ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.11.2007
Справа №2-23/11091-2007А

за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя АР Крим, (95013, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Д. Ульянова, 6),

до відповідача Приватного підприємства «Нівлана», (95022, АР Крим, м. Сімферополь, Скалистий проїзд, 43),

про стягнення 299,19грн.,

суддя Г.М. Іщенко

при секретарі Лауман Ю.С.

п р е д с т а в н и к и :

від позивача – Філімонов А.О. – головний спеціаліст – юрисконсульт юридичного сектору, дов. № 7 від 24.07.2007р.,

від відповідача – не з’явився, повідомлений належним чином,

Суть спору: Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя АР Крим звернулося до господарського суду АРК з позовом до Приватного підприємства «Нівлана» про стягнення заборгованості в сумі  299,19 грн.

Позовні вимоги ґрунтуються на статті 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» та мотивовані тим, що відповідачем не сплачуються у встановлені законодавством строки та розмірах страхові внески.

Відповідач відзиву на позов не представив, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, про день розгляду справи повідомлений належним чином – оголошенням про виклик в судове засідання в газеті «Вечерний город» за 05 листопада 2007р. Про причини неявки суд не повідомив.

Розглянув матеріали справи, заслухав представника позивача, дослідивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство «Нівлана» зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України в Київському районі м.Сімферополя АР Крим (далі-Управління) як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 4 статті 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон), пункту 5.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування в Пенсійний фонд України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003р. №21-1 (далі – Інструкція), платники подають до органу Пенсійного фонду для реєстрації протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця розрахунок зобов’язань зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, в якому вказується самостійно обчислені суми зобов'язань.

Відповідно до розрахунків суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за січень, березень 2007 року, поданих відповідачем в Управління у порядку звітності, за Приватним підприємством «Нівлана» склалась заборгованість в сумі 714,04 грн. (рядок 9 розрахунків, аркуші справи 6, 7).

Згідно пункту 6 статті 17 Закону, страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати й сплачувати у встановлений термін й у повному обсязі страхові внески.

Пунктом 6 статті 20 Закону встановлено, що страхувальники  зобов'язані  сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

У встановлені законодавством строки, відповідачем заборгованість зі сплати страхових внесків сплачена частково в сумі 414,85 грн.

Стаття 106 Закону передбачає, що територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі зазначеної норми, Управлінням на адресу відповідача направлено вимогу про сплату боргу, яка одержана відповідачем, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення, (аркуші справи  5).

Частиною 3 статті 106 Закону України встановлено, що страхувальник у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату недоїмки, узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, а в разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Враховуючи відсутність незгоди відповідача з розрахунком суми недоїмки, вказані вимоги є узгодженоими.

Відтак, заборгованість Приватного підприємства «Нівлана» перед Управлінням на день розгляду справи становить 299,19 грн. (714,04 - 414,85).

Статтею 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються органами Пенсійного фонду та в судовому порядку.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 299,19 грн. є обґрунтованими, такими що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вступну та резолютивну частину постанови проголошено у судовому засіданні 15 листопада 2007 року.

У повному обсязі постанову складено 20 листопада 2007 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Нівлана», (адреса: 95022, АР Крим, м. Сімферополь, Скалистий проїзд, 43; банківські реквізити: рахунок 2830 у КРФ АКБ УСБ, м. Сімферополь, МФО 324010, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 33326555) на користь Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя АР Крим, (95013, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Д. Ульянова, 6; банківські реквізити: рахунок 712 у ВАТ «Державний Ощадбанк України», м. Сімферополь, МФО 324805, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 20725930) заборгованість  в сумі 299,19  грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.