ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2007 р.
Справа  № 25-34/196-07-4023

За позовом:  Білгород-Дністровської об’єднаної державної податкової інспекції Одеської області

до відповідачів: 1. ТОВ „ПРОФВІСНИК”

2. ТОВ „ПРОФВІСНИК” в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК”

про розірвання договору та  стягнення вартості безпідставно набутого майна в сумі          4316,60 грн.

Суддя           Малярчук І.А.

В  судових засіданнях приймали участь представники:

Від позивача:  Алексєєнко Т.І., довіреність №17514/10 від 15.12.05р., Бабич Н.В., довіреність №17513/10 від 15.12.05р., Коваленко В.Д., довіреність  №8375/01 від 14.06.07р.

Від відповідача ТОВ „ПРОФВІСНИК”: не з’явився

Від відповідача ТОВ „ПРОФВІСНИК  в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК”:  не з’явився

В засіданні  07.11.07 р. приймали участь представники:

Від позивача:  Алексєєнко Т.І., довіреність №17514/10 від 15.12.05р.

Від відповідача ТОВ „ПРОФВІСНИК”: не з’явився

Від відповідача ТОВ „ПРОФВІСНИК  в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК”:  не з’явився

Суть спору: про розірвання Договору „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від 25.03.04р. №4035/24, укладеного між Білгород-Дністровською ОДПІ та     ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК”;

про стягнення з ТОВ „ПРОФВІСНИК” в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” на користь державного бюджету  вартості безпідставно набутого майна в розмірі 4316,60 грн.

Білгород-Дністровська ОДПІ Одеської області  звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до  ТОВ „ПРОФВІСНИК”, Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” про про стягнення  3453,28 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області  від 18.06.07 р. позовну заяву Білгород-Дністровської ОДПІ Одеської області  на підставі п.5 ст.81 ГПК України  залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.07.07 р. ухвалу господарського суду Одеської області від  18.06.07 р. було скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Одеської області.

Ухвалою від 10.08.07 р. справу №34/196-07-4023  було прийнято до свого провадження суддею Малярчук І.А., у зв’язку з чим справі  присвоєно № 25-34/196-07-4023.

В процесі розгляду справи представник позивача надав суду уточнення та доповнення до позовної заяви від 24.09.07р., уточнення до позовної заяви від 22.10.07 р. за вх.№24113,   від 07.11.07р. вх.№25330, де уточнив заявлені позовні вимоги і виклав їх у вищенаведеній остаточній редакції.

Ухвалою від 24.09.07 р. господарським судом на підставі  ч.2 ст.24  ГПК України здійснено заміну первісного  відповідача Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” на належного відповідача ТОВ „ПРОФВІСНИК  в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК”.

Відповідач ТОВ „ПРОФВІСНИК”  у судові засідання не з’являвся, письмових заперечень щодо позову не подав.

Відповідач ТОВ „ПРОФВІСНИК  в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” у судові засідання не з’являвся, письмових заперечень щодо позову не подав.

Справа розглядається  у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши  доводи сторони, суд встановив наступне:

26.03.04 р. між Білгород-Дністровською ОДПІ  (Замовник) та ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК” (Виконавець) був укладений договір №4035/24 „Про реалізацію окремих видів належного державі майна”, відповідно до п.1 якого Виконавець  зобов’язується за дорученням  Замовника здійснити реалізацію  металобрухту в кількості  18,5 тон, що обліковується Замовником. Замовник передає, а Виконавець  приймає  для реалізації лише те майно, яке обліковується Замовником, згідно  пункту 1 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, затвердженого Постановою КМУ від 25.08.1998 р. №1340.

Відповідно до п.2.1 Договору  Замовник зобов’язаний у складі комісії, створеної за вимогами  пункту 7  Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, затвердженого Постановою КМУ від 25.08.1998 р. №1340, передати Виконавцю  майно для реалізації в натурі за місцем його знаходження.

Згідно п.п. 3.1, 3.2, 3.4  Договору Виконавець  зобов’язаний особисто і з максимальною  вигодою для Замовника провести реалізацію майна у строк не більше  1 місяця після отримання акта  опису, оцінки та передачі майна на реалізацію; прийняти майно  за місцем його знаходження  для реалізації згідно акту опису, оцінки та передачі майна; реалізацію майна здійснити за ціною, не меншою, ніж зазначена  в пункті 4.3 цього Договору.

Оцінка майна  проводиться  у відповідності з пунктами  7 та 8  Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, затвердженого Постановою КМУ від 25.08.1998р. №1340. Остаточна ціна майна                       (з урахуванням комісійної  винагороди Виконавця, та податку на додану вартість, нарахованого на цю винагороду), за якою Виконавець  повинен  реалізувати майно зазначається в акті опису, оцінки та передачі майна (п.п.4.1, 4.3 Договору).

