СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

22.11.2007

Справа №2-30/8597-2007А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання
Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від позивача - ОСОБА_1, СПД.

Від відповідача - Абсеметов, за
дов. від 09.01.2007 р. № 1/9/10 - 00 у справі.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача Сакської об'єднаної
державної податкової інспекції, м. Саки, вул. Курортна, буд. 57.

Про визнання нечинним рішення
Сакської ОДПІ від 23.11.2006 р. № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 4392,0 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - СПД ОСОБА_1. звернувся до
господарського суду АР Крим з позовом про визнання недійсним рішення Сакської
ОДПІ від 23.11.2006 р. № про застосування штрафних (фінансових) санкцій
в сумі 4392,0 грн.

В судовому засіданні позивач усно
уточнив свої вимоги, просить визнати рішення Сакської ОДПІ  нечинним.

Свої вимоги позивач пояснює тим, що
прийняте рішення є незаконним, перевірка, яка була проведена відповідачем
неправомірна, а санкції, які застосовані до позивача суперечать нормам
матеріального права, на підставі чого просить рішення Сакської ОДПІ від
23.11.2006 р. № визнати нечинним.

Зокрема, позивач посилається на те,
що під час перевірки не була врахована квитанція № 008116 від 15.11.2006 р. на
суму 719,8 грн., що становить вартість поверненого товару, яка знаходилася на
місці проведення розрахунків у продавця. На думку позивача, працівниками ДПІ
під час проведення перевірки не були враховані всі обставини, перевірка була
проведена не в повному обсязі. В дійсності, невідповідність наявних грошових
коштів на місці проведення розрахунків становила 94,5 грн., а ні 852,5 грн. як
вказано в акті.

Відповідач у відзиві від 23.08.2007
р. № 14094/9/10 (а.с. 21 - 22) проти позову заперечує і просить у його
задоволенні відмовити, оскільки вважає, що рішення обґрунтоване, законне,
прийнято на підставі норм законодавства.

Зокрема, відповідач зазначає, що по
результатам перевірки позивача було встановлено порушення п. 5 та 13 ст. 3
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме, незастосування
розрахункової квитанції під час реалізації пива за ціною 3,9 грн. та
встановлена невідповідність наявних грошових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, вказаних в розрахункових квитанціях в розмірі 810,40
грн.

Більш детальніші заперечення
відповідача викладені у відзиві від 09.07.2007 р. № 1540/9/10-00 (а.с. 21 -
22).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15 листопада 2006 р. Державною
податковою інспекцією в АР Крим була проведена перевірка СПД ОСОБА_1 по
контролю за проведенням розрахункових операції у сфері готівкового та
безготівкового обігу СПД, внаслідок якої був складений акт № 001271 (а.с. 28 -
29).

Перевірка проводилась в присутності
СПД ОСОБА_1

В акті зафіксовані порушення п. 5
та 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у галузі торгівлі, громадського харчування та послуг» №1776-ІІІ від
01.06.2000р. (далі - Закон), а саме: проведення розрахункової операції з
порушенням встановленого порядку застосування розрахункової книжки, а саме, під
час покупки однієї пляшки пива «Чернігівське світле» об'ємом 1 літр вартістю
3,90 грн. не виписана та не видана розрахункова квитанція (корінець відривна
частина не заповнені на реєстраційній сторінці) в РК відсутня дата початку
застосування; виявлена невідповідність суми наявних грошових коштів на місці
проведення розрахунків в розмірі 852,50 грн. з урахуванням вартості покупки
товару сумі коштів згідно з розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Опис наявних грошових коштів був
підписаний СПД ОСОБА_1 особисто, акт проведення перевірок був також підписаний
позивачем, але із запереченнями, СПД ОСОБА_1 було зазначено, що гроші в
кількості 500,0 грн. були залишені для оплати постачальникам в день перевірки.

За результатами перевірки ДПІ було
винесено рішення від 23.11.2006 р. № про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 4392,0 грн. (810,40х5=4052,0 грн. + 340,0 грн.)
(а.с. 6).

Дослідивши представлені докази, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході проведення перевірки був
встановлений факт реалізації товару, а саме: однієї пляшки пива «Чернігівського
світлого» об'ємом 1 літр вартістю 3,90 грн.

Згідно з п. 5 ст. 3 Закону суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані у разі незастосування
реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом,
проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення;

У судовому засіданні позивач
підтвердив, що дане порушення у нього було зафіксовано.

На підставі п. 3 ст. 17 Закону за
порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції в
розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі
невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках, визначених цим
Законом, розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових операцій.

З приведених підстав, суд вважає,
що ДПІ правомірно застосувала до позивача штрафні санкції в розмірі 340,0 грн.
за порушення вимог п. 5 ст. 3 Закону.

Крім того, актом перевірки було
встановлено невідповідність суми наявних грошових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів згідно з розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня в розмірі 810,40 грн., що є порушенням п. 13 ст. 3 Закону.

Згідно з п. 13 ст. 3 Закону
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Як вбачається з матеріалів справи,
під час проведення перевірки був складений опис наявних грошових коштів на
місці проведення розрахунків (а.с. 30), який підписаний особисто СПД ОСОБА_1 та
підтверджує, що загальна сума наявних грошових коштів становить 852,5 грн.

Як вбачається з журналу обліку
розрахункових квитанцій та руху готівки в день проведення перевірки 15.11.2006
р., із застосуванням РК було здійснено продаж товару на 38,20 грн. (а.с. 32).

Таким чином, невідповідність
наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаних в
розрахункових квитанціях становить 810,40 грн. (852,5 - 38,20 - 3,90) і
підтверджується матеріалами справи.

На підставі ст. 22 Закону у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Отже, суд вважає, що ДПІ правомірно
застосована штрафна санкція до позивача СПД ОСОБА_1 в сумі 4052,0 (810,45 х 5).

Посилання позивача на те, що під
час перевірки не була врахована квитанція № 008116 від 15.11.2006 р. на суму
719,8 грн., що становить вартість поверненого товару, яка знаходилася на місці
проведення розрахунків у продавця, і що фактично невідповідність наявних грошових
коштів становить ні 810,40 грн., а 94,50 грн. не приймається судом до уваги і є
безпідставним, оскільки як вбачається з акту перевірки (п. 13 акту), на момент
проведення перевірки квитанція № 008116 була використана, що було досліджено
під час проведення перевірки.

Також суд вважає безпідставними
доводи позивача про те, що 500,0 грн. це гроші, які залишені були для
розрахунку з постачальниками, з наступного.

На підставі п. 9.7. Порядку
реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок
затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня
2000 р. № 614, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 р.
за № 106/5297, сума готівки, що зберігається на місці проведення розрахунків до
початку робочого дня, уноситься СПД протягом робочого дня або перебуває на
місці проведення розрахунків, записується у корінець розрахункової квитанції з
поміткою "Службове внесення". Сума готівки, що вилучається СПД
протягом робочого дня з місця проведення розрахунків, записується у корінець
розрахункової квитанції з поміткою "Службова видача".

Таким чином, позивач повинен був
належним чином оформити 500,0 грн, які знаходилися на місці проведення
розрахунків.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ст. 70 КАС
України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування,
крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Таким чином, з огляду до
викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачем не доведені, а тому у
позові слід відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі здійснені з нею документально підтверджені
судові витрати.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС
України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому
засіданні 22 листопада 2007 р., постанова складена та підписана суддею 03
грудня 2007 р.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158 -
161, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Ловягіна Ю.Ю.