ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

25.09.07                                                                                           Справа№ 28/201А

12 год. 30 хв.

За позовом: Державної податкової інспекції у Жовківському  районі, м. Жовква  Львівської області

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібороб”, с. Липник Жовківського району Львівської області

про  стягнення заборгованості перед бюджетом в сумі  17114 грн. 66 коп. за рахунок активів платника

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: не з”явився

Від відповідача: Градюк О.І. –ліквідатор

Позов заявлено Державною податковою інспекцією у Жовківському  районі  до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібороб” про стягнення заборгованості перед бюджетом в сумі  17114 грн 66 коп за рахунок активів платника.

Заявою про зменшення позовних вимог від 10.09.2007 року  №13223/8/10-0 (вх.№ 19320 від 11.09.2007 року) позивач просить  суд  стягнути  з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібороб” пеню  з  моменту виникнення  простроченої заборгованості перед  державним бюджетом  та станом на 01.04.2007 року  в розмірі 12340,47 грн згідно розрахунку  пені.

В судове засідання  25.09.2007 року позивач явки уповноваженого представника не забезпечив, на адресу суду направив письмове клопотання про відкладення  розгляду справи у зв”язку із хворобою представника позивача. В судових засіданнях, що відбулися раніше, представник позивача позовні вимоги підтримував.

В судовому засіданні представник відповідача  проти позову заперечив з посиланням  на ст.23 Закону України  „Про відновлення платоспроможності боржника  або визнання його банкрутом”, відповідно до якої з дня  прийнятті господарським судом  постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється  нарахування  неустойки (штрафу, пені) по всіх  видах  заборгованості банкрута; вимоги за зобов”язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час  проведення процедур банкрутства, можуть  пред”являтися  тільки  в межах  ліквідаційної процедури.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин справи та прийняття рішення.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (розпорядження, довідки,  розрахунок пені,  рішення,  договір,  лист та інші документи, наявні в матеріалах справи).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Хлібороб” зареєстроване Розпорядженням Представника Президента України у Жовківському  районі за №153 від  30.06.1992 року, а згідно Розпорядження Голови Жовківської районної  державної  адміністрації від 17.02.1998 року  за №132 було перереєстровано  з СП „Хлібороб” у СГ ТзОВ  „Хлібороб”, включене до ЄДРПОУ і присвоєно код 03761194.

Як вбачається із матеріалів справи, між відповідачем та ВДК у Жовківському районі  було укладено договір від 09.10.1997 року  про надання  фінансової допомоги  на проведення  комплексу робіт в осінньо-зимовий період  1997/1998 року. Договір укладений  на підставі Постанови КМУ  від 11.09.1997 року №1003 „Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо-зимовий період 1997/98 року”, згідно договору відповідачу було надано бензин та дизельне пальне на суму 6330 грн. Фінансова допомога повинна бути повернута до 01.10.1998 року.

Дані обставини  справи були встановлені  Рішенням господарського суду Львівської області  від 19.04.2005 року  по справі  №2/235-6/72, яким було вирішено стягнути з відповідача 6330 грн неповернутої фінансової допомоги. Згідно ч.1 ст. 72 КАС України - обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Нарахування пені здійснюється з моменту  виникнення  простроченої заборгованості  перед державним бюджетом і передбачено постановою КМ України  від 14.12.1995 року за №1002 та наказом  Мінфіну  від 30.04.1996 року №88 (зареєстрованим в Мінюсті 24.05.1996 року за №247/1272).

Станом на 01.04.2007 року   відповідачу нараховано пеню  у розмірі  12340,47 грн за період починаючи з 01.10.1998 року, яка ним не сплачена(згідно розрахунку).

Згідно п.4 ст. 17 Бюджетного кодексу України, у разі невиконання юридичними особами своїх зобов'язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених державою або під державні гарантії, інших гарантованих державою зобов'язань, та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії, плати за користування цими позичками органи стягнення застосовують механізм стягнення цієї заборгованості у порядку, передбаченому законом для стягнення не внесених у строк податків і неподаткових платежів, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна боржників.

Статтею 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визначено в 2007 році органи державної податкової служби України органами стягнення заборгованості юридичних осіб перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками та фінансовою допомогою, наданою на поворотній основі.

Докази вжиття відповідачем заходів погашення пені  в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки позивач не позбавлений права звернутися з позовом про стягнення коштів з відповідача в суд. Стаття 23 Закону України  „Про відновлення платоспроможності боржника  або визнання його банкрутом” лише передбачає, що вимоги повинні бути пред’явлені в межах процедур банкрутства, але не забороняє пред’являти вимоги в межах процедур банкрутства, які визнані судовим рішенням.

Судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.2-1, п. 3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібороб” (місцезнаходження: 80318,  с. Липник Жовківського району Львівської області, ідентифікаційний ) до бюджету пеню в сумі 12340 грн 47 коп.

3.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Хлібороб” (місцезнаходження: 80318,  с. Липник Жовківського району Львівської області, ідентифікаційний ) в дохід державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м.Львова, , код платежу 22090200)  – 123 грн. 40 коп. –судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя