ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  42/287

27.03.07

За позовом Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал”

до Житлово-будівельного кооперативу “Нейрон” м. Києва

про стягнення боргу, ціна позову 16247,73 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Смірнова Н.В.

від відповідача Тимошенко М.Ф.

СУТЬ СПОРУ :

у травні 2006 року Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал” звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним як правонаступником Державного комунального об’єднання “Київводоканал” та відповідачем укладено договір № 011145/4-06 від 17 лютого 1993 р. на відпуск води та послуги каналізації, згідно з яким він зобов’язався постачати відповідачу питну воду, приймати каналізаційні стоки, а останній –оплачувати вартість наданих послуг.

Всупереч умов договору відповідач частково оплатив спожиту протягом грудня 2002-грудня 2005 років питну воду та надані послуги водовідведення вартістю 139918,67 грн., заборгувавши йому станом на 1 грудня 2005 р. 16247,73 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача суму боргу, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що встановлений у нього водолічильник з 1985 року не працює, обсяги споживання ним питної води визначені позивачем не на підставі достовірних даних про середньодобове споживання відповідно вимог чинного законодавства, також просив застосувати до заявлених вимог строк позовної давності.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у позові слід відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 17 лютого 1993 р. між Підприємства по експлуатації водомірного господарства та збуту води “Водозбут” та відповідачем укладено договір № 01145/4-06 на відпуск води та послуги каналізації. На підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву № 359 від 20 липня 2001 р. перше підприємство реорганізоване на Відкрите акціонерне товариство “Акціонерна компанія “Київводоканал”.

За умовами договору позивач зобов’язався забезпечувати відповідачу постачання питної води та приймати від нього каналізаційні стоки, а останній сплатити за вищезазначені послуги на умовах, які визначені договором та Правилами користування комунальним водопроводом та каналізацією в м. Києві.

Кількість поданої води згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.3 договору передбачено визначати за показниками водолічильників, а у разі їх відсутності –за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водолічильника. Кількість стічних вод згідно п. 3.4 договору визначається за кількістю води, які надходить у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу  та інших джерел водопостачання, згідно до показників водолічильника, а при його відсутності –за узгодженням з Постачальником, за діючими нормами водоспоживання, або іншим способом.

Відповідно до умов розділу 5 спірний договір укладений з 17 лютого 1993 р. по 31 грудня 1993 р. і набрав чинності з моменту його підписання та вважається переукладеним на новий строк, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії.

Доказів припинення договору в установленому порядку суду не надано.

Заявлені вимоги стосуються стягнення заборгованості за неналежне виконання відповідачем спірного договору за період 1 грудня 2002-1 грудня 2005 років.

У відповідності до вимог п.п. 11.1, 11.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 65 від 1 липня 1994 р. (далі-Правила) кількість води, використаної абонентами, визначається за показниками повірених у встановленому порядку водолічильників та інших приладів обліку, які мають бути опломбовані. Якщо вести облік води за водолічильником неможливо з причин, що не залежать від абонента (зняття водолічильника представником Водоканалу, запітніння скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи водолічильників через несправності, що виникли в його механізмі тощо), кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи приладів обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за період роботи водолічильника не менше 10 днів.

Сторони по справі не дійшли згоди щодо обсягів наданих за вищевказаним договором послуг водопостачання та водовідведення внаслідок відсутності протягом спірного періоду у відповідача будинкового водолічильника та непогодження порядку ведення обліку іншим способом.

Як пояснив позивач, додавши до позовної заяви відповідний розрахунок, протягом спірного періоду відповідачем було спожито послуг водопостачання та водовідведення загальною вартістю 139918,67 грн.

Суд критично оцінює подані позивачем докази щодо обсягів споживання відповідачем питної води, оскільки вони не ґрунтуються на достовірних доказах про середньодобову витрату води за попередні два розрахункові місяці, в яких водолічильник працював.

На вимогу ухвали суду від 13 червня 2006 р. на водопровідному вводі належного відповідачу будинку вул. Ольжича, 18, 18-А у м. Києві було встановлено контрольний водолічильник, згідно з даними якого середньодобова витрата води у відповідача за період 3 серпня-1 жовтня 2006 року становила 136,12 м3.

Враховуючи, що згідно з наявними у матеріалах справи даними протягом позовного періоду кількість мешканців належного відповідачу будинку істотно не змінювалася, суд вважає можливим для визначення обсягу спожитої відповідачем питної води прийняти до уваги середньомісячні витрати води, встановлені на підставі даних контрольного водолічильника.

Таким чином, загальний обсяг спожитої відповідачем протягом 1 грудня 2002-1 грудня 2005 років питної води становить 149187,52 м3 (136,12 м3 х 1096 днів), а вартість наданих позивачем відповідачу послуг водопостачання і водовідведення за це період –115041,48 грн. (149187,52 м3 х 0,816 грн./м3 (розмір тарифу) –6695,54 грн. (5,5% знижки згідно розп. КМДА)).

Поясненнями сторін стверджується факт оплати відповідачем наданих протягом позовного періоду послуг у розмірі 116508,09 грн.

Виходячи з того, що борг відповідача по оплаті за спірним договором відсутній, право позивача на одержання оплати за цим договором не порушене, у задоволенні позову відповідно до вимог ст.ст. 16, 622 ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

у позові Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                            П.І.Паламар