ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  30/399

13.11.07

За позовом  Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення”

до                  Комунального підприємства „Київдорсервіс”

про                стягнення  750 471,45 грн.

Суддя  Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача           Шмаров Ю.О. –представник за довіреністю № б/н від   20.08.07.

Від відповідача      Бичківська І.С. –представник за довіреністю № 7/1803 від 17.03.07.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення” до Комунального підприємства „Київдорсервіс” про стягнення з відповідача на користь позивача 750 471,45 грн. заборгованості за Договором  оренди нежилих приміщень № 24 від 01.01.07.

Позові вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору оренди нежилих приміщень № 24 від 01.01.07. не виконав свої зобов’язання перед позивачем по сплаті орендної плати за користування орендованим майном, внаслідок чого у Комунального підприємства „Київдорсервіс” виникла заборгованість перед Закритим акціонерним товариством „Київміськоформлення”.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.07. порушено провадження у справі № 30/399, розгляд справи було призначено на 13.11.07. о 14-30.

В призначеному судовому засіданні 13.11.07. представником позивача  на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було подано заяву по уточнення позовних вимог, відповідно до якої ЗАТ „Київміськоформлення” просить суд додатково стягнути з КП „Київдорсервіс” заборгованість, яка включає в себе вартість оренди та електроенергії в сумі  414 542,85 грн.

В судовому засіданні 13.11.07. представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву (враховуючи уточнення позивача), відповідно до якого КП „Київдорсервіс” позов ЗАТ „Київміськоформлення” визнає в повному обсязі та зобов’язується сплатити борг  позивачу в сумі 1 165 014,30 грн.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.07. між Закритим акціонерним товариством „Київміськоформлення” (Орендодавець) та Комунальним підприємством „Київдорсервіс” (Орендар) було укладено Договір  № 24 оренди нежилих приміщень (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1)Орендодавець передав Орендарю в строкове платне користування нежилі приміщення загальною площею 1 576,8 кв. м, за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотсбкий, 56.

У відповідності до п. 3.1 Договору, Орендар зобов’язався сплатити Орендодавцю орендну плату та за надані послуги в сумі  1 043 275,58 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору, Орендар зобов’язався своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування приміщенням.

У відповідності до п. 3.3 Договору встановлено, що плата перераховується Орендарем, незалежно від наслідків його діяльності на рахунок Орендодавця щомісяця, не пізніше 5-го числа місяця наступного за місяцем, за який сплачується плата.

Як вбачається з п. 10.1 Договору, сторонами було встановлено строк дії Договору з  01.01.07. по 01.09.07.

Але, як зазначає позивач, КП „Київдорсервіс” в порушення умов Договору та чинного законодавства, не сплатив  ЗАТ „Київміськоформлення” за користування орендованим майном та електроенергію, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість в сумі 1 165 014,30 грн.

Крім того, позивач зазначає, що відповідач продовжує користуватись спірним майном по теперішній час, та не здійснює розрахунки за нього.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають  задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором свого обов’язку  по сплаті орендної плати за користування орендованим приміщенням та сплаті електроенергії не виконав, а тому позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення” слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

В зв’язку з тим, що позивачем сплачено державне мито в більшому розмірі, ніж це передбачено Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито”, зайво сплачена сума в розмірі 08,01 грн. підлягає поверненню Закритому акціонерному товариству „Київміськоформлення”.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення” задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства „Київдорсервіс” (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 56, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення” (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 56, ) 1 165 014 (один мільйон сто шістдесят п’ять тисяч чотирнадцять) грн. 30 коп. –заборгованості, 11 650 (одинадцять тисяч шістсот п’ятдесят) грн. 14 коп. –державного мита та 118 грн. 00 коп.  –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. На підставі даного рішення повернути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства „Київміськоформлення” (03151, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 56, ) 8 (вісім) грн. 01 коп. –зайво сплаченого державного мита.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 Т.М. Ващенко

Дата підписання

рішення 23.11.2007.