ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.10.07                                                                                           Справа  № 1/104-38

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                                        Бонк Т.Б.

суддів                                                                                          Марко Р.І.

Бойко С.М.

з участю представників:

від позивача  Чуйко А.В. –предст.

від відповідача  Войтович В.А. –предст.

розглянувши апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континіум-Галичина” від 31.08.2007р. за №1374

на рішення Господарського суду  Волинської області від 16.08.2007р.

у справі №1/104-38

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Мережа сервісних станцій “ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ”, м.Бровари, Київської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континіум-Галичина”, м.Луцьк

про стягнення 17331,60 грн. заборгованості

встановив:

рішенням Господарського суду Волинської області від 16.08.2007р. у справі №1/104-38 частково задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Мережа сервісних станцій “ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ”, м.Бровари, Київської області, та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континіум-Галичина”, м.Луцьк,  3999 грн. 60 коп. штрафу, в частині стягнення 13332 грн. провадження у справі припинено.

ТзОВ “Торговий дім “Континіум-Галичина”, м.Луцьк, в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та припинити провадження у справі у зв”язку з відсутністю предмету спору, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийнятим при невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зокрема, скаржник  апелює тим, що судом першої інстанції не взято до уваги вимоги ст.ст.547, 548 ЦК України, а саме: договір поставки укладено між сторонами у спрощений спосіб, шляхом прийняття до виконання замовлення, яке не було вчинено у письмовій формі, не встановлено договором або законом, у зв”язку з чим, позивач не має права, на думку скаржника, на отримання 3999,60 грн. штрафу, оскільки таке право не передбачено правочином вчиненим у письмовій формі, не встановлено договором чи законом. У видатковій накладній та довіреності на отримання товару немає посилань на договір поставки.

Оцінивши наявні письмові докази у даній справі, оскаржуване рішення, доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача по справі та заперечення викладені у відзиві позивача на апеляційну скаргу, а також заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції  слід частково скасувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ТзОВ “Мережа сервісних станцій “ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ” та ТзОВ “Торговий дім “Континіум-Галичина” 09.11.2006р. укладено договір поставки №543/2006.

Відповідно до п.1.1 договору №543/2006 в порядку та на умовах, визначених договором, постачальник зобов”язується поставити автомобільні товари, згідно з асортиментом, що вказаний у специфікації до цього договору, а покупець зобов”язується придбати замовлений товар і оплатити його вартість.

В специфікації до Договору поставки №543/2006 від 09.11.2006р., копію якої надано в судовому засіданні, вказано найменування продукції, що поставляється, без визначення асортименту, номенклатури, кількості, вартості, вимог щодо якості.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі видаткової накладної  №ЕОД11230010 від 23.11.2006р. та довіреності ЯМЮ№328243 від 15.11.2006р. (арк.спр. №8-9) позивач відвантажив відповідачу товар –шина нова 425/65 R22,5 R164 в кількості 4 шт. на загальну суму 13332 грн.

Дані документи не містять посилання на договір №543/2006 та не визначають особу, яка отримала товар, повноважною на укладення договору або доповнення, змін чи додатків до нього, оскільки п.14.3 договору передбачено, що зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки, специфікації до цього Договору є його невід”ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноважними на те представниками Сторін.

Матеріалами справи встановлено, що в процесі розгляду справи судом першої інстанції, відповідачем оплачено вартість отриманого товару в зв”язку з чим місцевим судом правомірно припинено провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 13332 грн. у відповідності до п.1-1 ст.80 ГПК України.

В той же час судом першої інстанції помилково стягнуто з відповідача суму штрафу в розмірі 3999,60 грн., виходячи з п.10.2 договору №543/2006, яким передбачено за неналежне або несвоєчасне виконання зобов”язань щодо оплати товару відвантаженого по договору покупець сплачує штраф у розмірі 30 відсотків від загальної вартості невиконаного зобов”язання.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобов”язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, а саме, в тому числі з договорів та інших правочинів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов”язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Стаття 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 180 ГК України також передбачає, що договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Сторони зобов”язані, при укладенні договору, погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет договору повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Стаття 266 ГК України визначає, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків, прейскурантах чи товарознавчих довідниках. В специфікації повинна бути зазначена загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами.

За даних умов суд вважає підставними твердження апелянта про те, що товар за накладною №ЕОД11230010 від 23.11.2006р. по довіреності ЯМЮ№328243 від 15.11.2006р. було передано не на виконання договору №543/2006, яким не визначено та не погоджено сторонами всіх істотних умов договору, а на виконання договору укладеного у спрощений спосіб шляхом прийняття до виконання замовлення (можливість такого передбачена ст.181 ГК України).

В той час, виконання зобов”язання (основного зобов”язання) у відповідності до ст.548 ЦК України забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов”язання вчиняється у письмовій формі.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про підставність позовних вимог в частині стягнення 3999,60 грн. штрафу є помилковим і не відповідає обставинам справи, суперечить нормам матеріального права, в зв”язку з чим рішення місцевого господарського суду підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга ТзОВ “Торговий дім “Континіум-Галичина”, м.Луцьк, частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.91, 101-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континіум-Галичина”, м.Луцьк,  - частково задоволити.

Рішення Господарського суду Волинської області від 16.08.2007р. у справі №1/104-38 в частині стягнення 3999 грн. 60 коп. штрафу –скасувати. В задоволенні позову в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Континіум-Галичина”, м.Луцьк,  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Мережа сервісних станцій “ТІДІСІ-ДАЛЬНОБОЙ”, м.Бровари, Київської області, 3999 грн. 60 коп. штрафу –відмовити.

Дана постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №1/104-38 повернути в Господарський суд Волинської області.

Головуючий  суддя                                                                 Т.Б. Бонк

суддя                                                                         С.М. Бойко

суддя                                                                         Р.І. Марко