ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"04" грудня 2007 р.                                                  Справа № 11/275а

За позовом: Державного підприємства „Торговий дім „Сіверщина”

14000, м. Чернігів, вул. Котляревського, 38

До: Державної податкової інспекції у м. Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

Про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії

Суддя  Ю.М.Бобров

Секретар О.Ю.Михальова

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

Від позивача: Братерський Г.М. –дов. від 22.08.07 р. № 60-01-01/106,

Григор Н.В. –заступник директора, дов. від 24.04.07 р. № 60-01-01/53.

Від відповідача: Ступак С.О. –ст. держподатінспектор, дов. від 14.05.07 р. № 5083/9/10-010.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем –Державним підприємством „Торговий дім ”Сіверщина” подано адміністративний позов до Державної податкової інспекції у м. Чернігові про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов’язання його вчинити дії.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування, викладені у позовній заяві.

У позовній заяві позивач вказує на те, що відповідач не звертався до суду з письмовою заявою з вимогами до ДП „Торговий дім „Сіверщина” у порушеній 19.08.05 р. справі № 5/241Б про  банкрутство ДП „Торговий дім „Сіверщина”, тому податковий борг підприємства у сумі 146663,70 грн. по податку на додану вартість, який виник до 19.08.05 р., вважається погашеним. Але відповідач цей податковий борг підприємства не погасив та не відобразив в картці особового рахунку підприємства.

Позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявляється у непогашенні податкового боргу, та зобов’язати відповідача відобразити в обліковій картці підприємства погашення 146663,70 грн. податкового боргу по ПДВ, який виник до 19.08.05 р.

Відповідач у письмових запереченнях на адміністративний позов з позовними вимогами не погоджується, посилаючись, зокрема, на відсутність підстав та правового механізму погашення податкового боргу позивача.

Представник відповідача підтримав заперечення з мотивів, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача, суд встановив наступне.

Державне підприємство „Торговий дім „Сіверщина” зареєстровано як суб’єкта підприємницької діяльності –юридичну особу, взято на податковий облік в ДПІ у м. Чернігові, зокрема, зареєстровано як платника податку на додану вартість.

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону України ”Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.92 р. № 2343-ХІІ (далі –Закон № 2343) конкурсні  кредитори за вимогами, які виникли  до  дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського  суду письмові  заяви  з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає (ч.2 ст. 14 Закону № 2343).

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою господарського суду Чернігівської області від 19.08.05 р. було порушено провадження у справі № 5/241Б про банкрутство ДП „Торговий дім „Сіверщина”.

На 19.08.05 р. позивач мав податковий борг з податку на додану вартість в сумі 146663,70 грн., в тому числі 619,16 грн. пені.

Ініціюючим кредитором у газеті „Голос України” № 11 (3761) від 20.01.06 р. було опубліковано оголошення про порушення даної справи.

Протягом 30 днів з дня опублікування в офіційному друкованому органі цього оголошення, ДПІ у м. Чернігові як конкурсний кредитор (абз. 6 ст. 1 Закону  № 2343), письмової заяви до суду з вимогами до ДП „Торговий дім „Сіверщина” не подавала. Вимоги щодо 146663,70 грн. податкового боргу з ПДВ у справі № 5/241Б не були заявлені відповідачем взагалі. Тобто відповідач не скористався своїм правом заявити до божника грошові вимоги.

Ухвалою суду від 07.06.07 р. провадження у справі № 5/241Б припинено у зв’язку з виконанням боржником усіх зобов’язань перед кредиторами, визнано ДП „Торговий дім „Сіверщина” вільним від боргів та продовжено підприємницьку діяльність підприємства.

Отже, відповідно до вищенаведених норм Закону № 2343, ДПІ у м. Чернігові зобов’язана була погасити податковий борг позивача з ПДВ в сумі 146663,70 грн., який виник до дня порушення провадження у справі № 5/241Б про банкрутство (19.08.05 р.) та відобразити в обліковій картці особового рахунку позивача погашення цього боргу.

На день прийняття рішення по справі ці дії відповідачем не вчинені, тому суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими.

Щодо посилання відповідача на відсутність правового механізму погашення податкового боргу позивача, то суд звертає увагу на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвала, постанова господарського суду підлягають обов’язковому виконанню підприємствами, установами, посадовими особами.

Статтею 11 Закону України „Про судоустрій України” визначено, що судові рішення, які набрали закрої сили, є обов’язковими до виконання усіма органами держвлади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об’єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на території України.

Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої наказом ДПА України 18.07.05 р. № 276, зареєстрованого в Мін’юсті України 02.08.05 р. за № 843/11123, визначено, що під погашенням податкового боргу за певним видом платежу слід розуміти зменшення абсолютного значення від’ємного сальдо розрахунків платника з бюджетом та пені, підтверджені відповідним документом (п. 11.4).

Тобто відповідним документом, підтверджуючим погашення податкового боргу позивача, є обов’язкове до виконання рішення (ухвала) суду, яке набрало законної сили.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не протирічить приписам Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у позивача наявний матеріально –правовий інтерес у тому, щоб дані його картки особового рахунку правильно відображали фактичний стан платежів до бюджету.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАСУ всі здійснені позивачем судові витрати підлягають присудженню з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 94, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної податкової інспекції у м. Чернігові, яка виявляється у непогашенні податкового боргу Державного підприємства „Торговий дім ”Сіверщина” (14000, м. Чернігів, вул. Котляревського, 38, код. 21391080) по податку на додану вартість в сумі 146663,70 грн., який виник до 19.08.2005 року.

3. Зобов’язати Державну податкову інспекцію у м. Чернігові відобразити в картці особового рахунку Державного підприємства „Торговий дім „Сіверщина” (14000, м. Чернігів, вул. Котляревського, 38, код 21391080) з податку на додану вартість погашення 146663,70 грн. податкового боргу по податку на додану вартість, який виник до 19.08.2005 року.

4. Присудити з Державного бюджету України (р/р 0002 в ГУДКУ у Чернігівській області, МФО 853592, код 22825965) здійснені Державним підприємством Торговий дім „Сіверщина” (14000, м. Чернігів, вул. Котляревського, 38, п/р 0513 в КАБ „Демарк” м. Чернігова, МФО 353575, код 21391080) судові витрати у сумі 6,80 грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була  подана у строк, встановлений цим Кодексом,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не  скасовано,  набирає  законної  сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява.

Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Чернігівської області.

Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі, відповідно до ст. 163 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом двадцяти днів після  подання заяви про апеляційне оскарження.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні 04.12.07 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова суду в повному обсязі виготовлена 10.12.07 р.

Сторони можуть отримати копію постанови, виготовлену в повному обсязі, подавши відповідну заяву на ім’я судді через канцелярію суду.

Суддя                                                                                Ю.М.Бобров