ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/274-А

м. Київ

24.10.07

12 год. 30 хв.

За позовом     Відкритого акціонерного товариства “Кредитпромбанк”

До                    Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики

(Держспоживстандарт України)

Предмет         визнання нечинним рішення

адміністративного

позову

Колегія суддів у складі:    Кролевець О.А. (головуючий)

Ващенко Т.М.

Балац С.В.

Секретар судового засідання: Жежера М.В.

Представники:

від позивача:       Шістка В.О. (довіреність №384 від 16.06.2007)

від відповідача:   Литвин Д.Г. (довіреність №6768-1-4/16 від 07.08.2007)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання нечинним рішення Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики №0005 від 25.06.2007 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу відносно ВАТ “Кредитпромбанк”.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. Реклама, що була розміщена позивачем, має інформативний характер для клієнтів банку про послуги банку та їх ціну і не може порушувати прав споживачів, а також не містить в собі порушень вимог ст.24 Закону України “Про рекламу”, якою встановлені заборони на повідомлення інформації про майбутні прибутки, крім фактично виплачених за підсумками не менш як одного року. Також позивач стверджує, що відповідачем не було дотримано порядку розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693, оскільки не було складено протокол про порушення законодавства про рекламу відносно банку, а оскаржуване рішення відповідача не містить норму закону, яку нібито порушено банком. Зазначені обставини, за твердженням позивача, є підставою для визнання рішення відповідача нечинним.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечує з тих підстав, що в позивачем було замовлено розповсюдження реклами послуг, пов’язаних із залученням коштів населення, в якій повідомляється інформація про майбутні прибутки, які не підтверджено підсумками не менш як одного року, що заборонено ст.24 Закону України “Про рекламу”. Твердження позивача про те, що відповідачем не складався протокол про порушення законодавства, не відповідає дійсності, оскільки на підставі протоколу №000106 від 02.04.2007 приймалось рішення про початок розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2007 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, –

ВСТАНОВИВ:

Протоколом №000106 від 02.04.2007 про порушення законодавства про рекламу, складеного  посадовою особою Житомирського обласного управління у справах захисту прав споживачів Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики під час здійснення контролю за дотриманням суб’єктами господарювання вимог чинного законодавства про рекламу, було встановлено ознаки порушення ВАТ “Кредитпромбанк” вимог п.2 ст.24 Закону України “Про рекламу”, а саме: на протязі січня місяця 2007р. на рекламному щиті по вул. Великій Бердичівській,37-а в м. Житомирі розміщена реклама з повідомленням про майбутні прибутки: “Карнавал депозитів Кредитпромбанк  До 17,32% До 9,38% До 11,32% Обери собі додатковий відсоток! Акція діє з 1.11.2006 до 31.01.2007 +0,15% +0,25% +0,35% +0,5% +1% вул. В.Бердичівська,43 (0412) 42-27-08, 42-27-00”.

11.04.2007 Заступником начальника відділу контролю послуг та реклами Головного Київського міського управління у справах захисту прав споживачів також був складений протокол про порушення законодавства про рекламу, про що позивача було повідомлено письмово (лист від 11.04.2007 №0311/3957) та запропоновано направити свого уповноваженого представника на розгляд справи.  По суті встановлених порушень позивачем були подані письмові пояснення (№9832/17.1.2-4828-01 від 27.04.2007).

На підставі зазначених протоколів та пояснень позивача Головним Київським міським управлінням у справах захисту прав споживачів Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики 11.05.2007 було прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно ВАТ “Кредитпромбанк”.

31.05.2007 за результатами вивчення матеріалів справи відносно ВАТ “Кредитпромбанк” за ознаками порушення вимог п.2 ст.24 Закону України “Про рекламу” Головним Київським міським управлінням у справах захисту прав споживачів складений протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу, яким на позивача накладено штраф за недотримання вимог щодо змісту реклами відповідно до п.4 ст.27 Закону України “Про рекламу” у розмірі 18937,50 грн. (3787,50 х 5=18937,50).

Листом від 04.06.2007 матеріали справи стосовно порушення позивачем вимог законодавства було направлено до Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики для прийняття відповідного рішення.

На підставі встановлених обставин та матеріалів справи про порушення законодавства про рекламу, відповідачем 25.06.2007 прийнято рішення №0005 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким на позивача накладено штраф у розмірі 18937,50 грн.

Заявляючи позовні вимоги про визнання нечинним рішення №0005 від 25.06.2007 (спірне рішення), позивач зазначає, що воно прийняте без з’ясування всіх обставин справи та суперечить вимогам чинного законодавства.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та враховуючи положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Відносини щодо виробництва, розповсюдження та споживання реклами регулюються Законом України “Про рекламу” (далі по тексту –Закон).

