ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 р.
№ 20/269

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський науково-дослідний інститут будівельного виробництва”

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.11.2005

у справі
№20/269 господарського суду  Дніпропетровської області

за позовом
Прокурора Жовтневого району м.Дніпропетровська в інтересах держави в особі Державного управління екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області

до
Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський науково-дослідний інститут будівельного виробництва”

про
стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача:
не з’явились

відповідача:
не з’явились

прокуратури:
не з’явились

Згідно розпорядження Заступника голови Вищого господарського суду України від 04.12.2007р. Осетинського А.Й. розгляд касаційної скарги здійснюється у складі колегії суддів: Кривда Д.С. (головуючий), Жаботина Г.В. та Уліцький А.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.10.2005р. (суддя Пархоменко Н.В.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.11.2005р. (судді Ясир Л.О. –головуючий, Герасименко І.М., Білецька Л.М.), позов задоволено повністю; стягнуто з ВАТ “Дніпропетровський науково-дослідний інститут будівельного виробництва” на користь держави в особі Державного управління екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області 10505грн. збитків, 105,05грн. витрат по сплаті державного мита та 118грн. витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач в касаційній скарзі просить скасувати рішення та постанову і передати справу на новий розгляд, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права і неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Учасники процесу в судове засідання не з’явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином. Оскільки явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представників сторін та прокурора не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 21.04.2005 року Державним управлінням екології та природних ресурсів в Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України при пошкодженні зелених насаджень по пр. Гагаріна в районі будинку №115 в м. Дніпропетровську, за результатами якої складено акт №65 від 21.04.2005р. Перевіркою встановлено факт пошкодження зелених насаджень 16 дерев до ступеня припинення росту, у зв’язку з чим проведено розрахунок шкоди, заподіяної зеленим насадженням внаслідок незаконного пошкодження дерев, яка склала 10505грн.

Знищення дерев відбулось на земельній ділянці площею 1,2122га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 115 та яка відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.11.2001 року передана для розміщення інституту на умовах оренди ВАТ „Дніпропетровський науково-дослідний інститут будівельного виробництва".

При цьому суди встановили, що листом від 28.03.2005 відповідач звертався до Держуправління екології та природних ресурсів у Дніпропетровській області з проханням провести санітарну обрізку дерев за адресою пр. Гагаріна, 117 (територія, на якій незаконно спиляно дерева знаходиться між будинками № 115-117 по пр. Гагаріна) , але не отримавши дозволу на рубку дерев (ордеру) провів знищення зелених насаджень у квітні 2005 року.

Вказаними діями відповідач порушив вимоги п.4.6. Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству №70 від 29.07.94 (чинними на момент проведення перевірки), згідно якого знесення  та  пересадка  дерев, чагарників,   газонів, квітників може здійснюватись лише у разі наявності спеціального дозволу (ордера). Ордер видається на підставі обстеження зелених насаджень, погоджено з місцевими органами Мінприроди України, і рішення місцевого органу державної виконавчої влади

Однак, відповідач, як підтвердили суди попередніх інстанцій, такого дозволу в момент знесення зелених насаджень не мав.

Статтею 40 Закону України “Про рослинний світ” встановлено, що порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Зокрема, відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи винні у протиправному знищенні або пошкодженні об’єктів рослинного світу.

Відповідно до приписів ст. 68 Закону України “Про охорону навколишнього середовища” підприємства, установи, організації та громадяни зобов’язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Розмір шкоди, заподіяної зеленому господарству внаслідок знесення відповідачем дерев, розрахований згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.99 № 559 “Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної зеленим насадженням у межах міст та інших населених пунктів”, складає 10505грн.

З огляду на доведеність судами попередніх інстанцій факту порушення відповідачем законодавства про охорону навколишнього природного середовища, розміру шкоди, завданої таким порушенням, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, колегія погоджується з висновком судів щодо наявності підстав для задоволення позову.

Доводи відповідача щодо нез’ясування судами юридичної природи спірних відносин спростовуються вищевикладеним. Інші доводи касаційної скарги також є безпідставними, оскільки їм була надана вичерпна оцінка судами попередніх інстанцій. Окрім того, вони фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції з огляду на вимоги ст.ст.111-5, 111-7 ГПК України.

За таких обставин, переглянута у справі постанова апеляційного господарського суду відповідає приписам  чинного  законодавства,  а  доводи касаційної скарги  визнаються  непереконливими.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.11.2005р. у справі №20/269 залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                       Г.Жаботина

А.Уліцький