ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  1/122

09.10.07

За позовом     Приватного підприємства "Свічколап Трейдінг"

до                     Товаритсва з обмеженою відповідальністю  "Нестле Україна"

про                    стягнення 18 500,22 грн

Суддя  Мельник В.І.

Представники:

від позивача                    Смєхнов В.А. –представник за довіреністю від 31.08.2007

від відповідача           не з’явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «Свічколап Трейдінг»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна»про стягнення 18 500,22 грн., з них 15 542,12 грн. –основний борг, 2 300,22 грн. –інфляційні витрати, 657,88 грн. –3 % річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відповідно до домовленості між сторонами щодо поставки товару на підставі рахунків-фактур та видаткових накладних, не виконує належним чином зобов’язання.

Ухвалою суду від 13.07.2007 було порушено провадження у справі          № 1/122 та призначено розгляд справи на 11.09.2007.

В судовому засіданні 11.09.2007, в зв’язку з тим, що представник відповідача не з’явився в судове засідання та не виконав вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження від 13.07.2007, судом оголошено ухвалу про відкладення розгляду справи на 09.10.2007.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі, відповідач в судове засідання 09.10.2007 не з’явився, письмових доказів, пояснень та заперечень по суті спору не надав, вимоги ухвал суду від 13.07.2007 та 11.09.2007 не виконав.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відсутності відповідача відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до видаткових накладних № РН-0000187 від 04.10.2005 на суму 12 744,35 грн., № РН-0000186 від 04.10.2005 на суму 12 000,00 грн.,             № РН-0000204 від 02.11.2005 на суму 487 374,79 грн., № РН-0000210 від 11.11.2005 на суму 491 861,29 грн. та за домовленістю між Приватним підприємством «Свічколап Трейдінг»(надалі –позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна»(надалі –відповідачем) було поставлено товар, а саме кепки в кількості 432 шт., футболки червоного кольору в кількості 500 шт., чашки з логотипом ТМ «Нескафе»керамічні червоного кольору в кількості 298584 шт.

У відповідності до ч.1 ст.206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Враховуючи, що товари які є предметом договору купівлі-продажу передані покупцеві у момент вчинення правочину (угоди купівлі-продажу) за видатковими накладними № РН-0000187 від 04.10.2005, № РН-0000186 від 04.10.2005, № РН-0000204 від 02.11.2005, № РН-0000210 від 11.11.2005 на загальну суму 1 003 980 грн. 43 коп. (належним чином завірені ксерокопії знаходяться в матеріалах справи) та прийняті покупцем, суд приходить до висновку про правомірність укладання правочину (угоди купівлі-продажу) в усній формі.

У відповідності до ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи, що товар було прийнято відповідачем за видатковими накладними № РН-0000187 від 04.10.2005, № РН-0000186 від 04.10.2005, № РН-0000204 від 02.11.2005, № РН-0000210 від 11.11.2005, саме з цього моменту у останнього виникають зобов’язання перед позивачем по оплаті такого товару.

Як вбачається з банківських виписок з особового рахунку позивача, відповідачем 05.08.2005 була здійснена попередня оплата за футболки у розмірі 6 000 грн., 23.08.2005 –попередня оплата за кепки у сумі 6 372,17 грн., 24.10.2005 –оплата за чашки у сумі 489 001,48 грн., 26.10.2005 –оплата у сумі 487 062,58 грн., а всього на загальну суму 988 436,23 грн.

Станом на день розгляду справи сплата за поставлений товар в повному обсязі не відбулась і таким чином на дату винесення рішення заборгованість відповідача перед позивачем становить 15 544, 20 грн.

Суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (стаття 193 Господарського кодексу України).

Зазначене також кореспондується зі статтею 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов‘язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що на момент винесення рішення у справі суду не надано доказів оплати відповідачем заборгованості за придбаний у позивача товар, суд приходить до висновку про порушення відповідачем зобов’язання, що окрім того тягне можливість стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до ст.536, ч.3 ст.692 ЦК України.

Так у відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно з ч.3 ст.692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Виходячи з того, що, як встановлено судом, відповідачем не виконано зобов’язання стосовно оплати товару, позивач має право вимагати з відповідача сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення –в розмірі 2 300,22 грн., а також три проценти річних за користування чужими грошовими коштами, що виходячи з їх розміру, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК України, та розрахунків позивача –складає             657,88 грн.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Позивачем були надані суду належні докази на підтвердження обставин, викладених ним в позові.

Між тим, відповідачем суду не надано жодних доказів виконання зобов’язань перед позивачем або неможливості їх виконання в повному обсязі.

За таких обставин, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва вважає, що вимоги позивача щодо стягнення основного боргу в сумі 15 544,20 грн., збитків від інфляції в розмірі –2 300,22 грн., а також 3% річних в сумі 657,88 грн. є обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню .

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача. Зокрема, з останнього на користь позивача підлягає стягненню 185 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 536, 610, ч.1 ст.612, ч.1, ч.2 ст.625, ч.3 ст.692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нестле Україна»(04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; рахунок 8400 в АБ «ІНГ БАНК УКРАЇНА»в м. Києві, МФО 300539, код ЗКПО 32531437, або з будь–якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь Приватного підприємства «Свічколап Трейдінг»(03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 11; рахунок 1 у філії «Морський Транспортний банк», МФО 300829, , ІПН 83) 15 544 (п'ятнадцять тисяч п’ятсот сорок чотири)грн. 20 коп. боргу, 2 300 (дві тисячі триста) грн. 22 коп. збитків від інфляції, 657 (шістсот п’ятдесят сім)грн. 88 коп. 3% річних, 185 (сто вісімдесят п’ять)грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять)грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                        Мельник В.І.