СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.07                                                                                 Справа № 4/617

Суддя Батюк Г.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства «Первомайськвугілля»відокремлений підрозділ

«Управління матеріально- технічного постачання«, м.Первомайськ Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля»в особі відокремленого підрозділу «Управління по забезпеченню та збуту продукції», м.Лисичанськ Луганської області

про стягнення 1969 грн. 93 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Данілкіна С.В., дов. № 01/4-10-47 від 24.01.06;

від відповідача – не прибув ( явка обов’язкова).

Суть справи: заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 107 грн. 60 коп., інфляційні нарахування у сумі 338 грн. 33 коп.

Представник позивача  заявою, зданою до суду 19.11.07, в порядку ст.22 ГПК України, збільшив розмір позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 106 грн. 97 коп., інфляційні нарахування у сумі 347 грн. 47 коп., загальна сума складає 1978 грн. 44 коп.

Відповідач  у відзиві на позовну заяву  від 16.11.07 № 01/1-1228  розмір позовних вимог визнав частково у сумі основного боргу за поставлений товар.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Заява позивача щодо збільшення розміру позовних вимог підлягає до задоволення.

Позовними вимогами слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 106 грн. 97 коп., інфляційні нарахування у сумі 347 грн. 47 коп., загальна сума складає 1978 грн. 44 коп.(з урахуванням заяви щодо збільшення позовних вимог).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що згідно з усною домовленістю між позивачем та відповідачем, відповідачу був поставлений вал шестерня 1К 101.01.272 (далі- товар) на загальну суму 1524грн. 00 коп., що підтверджено товаро- транспортною накладною № 147 від 25.06.04, видатковою накладною, наказом про відпуск товару, довіреністю  (а.с.9-11).Але, відповідач оплату за поставлений товар не провів.

Згідно наказу Державного підприємства «Первомайськвугілля»№ 22 від 23.01.06 з 01.02.06 діяльність структурного підрозділу «Управління матеріально- технічного постачання»припинена та створено на його базі відокремлений підрозділ «Управління матеріально- технічного постачання».

Заборгованість відповідача перед позивачем  за поставлений товар станом на 02.11.07 складає 1524 грн. 00 коп.

Відповідно п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов‘язання, на вимогу кредитора зобов‘язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків, які відповідно склали 3% річних  у сумі 106 грн. 97 коп., інфляційні нарахування у сумі  347 грн. 47  коп. (з урахуванням заяви щодо збільшення позовних вимог).

Позивачем на адресу відповідача, відповідно до вимог п.2 ст. 530 ЦК України, були направлені претензії № 225/128 від 25.02.05, від 19.05.05 № 280 з вимогою про сплату заборгованості за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп.(а.с.13-14), але відповідач надав відповідь на претензію № 225/128 від 25.02.05, та іншу претензію відповідь не надав,  оплату за поставлений товар не провів.

Свої зобов’язання відповідач не виконав, оплату за поставлений товар не провів, тому позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар.

Відповідач розмір позовних визнав частково у сумі основного боргу за поставлений товар.

Оцінивши по матеріалам справи доводи представника позивача у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 106 грн. 97 коп., інфляційні нарахування у сумі 347 грн. 47 коп., загальна сума складає 1978 грн. 44 коп.(з урахуванням заяви щодо збільшення позовних вимог).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору  та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання  повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.1ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь- якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Суд вважає, домовленість між позивачем та відповідачем про поставку товару (вал шестерня 1К 101.01.272) на загальну суму 1524 грн. 00 коп., за своєю правовою природою слід вважати договором купівлі -продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як свідчать матеріали справи, позивач згідно з усною домовленістю між позивачем та відповідачем, відповідачу був поставлений товар на загальну суму 1524 грн. 00 коп., що підтверджено товаро- транспортною накладною № 147 від 25.06.04, видатковою накладною, наказом про відпуск товару, довіреністю  (а.с.9-11), але відповідач за поставлений товар оплату не провів. Заборгованість відповідача перед позивачем  за поставлений товар станом на 02.11.07 складає 1524 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов’язаний передати  покупцеві товар, визначений договором купівлі- продажу.

Як вбачається, факт передачі товару позивачем відповідачу підтверджений товаро- транспортною накладною № 147 від 25.06.04 (а.с.11), які підписані сторонами у справі без доповнень та  зауважень.

Згідно п.1 ст. 664 ЦК України, обов’язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцю або надання товару в розпорядження покупця.

Як свідчать матеріали справи, позивачем товар передано відповідачу згідно товаро- транспортною накладною № 147 від 25.06.04 (а.с.11). З боку відповідача до позивача яких-небудь претензій щодо кількості або якості товару не надходило.

Таким чином, позивач свої зобов’язання виконав у повному обсязі, але відповідач за поставлений товар оплату не провів в порушення вимог ст. 692 ЦК України.

Відповідно до п.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь- який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги.

Як вбачається із матеріалів справи, у зв’язку з тим, що у договорі купівлі- продажу, а саме в товаро- транспортної накладної № 147 від 25.06.04 (а.с.11) сторонами не оговорено строк оплати, позивачем на адресу відповідача були направлені претензії № 225/128 від 25.02.05, від 19.05.05 № 280 з вимогою про сплату заборгованості за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп.(а.с.13-14), але відповідач надав відповідь на претензію № 225/128 від 25.02.05, та іншу претензію відповідь не надав,  оплату за поставлений товар не провів.

Заборгованість відповідача перед позивачем  за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп., нарахована позивачем відповідачу обґрунтовано, підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорена, у тому числі актом звірення взаємних розрахунків від 02.11.07, який підписаний сторонами у справі без доповнень та  зауважень, скріплені печатками їх підприємств, та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько- правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання  шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 3 ст. 216 ГК України, господарська правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими, сплата штрафних санкцій за порушення зобов’язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов’язань в натурі.

3% річних у сумі 106 грн. 97 коп., інфляційні нарахування у сумі 347 грн. 47 коп.(з урахуванням заяви щодо збільшення позовних вимог). за період з 01.05.05 по 31.08.07 нараховані позивачем, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, обґрунтовано і підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Як було встановлено при розгляді справи, станом на день її слухання заборгованість відповідача не змінилась. Розмір суми боргу відповідачем не оспорюється.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача заборгованості  за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 106 грн. 97 коп., інфляційні нарахування у сумі 347 грн. 47 коп.(з урахуванням заяви щодо збільшення позовних вимог) такими, що підлягають задоволенню повністю і підлягають стягненню з відповідача.

У судовому засіданні 19.11.07 за згодою представника позивача оголошена  вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати  покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, п.2 ст.530, ст. ст.625, 639,п.1 ст. 662,

п. 1 ст. 664, ст. 665  ЦК України, ст.ст. 193,216 ГК України , ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля»в особі відокремленого підрозділу «Управління по забезпеченню та збуту продукції», м.Лисичанськ Луганської області, Малиновського,1, на користь Державного підприємства «Первомайськвугілля»відокремлений підрозділ «Управління матеріально- технічного постачання«, м.Первомайськ Луганської області, вул. Куйбишева,18а, борг за поставлений товар у сумі 1524 грн. 00 коп., 3% річних у сумі 106 грн. 97 коп., інфляційні нарахування у сумі 347 грн. 47 коп., витрати по держмиту у сумі 102 грн. 00 коп. та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу, видати  на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –26.11.07.

Суддя                                                                                                               Г.М.Батюк

Пом.судді                                                                                                        Ю.А.Зайцева