерухомого майна за цільовим призначенням, зокрема, для  виробництва, адміністративні приміщення. В примітках до таблиці № 2 вказано, що орендні ставки для вітчизняних юридичних і фізичних осіб –суб”єктів малого підприємництва, які провадять виробничу діяльність, застосовуються з коефіцієнтом 0,8 ( орендна ставка у % до вартості майна складає 4,5% ). В примітках не зазначено, що орендна ставка в 4,5% застосовується тільки до виробничих приміщень.

Оскільки відповідач є суб”єктом малого підприємництва, що підтверджується фінансовим звітом ЗАТ „Кінотехпром” за 2006 рік і не заперечується сторонами, провадить виробничу діяльність, до нього слід застосовувати орендну ставку до вартості майна 4,5% незалежно від розподілення приміщень на виробничі та адміністративні.

В зв”язку з цим  розмір орендної плати у п. 3.4 договору позивачем визначено неправильно, а тому цей пункт договору підлягає викладенню у редакції відповідача відповідно до клопотання від 23.11.07.

Решта п.п. 1.1.1, 1.1.2 договору щодо вартості об”єктів оренди, п.1.2 договору щодо поділу приміщень на виробничі та адміністративні,  в редакції позивача відповідають вимогам закону та фактичному використанню приміщень відповідачем, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

За клопотанням позивача, ухвалою суду було призначено судову будівельно –технічну експертизу.

За висновком експертизи № 205 від 29.03.07 ринкова вартість приміщення будівлі механічної майстерні А1-2 без ПДВ складає 129890 грн., приміщення майстерні „Т-2” без ПДВ складає 140744 грн. В висновку зокрема зазначено, що питання щодо правильності та повноти звіту про оцінку майна від 30.04.06 експертами не розглядалось оскільки відповідь не це питання виходить за межі компетенції судових експертів.

За клопотанням відповідача від 16.04.07 судом призначено додаткову  судово будівельно –технічну експертизу за висновком № 567ц від 15.08.07 якої фактори, викладені в зауваженнях відповідача від 16.04.07 ( лист № 45/4 т.2 а.с. 95-98 ) не вплинули на ринкову вартість об”єктів нерухомості при проведенні експертного дослідження від 29.03.07.

Оскільки звіт про оцінку від 30.04.06, проведеного експертами оцінювачами ТОВ „Центр нерухомості”, здійснено у відповідності до Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”, достовірність визначення вартості нерухомого майна звітом підтверджена рецензією Фонду державного майна України, саме цей звіт приймається до уваги судом при вирішенні спору.

Майнові відносини  між  орендодавцями  та   орендарями   щодо господарського використання державного майна,  майна,  що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності регулюються Законом України „Про оренду державного та комунального майна” який і повинен використовуватись при вирішенні спору між сторонами як спеціальний закон, що регулює вказані відносини.

Відповідно до ч. 1 та 2 статті 21 цього закону розмір  орендної  плати  може  бути змінено за погодженням сторін. Розмір  орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта   оренди,   а   також   в   інших  випадках,  встановлених законодавчими актами України.

Отже, закон України „Про оренду державного та комунального майна” не надає права орендодавцю в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати, а тому п. 3.9 договору в редакції позивача не відповідає вимогам закону і цей пункт слід викласти у редакції, запропонованій відповідачем –„ розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін розмір орендної плати може бути змінений в випадках, встановлених законодавчими актами України”.

Зміна методики розрахунку орендної плати може бути лише підставою для зміни її розміру на вимогу однієї із сторін договору.

Щодо посилання позивача на відповідність вказаного пункту договору в його редакції Типовому договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженого рішенням п”ятої сесії п”ятого скликання Чернігівської обласної ради від 18.09.06 ( далі –Типовий договір ), то відповідно до ст.10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” вказана умова договору не є істотною, а тому в цій частині договір не повинен відповідати Типовому договору.

Крім того ч.3 ст. 762 Цивільного кодексу України також не надає права на односторонню зміну розміру орендної плати орендодавцю.

Частиною 3 ст. 778 Цивільного кодексу України передбачено що якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та коммунального майна»якщо  орендар  за  рахунок  власних коштів здійснив за згодою орендодавця   поліпшення   орендованого   майна,   які   неможливо відокремити  від  майна  без  заподіяння  йому шкоди, орендодавець зобов'язаний  компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких  поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Отже, наведені вище правові норми надають право орендарю на відшкодування поліпшень орендованого майна, проведеного за згодою з орендодавцем, якщо інше не визначено договором оренди.

