суд
_________________________________________
______________________________________________________________________
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" жовтня 2007 р.
Справа № 2/62-Д

Господарський суд Житомирської області у складі:

головуючого - суддіТимошенко О.М.

при секретарі Савчук С.В.

за участю представників сторін

від позивача Бордаченко О.В. (довіреність від 22.07.07)

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 06.09.07)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Радомишльського державного лісомисливського
господарства  (м. Радомишль)

до Приватного підприємця ОСОБА_1 (м. Радомишль)

про визнання договору оренди неукладеним, витребування майна та
стягнення 6288,60 грн. збитків,

Позивач звернувся з позовом, зазначив, що 13.12.05 між сторонами
укладено договір, за яким позивач передав відповідачу в оренду державне майно -
не житлове приміщення та обладнання. Позивач вважає, що сторонами не досягнуто
істотних умов договору, а саме, договором не визначені склад та вартість
орендованого майна, умови страхування, обов'язки щодо забезпечення пожежної
безпеки, тому позивач просить визнати договір неукладеним а також зобов'язати
відповідача звільнити приміщення, тобто повернути майно на підставі ст. 1212 ЦК
України як безпідставно набуте. Крім того позивач просить стягнути з
відповідача 6288,60 грн. на відшкодування збитків.

В судовому засіданні позивачем подана заява про зменшення розміру
позовних вимог в частині вимоги про відшкодування збитків. Позивач з посиланням
на ст. 22 ЦК України просить стягнути з відповідача 2970,60 грн. збитків, що є
різницею між сумою, яку позивач міг би отримати в разі передачі майна в оренду
з дотриманням вимог чинного законодавства та сумою, яка сплачена відповідачем.
Крім того позивач просить припинити провадження в справі в частині вимоги про
визнання договору неукладеним, так як ця вимога заявлена помилково.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав

Відповідач надав письмові заперечення, в яких позов не визнав,
зазначив, що договір містить усі істотні умови, які необхідні для договорів
такого виду. Щодо вимоги про звільнення майна, відповідач зазначив, що в
зв'язку з відсутністю заперечень сторін, договір вважається продовженим.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав.

В судовому засіданні 09.10.07 оголошувалась перерва до 11.10.07.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали, справи
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

13.12.05 між сторонами укладено договір №70 оренди приміщення, за
яким позивач передав відповідачу в платне користування строком до 13.12.06
приміщення магазину площею 123,2 кв.м. та обладнання, що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_1.

Статтею 1 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна" (далі Закон) визначено, що цей Закон регулює
організаційні  відносини,  пов'язані
з  передачею  в
оренду майна   державних   підприємств.

Таким чином, в зв'язку з тим, що предметом договору оренди №70 є
державне майно, до правовідносин сторін застосовується зазначений закон.

Статтею 10 Закону визначені серед інших такі істотні умови
договору оренди як об'єкт оренди
(склад  і  вартість
майна  з  урахуванням
її індексації); страхування орендарем взятого ним в оренду майна;
обов'язки   сторін   щодо
забезпечення   пожежної   безпеки орендованого   майна.

Позивач вважає, що сторонами в Договорі не досягнуто цих істотних
умов, тому договір вважається неукладеним, отже відповідач користується майном
безпідставно.

Господарський суд не погоджується з такою позицією виходячи з
наступного.

Пунктами 1.1 та 1.2 Договору визначений об'єкт оренди.

Пунктом 5.3 Договору визначені обов'язки орендаря щодо пожежної
безпеки.

Умова договору оренди щодо страхування детально регламентуються
Законом, тому є звичайною, тобто такою, що не потребує спеціального включення
до тексту договору, оскільки вважається, вона є обов'язковою для сторін в силу
самого факту укладення договору.

Зокрема, Законом визначені умови щодо страхування орендарем
взятого в оренду майна, а саме статтею 24, відповідно до якої ризик випадкової
загибелі чи пошкодження об'єкта оренди несе орендодавець, якщо інше не
встановлено договором оренди; орендоване майно
страхується   орендарем  на
користь  того учасника договору
оренди,  який  бере
на  себе  ризик
випадкової загибелі чи пошкодження об'єкта оренди.

Отже, якщо сторони не обумовили в договорі спеціальні умови, діють
правила, визначені вказаними нормами Закону.