Відповідно до ст.26 Закону контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, Антимонопольний комітет України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.

Порядок розміщення реклами послуг, пов’язаних із залученням коштів населення, передбачений в статті 24 Закону України “Про рекламу”, згідно з якою реклама послуг (банківських, страхових, інвестиційних тощо), пов'язаних із залученням коштів населення, або осіб, які їх надають, дозволяється лише за наявності спеціального дозволу, ліцензії, що підтверджує право на здійснення такого виду діяльності. Така реклама повинна містити номер дозволу, ліцензії, дату їх видачі та найменування органу, який видав цей дозвіл, ліцензію. У рекламі таких послуг або осіб, які їх здійснюють, забороняється повідомляти розміри очікуваних дивідендів, а також інформацію про майбутні прибутки, крім фактично виплачених за підсумками не менш як одного року.

Позивач стверджує, що розміщена ним реклама не є рекламою очікуваних дивідендів (майбутніх прибутків), а по суті є інформацією про умови здійснення депозитних операцій, що передбачено Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних)  операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного Банку України від 03.12.2003 №516.

Відповідно до п.1.9 зазначеного Положення банки мають встановлювати основні умови залучення банківського вкладу (депозиту) відповідного виду. Зазначені умови мають бути оприлюднені банком шляхом розміщення відповідної інформації в установі банку в загальнодоступному для клієнтів місці. Ця інформація може додатково розміщуватися банком у засобах масової інформації.

За твердженням позивача, проценти, які містяться в рекламі, є складовою поняття “вклад” або “депозит”, і тому є основною умовою залучення банківського вкладу (депозиту), а розповсюдження такої інформації не заборонено законом.

В спростування таких тверджень відповідачем наданий лист Національного банку України від 20.02.2006 №18-310/675-1861 з якого вбачається, що опублікування інформації про майбутні прибутки вкладників банків нормативно-правовими актами Національного банку України не передбачено. А оскільки проценти від депозиту є прибутком вкладника, тому розміщення в рекламі процентів від депозиту вкладників, крім фактично виплачених за підсумками не менш як одного року, є порушенням вимог ст.24 Закону України “Про рекламу”.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що в рекламі, яка була розміщена на рекламоносії за адресою: вул. Велика Бердичівська, 37-а в м. Житомирі, містить повідомлення саме про майбутні прибутки потенційних вкладників банку.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем були допущені порушення вимог, встановлених ст.24 Закону України “Про рекламу”.

Згідно з Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі –Порядок), за порушення законодавства про рекламу послуг, пов'язаних із залученням коштів населення (стаття 24 Закону України “Про рекламу”), штрафи накладаються на рекламодавців, винних у недотриманні встановлених вимог до змісту реклами, а саме: у рекламі послуг або осіб, які їх надають, повідомляються розміри очікуваних дивідендів, а також наводиться інформація про майбутні прибутки, крім фактично виплачених за підсумками не менш як одного року. Накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживстандарту, його заступники, начальники територіальних органів Комітету та їх заступники.

Відповідно до п.9 Порядку підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі –справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення або Держспоживстандарту і його територіальних органів. Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживстандарту або його територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк. За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи (п.11). Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Посадові особи Держспоживстандарту і його територіальних органів, які розглядають справу, перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження (п.13). Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи (п.16). За результатами розгляду справи приймається рішення (п.18).

Судом встановлено, що відповідачем було дотримано Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, встановленого чинним законодавством, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст.27 Закону України “Про рекламу” особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства про рекламу, зокрема, несуть рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи накладають на рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, штраф у розмірі п'ятикратної вартості розповсюдженої реклами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов'язкових платежів), які встановлені Законом України "Про систему оподаткування".

Оскільки вартість розміщеної реклами згідно з договором №102/03-06 на розміщення зовнішньої реклами від 10.10.2006, укладеним між Волинською філією ВАТ “Кредитпромбанк” та Приватним підприємцем Філатовим О.Б., та актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 25.01.2007 до цього Договору становить 3787,50 грн. (без ПДВ), тому відповідачем правомірно накладено на позивача штраф у розмірі 18937,50 грн.

За вищевикладених обставин суд вважає, що рішення Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики №0005 від 25.06.2007 про накладення на ВАТ “Кредитпромбанк” штрафу за порушення законодавства про рекламу повністю відповідає чинному законодавству, а тому вимога позивача про визнання зазначеного рішення нечинним є безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Господарський суд міста Києва, –

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Відкрите акціонерне товариство “Кредитпромбанк”.

3. Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в  апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді:                                                                                       Кролевець О.А. (головуючий)

Ващенко Т.М.

Балац С.В.