Порядок відшкодування поліпшень орендованої речі, проведених за згодою з орендодавцем, не є істотною умовою договору оренди і за законом він не повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна, а тому суд вважає, що спірний п.5.3 договору оренди в редакції позивача може бути викладено лише за згодою сторін, яка у даному випадку відсутня.

В зв”язку з наведеним слова п. 5.3 „ які не підлягають компенсації” договору слід викласти в редакції, запропонованій відповідачем –„які підлягають компенсації”.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У  разі  відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну  умов  договору  оренди  протягом  одного  місяця  після закінчення  терміну дії договору він вважається продовженим на той самий  термін  і  на  тих  самих  умовах,  які  були   передбачені договором.

Статтею 10 цього ж закону передбачено, що термін, на який укладено договір оренди, є істотною умовою договору а тому він повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна.

Типовим договором не визначено термін, на який укладається договір оренди.

Відповідач не погоджується з редакцією позивача п. 10.1 договору з посиланням на п.3 ст. 2 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств ( малу приватизацію та ст. 50 Закону України „Про Державну програму приватизації” якими передбачено, що за наявності  заборони  на  приватизацію  будівлі   (споруди, приміщення),  в якій розташований об'єкт приватизації,  або у разі відмови покупця від приватизації будівлі (споруди,  приміщення), в якій   розташований   об'єкт,  що  приватизується  шляхом  викупу, зазначені   будівлі   (споруди,    приміщення)    передаються у встановленому  порядку  власникам приватизованих об'єктів в оренду на строк не менш як десять років.

У 1997 році відповідач став власником об”єкта приватизації групи А –цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства „Кінотехпром”не скориставшись на момент приватизації правом викупу окремих об”єктів нерухомості, що підтверджується договором купівлі –продажу від 27.02.96, договором оренди нежилих приміщень ( будівель ) від 01.07.97 предметом якого були  двоповерхова будівля майстерні №Т-2” та приміщення механічної майстерні А1-2 .

На даний час відповідачем вже реалізоване право на оренду зазначеного майна на строк 10 років, а тому суд не приймає заперечень позову відповідачем з цих підстав.

З пункту 10.2 договору відповідач пропонує виключити слова „ в односторонньому порядку в випадках, передбачених цим договором та” вважаючи, що вказані слова протирічать п. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 29 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Частиною першою ст. 188 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором., а ст. 29 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачає відповідальність сторін за невиконання зобов'язань за договором оренди  в тому числі за  зміну  або  розірвання  договору  в  односторонньому  порядку.

Отже, одностороння зміна умов договору допускається  за погодженням сторін а також якщо це передбачено законом.

Зміна умов договору оренди в односторонньому випадку законом не передбачена, відповідач не погоджується на зміну і доповнення до договору в односторонньому порядку, а тому п. 10.2 договору підлягає викладенню в редакції, яка запропонована відповідачем.

Також слід зазначити, що зміна умов договору оренди за законом не є істотною умовою договору, а тому в цій частині договір не повинен відповідати Типовому договору.

Частиною 2 ст. 187 Господарського кодексу України передбачено, що день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Вирішуючи дане питання суд виходить з того, що відповідач фактично користується нерухомим майном, яке є предметом спірного договору, а тому днем укладення договору слід вважати день підписання представником відповідача договору з застереженнями до нього, тобто 21.11.2006 р., що відповідає таким загальним засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність, встановлених ст. 3 Цивільного кодексу України.

Доводи відповідача про те, що договір оренди від 01.07.97 продовжений до 01.07.07 не заслуговують на увагу враховуючи наступне.

Предметом договору оренди від 01.07.97 є двоповерхова будівля ( 12 поверх механічна майстерня та прохідна, 2 поверх адміністративні приміщення та перехід ) загальною площею 242,1 кв. м.; одноповерхова будівля ( фарбувальна камера ) загальною площею 80,5 кв.м.; двоповерхова будівля ( адміністративні приміщення ) загальною площею 521,7 кв. м.;одноповерхова будівля ( гараж ) загальною площею 101,0 кв. м.; одноповерхова будівля ( столярний цех ) загальною площею 100,0 кв. м.;  одноповерхова будівля ( механічна майстерня ) загальною площею 202,1 кв. м.; двоповерхова будівля ( цех ) загальною площею 488 кв. м.