Така ж позиція висвітлена в постанові Вищого господарського суду
України від 01.10.02 №2/90-921 (а.с.112)

З огляду на викладене Договір оренди є укладеним, тому відповідач
на законних підставах користувався орендованим майно в період дії договору.

Що стосується вимоги позивача про повернення орендованого майна,
то ця вимога підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 763 ч.3 ЦК України Законом  можуть
бути  встановлені  максимальні (граничні) строки договору найму
окремих видів майна.

Відповідно до ст. 793 ЦК України (в редакції, яка була чинною до
10.01.07) договір  найму  будівлі
або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у
письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої  капітальної
споруди  (їх окремої   частини)
строком   на   один
рік  і  більше
підлягає нотаріальному посвідченню.

Таким чином Договір оренди №70 (який не посвідчений нотаріально)
мав бути укладеним строком до одного року.

Як вбачається з пункту 10.1 Договору оренди він укладений строком
з 13.12.05 до 13.12.06, тобто на один рік.

Відповідно до ст. 763 ч.3 ЦК України договір найму,  строк
якого  перевищує  встановлений законом максимальний строк,  вважається укладеним на строк,  що відповідає максимальному строку.

Таким чином Договір оренди вважається укладеним на строк до
12.12.06 і станом на цю дату припинив свою дію.

Стаття 764 ЦК України щодо поновлення строку дії договору оренди
не може бути застосована в даному випадку, так як законом встановлений
граничний строк договору.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у
разі  припинення  договору
найму  наймач  зобов'язаний негайно  повернути
наймодавцеві  річ  у стані,
в якому вона була одержана,  з
урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З урахуванням викладеного господарський суд задовольняє вимогу про
повернення майна.

Зі змісту Договору оренди вбачається, що предметом оренди є як
нерухоме майно (приміщення) так і рухоме (обладнання).  З матеріалів справи та пояснень представників
сторін встановлено, що відповідач використовував орендоване майно  для зайняття підприємницькою діяльністю, а
саме нерухоме майно в якості приміщення для магазину, рухоме в якості
торгівельного обладнання. Враховуючи це, а також, те, що в договорі визначений
загальний розмір орендної плати за приміщення та за обладнання, господарський
суд приходить до висновку, що договір оренди припинив дію як щодо приміщення
так і щодо рухомого майна.

Вимога позивача про відшкодування збитків задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Під збитками позивач має на увазі доходи, які він міг би отримати
від використання свого майна шляхом здавання його в оренду за більшу орендну
плату. Не повернення відповідачем майна позбавило позивача цієї можливості.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,  якій завдано збитків  у
результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є  доходи,  які
особа  могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З постанови помічника прокурора Радомишльського району  від 03.07.07 вбачається, що в засобах масової
інформації за ініціативи регіонального відділення Фонду державного майна
України було поміщено оголошення про прийняття конкурсних пропозиції щодо
оренди приміщення по вул.Київській, 6 в м.Радомишлі, проте жодного офіційного
звернення від потенційних орендарів не надійшло.

Вказаний факт спростовує твердження позивача, що він міг би
одержати дохід від передачі приміщення в оренду, тобто позивачем не доведено
факту збитків.

Крім того, господарським судом встановлено, що позивач 29.12.06 та
01.04.07 виставляв відповідачу рахунки на сплату орендної плати та приймав
платежі. Зазначений факт свідчить про наявність у позивача намірів продовжувати
стосунки з відповідачем щодо оренди майна та про обгрунтовану підставу для
відповідача вважати, що договір оренди не припинений.

Щодо позовної вимоги про визнання договору неукладеним, то суд
припиняє провадження в справі в цій частині відповідно до ст. 80 ч.1 п.1 ГПК
України.

Судові витрати покладаються на відповідача з врахуванням розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85
ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, інд. номер
НОМЕР_1) повернути Державному підприємству "Радомишльське лісомисливське
господарство" (АДРЕСА_1, код 13568251) приміщення магазину, що знаходиться
в АДРЕСА_1, та обладнання, яке знаходиться в цьому приміщенні, які були
предметом договору оренди №70 від 13.12.05.

Відмовити в позові в частині стягнення збитків.

Припинити провадження в справу в частині вимоги про визнання
договору неукладеним.

Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, інд. номер
НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Радомишльське лісомисливське
господарство" (АДРЕСА_1, код 13568251) 85 грн. витрат по оплаті мита, 59
грн. витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання.

Датапідписання 12.10.07.

Суддя
Тимошенко О.М.