Відповідно до п.п.5.1, 6.2 Договору, розрахунки Виконавця з Замовником за прийняте для реалізації майно проводиться Виконавцем не пізніше  семи  банківських днів із дня  реалізації шляхом перерахування  належних сум  (за винятком  комісійної винагороди  та ПДВ) згідно з вказівками  Замовника у акті  опису, оцінки та передачі майна. З метою погодження  поточних зобов’язань  сторін за цим договором, Виконавець  зобов’язаний щомісячно, до 3  числа місяця, що йде за звітним, надавати Замовнику вичерпну інформацію  щодо майна: яке було реалізовано у звітному місяці; яке знаходиться на реалізації на останнє число звітного місяця; яке знаходиться на відповідальному зберіганні до прийняття  відповідного рішення щодо реалізації (повернення).

Пунктами 2, 3 Постанови КМУ від 25.08.1998 р. №1340  „Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним” передбачено, що кошти, одержані  від реалізації майна,  конфіскованого за рішенням суду, та іншого майна, що переходить у власність держави, крім  вилученого  митними  органами  майна,  щодо  якого  винесено рішення суду про конфіскацію, та коштів зазначених у пункті 3 цієї постанови,  зараховуються до державного бюджету з вирахуванням сум комісійної   винагороди,  що  надається  підприємству, установі, організації, якій доручається  розпоряджатися  майном згідно  з укладеною угодою. Комісійна винагорода, розмір якої не повинен перевищувати 20 відсотків суми  коштів, одержаних  від   реалізації   майна, встановлюється на договірній основі.

Відповідно до п.9 вищенаведеного Порядку,  майно, зазначене у пункті 1 цього Порядку, передається для подальшого розпорядження ним на підставі  акта  опису,  оцінки та передачі  майна,  в  тому  числі  реалізується  через  торгівельні підприємства, аукціони, біржі,  з якими укладені угоди  на  його реалізацію  відповідно  до  пунктів  12  і  13  цього  Порядку...

На початку кожного року місцеві  податкові  інспекції  із залученням органів,  що вилучають та обліковують майно, визначають на конкурсній основі торгівельні підприємства, яким доручатиметься реалізація майна,  з обов'язковим занесенням їх до єдиного реєстру торгівельних підприємств, який ведеться цими інспекціями... Угоду з торгівельним підприємством,  якому доручатиметься реалізація майна,  укладає керівник або особа, що  його  заміщає, відповідного органу державної податкової служби, митного органу в межах повноважень, установлених законодавством. Угоди з торгівельними  підприємствами  на  реалізацію  майна укладаються лише після   включення їх до єдиного  реєстру торгівельних підприємств та організацій (п.п.12, 13 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним).

З витягу з Єдиного  державного реєстру підприємств та  організацій України  від 12.06.07 р. за вих.№13-4089 вбачається, що станом на 03.04.07 р. Одеська філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” значиться в Єдиному  державному реєстрі підприємств та  організацій України.

Відповідно до змісту  листа Державної податкової  адміністрації в Одеській області  від 16.03.04 р. за вих.№4233/22-0026, за рішенням  Комісії з розгляду та узгодження  рішень регіональних органів ДПС про включення підприємств до Єдиного  реєстру торговельних  організацій, яким надається право  реалізації  безхазяйного  та іншого майна, що перейшло  у власність держави, ТОВ „ПРОФВІСНИК” внесено  до   Єдиного  реєстру торговельних  підприємств м. Одеси та Одеській області, у 2004 році за №5.

На виконання вимог Договору позивач передав на підставі  акту №2 опису, оцінки та передачі  майна, ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК” металобрухт в кількості 18,5 тон за ціною однієї тони в розмірі 233,33 грн. на загальну суму 4316,60 грн.,  для його  реалізації.

Однак, відповідач свої зобов’язання за договором №4035/24 не виконав належним чином, оскільки, як зазначає позивач, станом на 24.09.07 р. з боку ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК”, чи то ТОВ „ПРОФВІСНИК” відсутні  будь-які відомості щодо реалізації переданого йому безхазяйного майна  та відповідно  останнім не перераховані кошти від реалізації безхазяйного майна  до державного бюджету.

З підстав неналежного виконання  відповідачем зобов’язань, Білгород-Дністровська ОДПІ надіслала до ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК”  лист  від 25.09.07 р. за №4115/10, в якому повідомила про розірвання Договору  №4035/24  „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від 26.03.04 р. та звернулась з вимогою  про повернення  відповідачем безхазяйного майна –металобрухту в кількості  18,5 тон або перерахування  його вартості за виключенням комісійної винагороди, всього в сумі 3453,28 грн. Вказаний лист ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК”  залишено  без відповіді.

