ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2007 р.
№ 33/212-05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді                                        Плюшка І.А.,

суддів:                                                   Савенко Г.В., Шевчук С.Р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу           Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”

на ухвалу           господарського суду Харківської області

від 06.03.2007р.

та постанову           Харківського апеляційного господарського суду від 04.06.2007р.

у справі                                                   № 33/212-05

за позовом           Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”

до                                                            Державного підприємства "ТЕЦ-2 "Есхар",

смт. Есхар, Чугуївського району, Харківської області

про          стягнення 389 167 грн. 81 коп.

на дії (бездіяльність)          органу державної виконавчої служби - Відділу

примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Харківської області

за участю представників:

-          позивача –Чижевська Р.В. (дов. від 20.02.2007р. №36/10);

-          відповідача – не з’явилися;

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006 року Дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” звернулася до господарського суду Харківської області з скаргою нам дії (бездіяльність)  Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Харківської області, в якій просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця  відділу примусового виконання рішень ДВС Харківської області, які полягають у невинесенні постанови про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 15.11.2005р. № 33/212-05, та зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Харківської області винести вищезазначену постанову та вжити заходи для фактичного повного виконання рішення суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.03.2007 р, (суддя - Савченко А.А.) залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.06.2007р. відмовлено в задоволенні скарги в повному обсязі.

Прийняті ухвала та постанова по справі № 33/212-05 мотивовані тим, що скарга безпідставною та не підтверджена належними доказами, у зв’язку з чим задоволенню не підлягає.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” просить скасувати ухвалу господарського  суду Харківської області від 06 березня 2007 року та постанову  Харківського апеляційного господарського суду від 04 червня 2007року у справі № 33/212-05 і прийняти нове рішення, яким визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Харківської області ( підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області), які полягають у невинесенні постанови про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 15.11.2005р. за № 33/212-05, та зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС Харківської області винести постанову про поновлення виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 33/212-05 від 15.11.2005р. господарським судом Харківської області та вжити заходи для фактичного повного виконання рішення суду, позовні вимоги ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” задовольнити, мотивуючи скаргу невірним застосуванням  судом норм матеріального  права.

Заслухавши пояснення представника ДК "Газ України", розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Колегією суддів Вищого господарського суду України з’ясовано і як вбачається із матеріалів справи, що 29.03.2006р. державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Харківської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу суду по виконанню рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2005р.по справі №33/212-05.

Цим же державним виконавцем 05.04.2006р. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.15 ст, 34 Закону України „Про виконавче провадження” у зв'язку з тим, що боржник, ДП „ТЕЦ-2”Есхар”, входить до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, що приймають участь в процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення   сталого  функціонування   підприємств   паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.2005 р. № 2711. Оскільки, зазначеним Законом № 2711-1У визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій і вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство “Теплоелектроцентраль-2 “Есхар” внесено до  реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємства паливно-енергетичного комплексу”.

Колегією суддів Вищого господарського суду України відзначено, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку, що відповідно до п. 3.7. вищезазначеного Закону на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Крім того, пунктом 2 глави 11 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що на строк участі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, та беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємства паливно-енергетичного комплексу”, щодо таких підприємств зупиняється дія статей 4 “Заходи примусового виконання рішень” та 5 “Обов’язки і права державних виконавців” Закону України “Про виконавче провадження”.

Отже господарськими судами першої та апеляційної інстанцій вірно встановлено, що за таких обставин до закінчення дії терміну процедури погашення заборгованості   відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення   сталого  функціонування   підприємств   паливно-енергетичного комплексу” у державного виконавця відсутні підстави для поновлення виконавчого провадження та вжиття щодо боржника заходів з примусового виконання наказу № 33/212-05 від 15.11.05 р. про стягнення боргу, а тому всі виконавчі дії державного виконавця в межах даної справи виконані у повній відповідності до Закону України “Про виконавче провадження”.

Крім того, судами першої та апеляційної інстанцій вірно встановлено і як вбачається із матеріалів справи, що посилання ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” на лист Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 25-1/149 від 28.02.2006р., в якому зазначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню лише в разі, якщо заборгованість підприємства паливно - енергетичного комплексу, внаслідок неповних розрахунків, виникла до 01.01.2005р., безпідставні, оскільки цей лист не є нормативно-правовим актом, який має бути зареєстровано у встановленому Законом порядку та його не опубліковано у офіційних засобах масової інформації, тому він не є обов'язковим для виконання на території України та не є актом органу, якому надано право офіційного тлумачення законів.

Згідно з частиною 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені господарськими судами першої та апеляційної інстанції чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Колегією суддів було відзначено, що висновки суду першої та апеляційної інстанцій відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам  справи,  нормам  матеріального  і  процесуального  права,  є законними та обґрунтованими.

Твердження скаржника про порушення норм матеріального права при прийнятті судових рішень не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до викладеного вище, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.06.2007р. у справі  № 33/212-05 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                                І. Плюшко

Судді:                                                                                                  Г. Савенко

С. Шевчук