ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

20.11.07                                                                                           Справа№ 13/319А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,   при секретарі Щигельській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ПП „Матадор Плюс”, м.Львів

до відповідача: ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0/28828 від 21.12.06р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Бричкіна О.А. –в.о. директора

Від відповідача: Більо І.В. –ст.держ.под.інсп.юр.від.

Відкрито провадження у справі за позовом ПП „Матадор Плюс”, м.Львів до ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, м.Львів про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0/28828 від 21.12.06р.

Позивачем позов в судовому засіданні підтримано з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачем  позов заперечено з підстав, викладених у відзиві на позов.

З”ясовано:

ДПІ у Шевченківському районі м. Львова на підставі направлення № 1582 від 30

листопада 2006 року в порядку ч. 1 ст. 11-1 Закону України «Про державну податкову

службу в Україні»проведено планову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності ПП «Матадор плюс», за результатами якої складена акт від 14.12.12006 року №854/355/23-031/31219116 та винесено податкове повідомлення-рішення №/0/28828 від 21.12.06р., яким донараховано податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 5693,44 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 1708,00 грн..

В акті перевірки зазначено, що підприємством, за відсутності

податкової накладної № 8 від 30.09.06 р., складеної ТОВ "Дар"я люкс" на суму ПДВ

5693,44 грн., дану суму безпідставно включено до складу податкового кредиту за

вересень 2006 р.

ПП "Матадор Плюс" не погоджується із висновками, викладеними у акті перевірки та, відповідно, з винесеним рішенням, оскільки вищезазначена податкова накладна була представлена перевіряючому до закінчення терміну перевірки, тим самим документально підтверджено право на податковий кредит в сумі 5693,44 грн. у відповідному періоді.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши зібрані по справі докази, господарським судом відзначається наступне:

згідно п.п..7.4.1. п.7.1. ст.7 Закону України від 03.04.97р. № 168/97-ВР "Про податок на додану вартість" ( із внесеними змінами і доповненнями), податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх  подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності пп.7.2.3 п.7.2. ст.7 вказаного Закону, податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобов'язань продавця і являється звітним податковим документом та одночасно розрахунковим документом.

Підпунктом 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону передбачено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку: у зв"язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними  чи митними деклараціями (іншими подібними документами).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе

відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством,

нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом

документами.

Відповідно до п.7.2.6 Закону, податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

У разі відмови з боку постачальника товарів (послуг) надати податкову накладну або при порушенні ним порядку її заповнення отримувач таких товарів (послуг) має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум цього податку до складу податкового кредиту.

Згідно з пп. 4.2.3 п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 20.12.2000 року № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями), обов'язок того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених підпунктом 4.2.2 цього пункту, є помилковим, покладається на платника податків, за винятком випадків, визначених пунктом 4.3 цієї статті. Однак, аргументи, наведені в позові платника податків, не спростовують порушень, зафіксованих в акті перевірки та не можуть бути підставою для визнання нечинним податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 вказаного Закону та підпункту 6.1.3 пункту 6.1 Інструкції про порядок застосування штрафних: (фінансових) санкцій органами державної податкової служби (затвердженої наказом ДПА України 23 березня 2001 року за № 268/5459, із змінами та доповненнями), у разі, коли за даними документальних перевірок результати діяльності платника податків свідчать про заниження суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях і контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.В адміністративному позові відмовити повністю.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя