ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  34/502

08.11.07

За позовом
Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»

до
1) Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»
2) Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська»

про
стягнення 5 505,75 грн.

Суддя
Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –
Підлужняк С.О. (довіреність від 12.10.2007 № 273);

від відповідача 1 –
від відповідача 2 –
Костерний Д.О. (довіреність від 26.10.2007 № 2683-ню);
не з’явився.

У судовому засіданні за згодою сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариства «Вінницяоблпаливо»(далі –Позивач) звернулось до господарського суду з позовом до  Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-західна залізниця»(далі –Відповідач-1) та до Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська»(далі –Відповідач-2) про стягнення 5 505,75 грн. вартості втраченого вантажу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач-1 та Відповідач-2  несуть відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, а тому Відповідач-1 та Відповідач-2 повинні сплатити Позивачу вартість втраченого вантажу.

01.11.2007 Позивач відповідно до статті 22 ГПК України уточнив позовні вимоги, а саме просив пропорційно в залежності від їх вини стягнути з відповідачів 4 719,60 грн. вартості втраченого вантажу.

Відповідач-1 позов не визнав, свої заперечення мотивував тим, що його вини у втраті Позивачем свого вантажу не має, крім того, відповідно до пункту «а»статті 111 Статуту залізниць України Відповідач-1 звільняється від відповідальності якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Також Відповідач-1 зазначає, що Відповідач-2 не виконав вимоги пункту 5 Правил перевезень вантажів у вагонах відкритого типу (затверджено наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 796/5987), а саме не вжив ніяких додаткових заходів щодо збереження вантажу під час перевезення.

15.10.2007 Відповідач-1 подав заяву про застосування позовної давності при поданні Позивачем позову до суду.

Вказана заява мотивована тим, що Позивачем пропущений шестимісячний термін для подання позовів до залізниці згідно статті 136 Статуту залізниць України, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 Статуту залізниць України.

Відповідач-2 позов не визнав свої заперечення мотивував тим, що відповідальність за недостачу вантажу повинен нести Відповідач-1.

У судовому засіданні 01.11.2007 було оголошено перерву до 08.11.2007.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2006 залізничний вагон № 67607655 було прийнято Відповідачем-1 до перевезення, що підтверджується залізничною накладною № 48603829, копія якої міститься в матеріалах справи.

У вказаній залізничній накладній зафіксовано загальна вага вантажу, яка становить 69 000 кг.

30.11.2006 під час слідування вагону № 67607655 через станцію Знам'янка Одеської залізниці виявлено заглиблення, течію вантажу з першого люка праворуч, деформацію кришки першого люка та зазор між кришкою люка і поперечною балкою шириною 30 мм на всю довжину кришки. Деформація люка старого походження покрита іржею.

30.11.2006 був складений акт загальної форми № 10879, в якому зазначено, що  течія вантажу усунена працівниками станції Знам'янка за допомогою дошки та паклі.

30.11.2006 був складений акт загальної форми № 10894, в якому зазначено, що при подальшому огляді вагону № 67607655 на знеструмленій колії було виявлено на поверхні вантажу посередині заглиблення довжиною 4500мм по всій ширині вагону заглибленням до стелі вагону до першого люка. Течії вантажу немає, перший люк праворуч зароблений дошкою та паклею. Є захисне маркування, в містах заглиблень маркування порушене.

Таким чином, по прибуттю вагона № 67607655 на станцію Знам'янка була в наявності течія вантажу, яка для збереження вантажу під час перевезення, усунена працівниками станції, що підтверджується актом загальної форми № 10879 від 30.11.2006. В подальшому, після усунення течії, вагон № 67607655 був оглянутий на знеструмленій колії, де під час огляду цього вагону течії вантажу вже не було.

30.11.2006 був складений акт про технічний стан вагона (контейнера) № 1019, в якому зазначено, що вагон № 67607655 технічно несправний.

30.11.2006 на станції Знам'янка в доповненні до актів загальної форми         № 10879 та №10894 від 30.11.2006 був складений комерційний акт АЭ № 878547/1353/36, яким зафіксовано недостачу 13 800 кг вугілля та встановлено, що вагон технічно несправний,  що підтверджується вищевказаним актом № 1019 від 30.11.2006. Опис навантаження вантажу в розділі «Д»вказаного комерційного акта відповідає акту загальної форми №10894 від 30.11.2006.

21.05.2007 Позивач направив Відповідачу-1 та Відповідачу-2 претензію № 40/164.

04.06.2007 Відповідач-1 надав Позивачу відповідь на вказану претензію, у якій зазначив, що відповідальність за недостачу вантажу несе Відповідач-2.

