ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2007
Справа №2-15/10817-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Канцоптторг» (49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Московська, 12, )

До відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива «Італхолод» (97575, АР Крим, Сімферопольський район, с. Зарічне, вул.. Радгоспна, 10, )

Про стягнення 2332,00 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – Гормін О.О., довіреність № 11 від 05.04.2007 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Канцоптторг» звернулось до Господарського суду АР Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива «Італхолод» про стягнення 2332,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов’язань по повній та своєчасній оплаті поставленого позивачем товару, через що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива «Італхолод»  перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Канцоптторг»  складає 2332,00 грн. та до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена, що і стало приводом для звернення позивача з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

Відповідач явку представника у судове засідання жодного разу не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, вимоги суду не виконав, про час та місце розгляду справи був поінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

За такими  обставинами суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення  представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Канцоптторг» (позивач)  здійснювало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива «Італхолод» (відповідач) поставку підпергаменту (товар).

Так позивачем було поставлено на адресу відповідача товару на загальну суму 2332,00 грн., що підтверджується накладною № СФ-001061/1 від 21.12.2006 р. на суму 2332,00 грн. (а.с. 12)

Вказаний товар був отриманий відповідачем, про що свідчить довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей та підпис уповноваженої особи у видатковій накладній. (а.с. 13).

Проте, відповідач не виконав свої обов’язки щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару, в результаті чого за ним склалася заборгованість за поставлений позивачем товар у розмірі 2332,00 грн., що і послужило підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Канцоптторг» із позовом до суду про стягнення вказаної заборгованості в примусовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Так, 15.06.2007 р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія вих. № 13-1/6/7 від 13.06.2007 р. з вимогою про оплату боргу (а.с. 9).

Однак вказана претензія відповідачем була проігнорована.

Відповідач  відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України не представив доказів повної оплати заборгованості.  За такими обставинами,  матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті 2332,00 грн. заборгованості за поставлений товар, через що  вимоги позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива «Італхолод» заборгованості у розмірі 2332,00 грн. підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 75, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика морозива «Італхолод» (97575, АР Крим, Сімферопольський район, с. Зарічне, вул.. Радгоспна, 10, , п/р 1 в Сімферопольській філії АКБ «Морський транспортний банк», МФО 384748) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Канцоптторг» (49000, м. Дніпропетровськ, вул.. Московська, 12, , п/р 0001 у ФАБ «Південний» в м. Дніпропетровську МФО 306458) суму заборгованості у розмірі 2332,00 грн.,  102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.