Додатковою угодою № 2 від 20.06.06 до договору від 01.07.97 сторони визначили, що предметом договору оренди є  частина двоповерхової будівлі по вул. Любецька, 66 м. Чернігова у складі: першого поверху з підвалом загальною площею 366,1 кв.м.

Тобто предметом оренди за договором від 01.07.97 з 20.06.06 не є двоповерхова будівля майстерні „Т-2” та приміщення механічної майстерні „А1-2” і відповідач не довів, що додаткову угоду до цього договору укладено внаслідок помилки.

Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності області та розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 від 20.06.06 № 14 предметом якого є теж саме нерухоме майно не може вважатись укладеним, оскільки підписаний відповідачем з протоколом розбіжностей в якому,  в редакції останнього, п. 3.4 договору ( розмір і порядок розрахунку орендної плати ), що є істотною умовою договору, виключено.

На підставі викладеного позов підлягає частковому задоволенню. Підстав для винесення окремих ухвал відповідно до ст. 90 ГПК України суд не знаходить.

Керуючись  ст..44, 49, 82-85, 80 ч. 1 п. 4  Господарського процесуального кодексу України , суд

В И Р І Ш И В:

Прийняти відмову позивача від позову в частині врегулювання розбіжностей по пп.. 5.1.8, 6.1.2, 6.3, 9.3, 9.4, 9.5 договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 18 від 01 листопада 2006 року і припинити провадження по справі в цій частині позову.

Позов задовольнити частково.

Врегулювати розбіжності, які виникли між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Закритим акціонерним товариством „Кінотехпром” під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 18 від 01 листопада 2006 року, виклавши наступні пункти договору в такій редакції: п. 1.1.1 –двоповерхова будівля майстерні „Т-2”, загальною площею 488,3 кв. м. Вартість будівлі визначена згідно звіту про оцінку майна, проведену станом на 24.03.2006 року, і становить 141 405 грн.; 1.1.2 –приміщення механічної майстерні „А1-2”, розташоване у двоповерховій будівлі, загальною площею 242,1 кв.м. Вартість приміщення визначена згідно з віту про оцінку майна, проведену станом на 24.03.2006 року, і становить 134 800 грн.; п. 1.2 –майно передається в оренду з метою розміщення в ньому виробничих приміщень ( 488,3 кв. м. та 91,0 кв. м. ) та адміністративного приміщення ( 151,1 кв.м. ); абзац перший п. 3.4 –розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено в Додатку № 2 до цього договору, що є невід”ємною його частиною, і становить за базовий місяць розрахунку ( останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції ) –1 067,28 грн.; п. 3.9 - розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін розмір орендної плати може бути змінений в випадках, встановлених законодавчими актами України.; 5.3 –капітальний ремонт, реконструкція, технічне переобладнання орендованого майна, проводяться орендарем тільки з дозволу орендодавця за рахунок власних коштів, які  підлягають компенсації, з наданням проектно –кошторисної документації, виготовленої за рахунок орендаря до початку проведення робіт і затвердженої у встановленому порядку; п.10.1 –цей договір діє з 01 листопада 2006 року по 29 жовтня 2007 року включно; п.10.2 –зміни і доповнення до договору допускаються  за взаємної згоди сторін. Всі пропозиції щодо змін та доповнення розглядаються сторонами у двадцятиденний строк з дати їх одержання та оформляються додатковою угодою до договору.

Днем укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області № 18 від 01.11.06 між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Закритим акціонерним товариством „Кінотехпром” вважати  21 листопада 2006 року.

В іншій частині позову –відмовити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Кінотехпром”, м. Чернігів, вул. Любецька, 66, код 30686816, ( р/р 1700 в АКБ „Укрсіббанк” м. Харків ) на користь Управління комунального майна Чернігівської обласної ради, м. Чернігів, пр-кт Миру, 43, код 33469166, ( р/р 2691 в УДК Чернігівської області ), 42,50 грн. державного мита та 59 грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане  28.11.07.

Суддя                                                                                          Ю.В.Федоренко

29.11.07