Проаналізувавши обставини даної справи, та положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позивачем позовних вимог з огляду на наступне.

За своєю правовою природою Договір  №4035/24  „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від 26.03.04 р. є договором комісії.

Відповідно до ст.1011, ч.ч.1, 5  ст.1013 ЦК України за   договором   комісії  одна   сторона    (комісіонер) зобов'язується за  дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Комітент повинен  виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір  може  бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у  разі  істотного  порушення  договору другою  стороною  та в інших випадках,  встановлених договором або законом.      Істотним є таке порушення стороною договору,  коли  внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Приймаючи до уваги те, що Одеською філією ТОВ „ПРОФВІСНИК” не було вчинено будь-яких дій на виконання взятих на себе зобов’язань за Договором №4035/24  „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від 26.03.04 р., а також в матеріалах справи відсутні докази звернення ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК” до позивача з будь-якими клопотаннями або повідомленнями щодо майна, переданого йому на реалізацію, суд дійшов висновку про те, що ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК” припустилася істотного порушення  Договору №4035/24  „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від     26.03.04 р., що є підставою для суду для його розірвання.

Таким чином, є правомірними та обґрунтованими заявлені  позивачем позовні вимоги щодо розірвання Договору №4035/24  „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від 26.03.04 р., укладеного між Білгород-Дністровською ОДПІ та ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК”.

З огляду на розірвання судом вищенаведеного договору, є правомірними заявлені позивачем позовні  вимоги щодо стягнення з ТОВ „ПРОФВІСНИК” в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” 4316,60 грн. вартості безпідставно набутого майна на користь державного бюджету, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи ( потерпілого) без достатньої правової підстави   (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї норми застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

З огляду на те, що, судом було  встановлено надання позивачем ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК” відповідно до умов Договору №4035/24  „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від 26.03.04 р., металобрухту в кількості 18,5 тон за ціною однієї тони в розмірі 233,33 грн. на загальну суму 4316,60 грн. на підставі  акту №2 опису, оцінки та передачі  майна для  реалізації, а також встановлено істотне порушення ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК” своїх договірних зобов’язань, що стало підставою для розірвання договору судом, заявлена позивачем позовна вимога щодо стягнення з ТОВ „ПРОФВІСНИК” в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” 4316,60 грн. вартості безпідставно набутого майна на користь державного бюджету є правомірною та обґрунтованою, у зв’язку з чим підлягає  судом задоволенню.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З огляду на проаналізовані матеріали справи та чинне законодавство, суд задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги в повній мірі, у зв’язку з чим розриває Договір №4035/24  „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від 26.03.04 р., укладений між Білгород-Дністровською ОДПІ та Одеською філією ТОВ „ПРОФВІСНИК” та стягує з ТОВ „ПРОФВІСНИК” в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” 4316,60 грн. вартості безпідставно набутого майна на користь державного бюджету.

Витрати по оплаті держмита та витрати по оплаті  послуг з ІТЗ судового процесу віднести за рахунок відповідача відповідно до ст. ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49,  82- 85 ГПК  України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Розірвати Договір „Про реалізацію окремих видів належного державі майна” від 25.03.04р. №4035/24, укладений між Білгород-Дністровською ОДПІ та  ОФ ТОВ „ПРОФВІСНИК”.

3. Стягнути з ТОВ „ПРОФВІСНИК” в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” (м. Одеса, вул. Степова, 18, кв. 20, )  на користь державного бюджету України, р/р №0011, одержувач –Відділення  держказначейства в Білгород-Дністровському районі, , код бюджетної  класифікації 31010000, банк одержувач –Управління  Державного казначейства в Одеській області, МФО 828011 -      4316  (чотири тисячі триста шістнадцять) грн. 60 коп. вартості безпідставно набутого майна.

4.Стягнути з ТОВ „ПРОФВІСНИК” в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” (м. Одеса, вул. Степова, 18, кв. 20, ) на користь державного бюджету України рахунок № 0008, одержувач: Головне Управління Державного казначейства у Одеській області, , банк одержувача: Головне Управління Державного казначейства у Одеській області, МФО 828011 - 187 ( сто вісімдесят сім) грн. державного мита.

5. Стягнути з ТОВ „ПРОФВІСНИК” в особі Одеської філії ТОВ „ПРОФВІСНИК” (м. Одеса, вул. Степова, 18, кв. 20, ) на користь державного бюджету  рахунок №0008, Банк одержувач –ГУДКУ в Одеській області, МФО -828011, одержувач –ГУДКУ в Одеській області, код ЕДРПОУ -23213460, код бюджетної класифікації 22050000 ( символ звітності 259)  118 (сто вісімнадцять) гривень витрат на послуги з ІТЗ судового процесу.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного   строку з дня його прийняття.

Накази видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України,      після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                       Малярчук І.А.