СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

13 грудня 2007 року
Справа № 2-13/19394-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Ткаченка М.І.,

за участю представників сторін:

представника позивача: не з'явився,   комунальне підприємство житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя;

представника відповідача: не з'явився, фірма "Інкар";

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства Житлово-експлуатаційного об'єднання Центрального району міста Сімферополя на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Жукова А.І.) від 18 вересня 2007 року у справі №2-13/19394-2006

за позовом           комунального підприємства Житлово-експлуатаційне об'єднання Центрального району міста Сімферополя (вул. Кримських партизан, 13,Сімферополь,95013)

до           фірми "Інкар" (вул. Крилова, 36,Сімферополь,95016)

про розірвання договору оренди та виселення

ВСТАНОВИВ:

Позивач, комунальне підприємство Житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м. Сімферополя, звернувся до господарського суду  Автономної Республіки Крим з позовом до відповідача, фірми „Інкар”, про розірвання договору оренди та виселення фірми „Інкар” із займаного приміщення.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Жукова А.І.) від 18 вересня 2007 року  у справі № 2-13/19394-2006 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з  рішенням суду,  комунальне підприємство Житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м. Сімферополя звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати  рішення господарського суду Автономної Республіки Крим та  винести нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані неповним з’ясуванням господарським судом Автономної Республіки Крим обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм процесуального та матеріального права.

При цьому апелянт посилається на  статті 2, 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, зі змісту яких випливає, що орендар зобов’язаний використовувати та охоронювати орендоване майно згідно з умовами договору, усувати його пошкодження та знищення, однак, судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому, що відповідач у даній справі не дотримується ані даних положень, ані умов договору оренди з цього приводу.

У судове засідання, призначене на 13 грудня 2007 року, представники  сторін не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю представника брати участь у судовому засіданні.

Враховуючи, що відповідно до частини 2 статті 101 Господарського-процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, судова колегія вважає  можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся  представників сторін.

У зв’язку з хворобою судді Котлярової О.Л. на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду здійснено заміну судді Котлярової О.Л. на суддю   Заплаву Л.М..

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 99 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

01 березня 2003 року між фірмою „Інкар” та комунальним підприємством Житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м. Сімферополя був укладений договір оренди нежилого приміщення,  розташованого по вул. Краснознаменна, 89-91/34 у м. Сімферополі, (вул.Крилова, 36) під розміщення ветерінарної кліники. Строк дії договору згідно з додатковою угодою від 16  січня 2006 року   визначений сторонами до 16 грудня 2006 року.

18 грудня 2006 року фірма „Інкар” листом за № 22 звернулась до Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради з клопотанням продовжити строк дії договору  оренди.

Оскільки відповідь на вказаний лист орендарем отримана не була, фірма “Інкар”  звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про спонукання Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради  та комунального підприємства житлово-експлуатаційного об'єднання Центрального району м. Сімферополя продовжити дію договору оренди відповідно до частини 3 статті 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

Рішенням  господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 березня 2007 року у справі № 2-5/1813-2007 позовні вимоги  фірми „Інкар” задоволені в  повному обсязі.

Суд зобов’язав відповідачів  продовжити  строк  дії договору оренди нежилого приміщення,  розташованого по вул. Краснознаменна, 89-91/34 у м. Сімферополі, (вул.Крилова, 36), шляхом укладення  з фірмою „Інкар” нового  договору  оренди.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05 червня 2007 року рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 березня 2007 року залишено без змін.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Об’єктом оренди у даній справі є комунальне майно, у зв’язку з чим  спірні правовідносини  підлягають врегулюванню  Законом України “Про оренду державного та комунального майна”, а також нормами Цивільного та Господарського кодексів.

Відповідно до пунктів  2 статті  26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та статті  291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється  в разі закінчення  строку, на який його було укладено.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16 січня 2003 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 01 січня 2004 року. Щодо цивільних  відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідносини між сторонами виникли до 01 січня 2004 року, не припинені в порядку, встановленому статтями 216-223 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, тому при розгляді справи підлягає застосуванню Цивільний кодекс України в редакції 2003 року.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, оскільки  рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 01 березня 2007 року у справі № 2-5/1813-2007, залишеним без змін постановою Севастопольского апеляційного господарського суду від  05 червня 2007 року, комунальне підприємство Житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м. Сімферополя було зобов’язано продовжити строк дії договору оренди нежилого приміщення загальною площею 37,1 кв.м., розташованого за адресою: м. Сімферополь, вул. Краснознаменна, 89-91/34  з фірмою „Інкар”, вимоги позивача у даній справі щодо розірвання договору  оренди та виселення фірми „Інкар” не підлягають задоволенню.

За  даних обставин правових підстав для задоволення апеляційної скарги комунального підприємства Житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м. Сімферополя не вбачається.

Аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, статтею 105  Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу комунального підприємства Житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району м. Сімферополя залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду  Автономної Республіки Крим від 18 вересня 2007 року у справі № 2-13/19394-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  І.В. Антонова

Судді                                                                                Л.М. Заплава

М.І. Ткаченко