ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" листопада 2007 р.

Справа  № 26/351-07-7742

За
позовом  :  Приватного підприємства „Аларіз”

до
відповідача : суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної  особи - підприємця   ОСОБА_1

про повернення обладнання або
відшкодування його вартості  в сумі 12193
грн.

Суддя Никифорчук М.І.

за участю  представників :

від позивача :
Нестеренко С.В. за довіреністю;

від відповідача : не з'явився;

Суть спору
:  приватним підприємством „Аларіз”  заявлена вимога до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1   про повернення обладнання :
двох морозильних   камер                       № ( 4 сітки)
та № 20030465 ( 4 сітки)  або
відшкодування  вартості вказаного
обладнання   в сумі 12000 грн.

На час розгляду  справи 19.11.2007 р.   на
виконання ухвали суду від 22 жовтня 2007 р.  позивач надав заяву про уточнення  позовних
вимог та просить  стягнути з
відповідача  відшкодування  вартості
вказаного  обладнання   в сумі 12000
грн. та судові витрати.

Представник  позивача вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, двічі  був
повідомлений належним  чином про час та
місце розглядання  справи, відповідно до
вимог ст. 64 ГПК України, причини неявки суду не  повідомив, відзив на позов не надав,
тому  суд вважає  можливим
розглянути  справу  згідно вимог
статті 75 ГПК України за наявними
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника позивача, господарський суд, -

у с т а н о в и в :

11 березня 2003 р. між  Приватним підприємством „Аларіз” ( далі
-позивач)   та фізичною особою
-підприємцем  ОСОБА_1  ( далі -відповідач)  укладений договір, предметом  якого є організація продажу споживачам
морозива та інших продуктів харчування з метою отримання прибутку. ( п.1.1
договору). Згідно преамбули договору позивач
по  справі є  „Постачальник”, а відповідач є „Продавець”.

Згідно  п. 2.1
договору  позивач  забезпечує
відповідача 1 морозильною камерою для організації торгівлі.

Згідно акту  передачі матеріальних цінностей  від 11 травня 2003 р.,  що складений та засвідчений сторонами по
справі, відповідачеві  було передано
морозильна  камера                       № ( 4 сітки)
загальною  вартістю  2000 грн.

Згідно акту  передачі матеріальний  цінностей
від 21 січня  2003 р.,  що складений та засвідчений сторонами по
справі, відповідачеві  було передано
морозильна  камера                       № ( 4 сітки)
загальною  вартістю  2000 грн.

Таким  чином, відповідачеві  по вказаному
договору  передано морозильних  камер
на 4000 грн.

Відповідно до п.2.2 договору,  відповідач
зобов'язаний  повернути  за вимогою позивача  вказані
камери  у  цілості та зберіганні.

Пунктом 4.1 договору передбачено,
що у випадку назабезпечення збереження, неповернення  морозильних
камер,  продавець,  тобто відповідач, зобов'язаний відшкодувати
постачальнику, тобто позивачеві, вартість морозильних  камер
у  трикратному   розмірі
або   надати   рівноцінну
заміну. Отже  розмір  відшкодування складає 12 000 грн.

Станом на  14 вересня 20067 р. тобто на дату
складання  позову,  відповідач
вказані камери  не  повернув
та   рівноцінної  заміни
не  надав.

Вказане свідчить про порушення  відповідачем вимог статей 525 та 526
Цивільного кодексу України, відповідно яких одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом, та зобов'язання
має виконуватися  належним  чином
відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного  законодавства, а
за  відсутності  таких
умов  та  вимог -
відповідно  до  звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що звичайно ставляться.

Отже  відповідач
зобов'язаний  відшкодувати   позивачеві вартість  вказаного обладнання   в сумі 12000
грн.

Вищевикладене повністю підтверджене
дослідним судом матеріалами справи та не спростовано  відповідачем.

Згідно  вимог
статті 33  ГПК  України
кожна  сторона  повинна довести  ті
обставини на  які  вона
посилається  як  на
підставу  своїх  вимог
та  заперечень.

Аналізуючи  вищевикладене,  суд вважає вимоги позивача обґрунтованими,
доведеними  та  підлягаючими
задоволенню  в  повному обсягу.

Враховуючи викладене і, керуючись
статями 44, 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

в и р і ш и в :

Позов - задовольнити.

Стягнути  з
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної  особи - підприємця   ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1; ідентифікаційний  номер НОМЕР_1 ) на користь приватного
підприємства „Аларіз”  ( 65117,  м. Одеса, 6-а станція Люстдорфської дороги,
вул.  16 лінія, буд. 41,  ідентифікаційний   код
25050996, р/р 3791 у Київській
філії  АКБ „Укрсоцбанк” у м.
Одесі, МФО 328414)  вартість обладнання в
розмірі 12 000 ( дванадцять тисяч ) грн., державного мита  в сумі 120 грн.,  витрат
на  інформаційне -технічне  забезпечення
судового  процесу  в
розмірі  118 грн.

Рішення господарського суду набирає
законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК
України.

Суддя
Никифорчук М.І.