11.06.2007 Відповідач-2 надав Позивачу відповідь на вказану претензію, у якій зазначив, що вказана претензія не може бути задоволена, оскільки відповідальність за недостачу вантажу повинен нести Відповідач-1.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного  вантажу, очищені від залишків  вантажу,  сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Згідно з пунктом «а»статті 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж  надійшов  у  непошкодженому  вагоні (контейнері) з непошкодженими  пломбами  відправника  чи  без  пломб,  коли  таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження  вантажу під час перевезення.

Пунктом «г»статті 111 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує  норм природної  втрати  і  граничного розходження визначення маси.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до залізничної накладної від 28.11.2006 № 48603829 вантаж завантажувався засобами Відповідача-2, маса вантажу визначена Відповідачем-2, що вказано в даній накладній та підтверджується підписом представника Відповідача-2, без участі  Відповідача-1.

Відповідно до пункту 5 Правил перевезень вантажів у вагонах відкритого типу (затверджено наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 796/5987) перед навантаженням вантажів, які містять дрібні фракції, відправник зобов'язаний пересвідчитися, що перевезення у даному вагоні не призведе до втрати вантажу.

Згідно з пунктом 6 Правил перевезень вантажів у вагонах відкритого типу з  метою  забезпечення  збереженості  всіх  вантажів,   що перевозяться   у   вагонах відкритого   типу,   на  їх  поверхню відправником  наноситься  захисне  маркування  або  застосовується  покриття  плівкою  (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Частиною 3 статті 27 Статуту залізниць України встановлено, що під час перевезення вантажів, які змерзаються і здуваються, відправник зобов'язаний вжити відповідних профілактичних заходів. Залізниця може відмовити в перевезенні у разі невжиття відправником зазначених заходів. У разі  невиконання зазначених вимог відповідальність за втрату або пошкодження вантажу, що виникли з цієї причини, несе відправник.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших  вимог,  що  звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).

Вищевказана стаття 526 ЦК України кореспондується із статтею 193 ГК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в залізничній накладній від 28.11.2006 № 48603829 зазначено, що вантаж марковано вапном, а у комерційному акті АЭ № 878547/1353/36 від 30.11.2006 вказано, що нанесено захисне маркування вантажу, каток Відповідачем-2 не застосовувався.

Отже, Відповідач-2 частково вжив додаткових заходів щодо збереження вантажу під час перевезення, що також підтверджується актом загальної форми № 10879 від 30.11.2006.

Таким чином, з’ясувавши всі обставини справи суд дійшов висновку про те, що вантаж був втрачений з вини Відповідача-2 оскільки він неналежним чином виконав свої зобов’язання, так як не у повній мірі вжив заходи щодо уникнення втрати вантажу Позивача при перевезенні.

Враховуючи вищевикладене, Відповідач-2 повинен відшкодувати Позивачу вартість недостачі вантажу у сумі 4 719,60 грн.

15.10.2007 Відповідач-1 подав заяву про застосування позовної давності при поданні Позивачем позову до суду.

Відповідно до пункту 5 статті 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб’єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 136 Статуту залізниць України встановлено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється терміном відповідного до статті 134 цього Статуту.

Статтею 134 Статуту залізниць України визначено, що вищезазначений  термін обчислюється  з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для позовів про відшкодування недостачі вантажу.

Таким чином, оскільки настанням події при визначенні терміну для пред'явлення даного позову є день видачі вантажу, позовна давність обчислюється з 03.12.2006, тобто з дня видачі вантажу на станції призначення Могилів-Подільський Південно-Західної залізниці, і спливає 03.06.2007, а Позивач подав позов до суду 05.09.2007, що підтверджується відбитком штемпеля на поштовому конверті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява Відповідача-1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові до Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»відмовити.

Позов до Відкритого акціонерного товариства «Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська»задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Центральна збагачувальна фабрика «Нагольчанська»(94638, Луганська область, м. Антрацит, смт Дубівський, , р/р 0248 в Луганській філії АКБ «Форум», МФО 304870, а у випадку відсутності коштів із будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь  Відкритого акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»(21021, Вінницька область, Ленінський район, м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 122,  , р/р в Вінницькому ЦВ ПІБ, МФО 302571) 4 719  (чотири тисячі сімсот дев’ятнадцять) грн. 60 коп. за втрату вантажу, 102 (сто дві) грн. витрат по сплаті державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денногс строку з дня його підписання.

Суддя
Сташків Р.Б.

Рішення підписано 15.11.2007