ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2007 р.
10:00

Справа №  14/426/07

30.10.2007 р. 10 год. 00 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі  м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Робоча, 2-а.

до відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю “Миколаївського проектно-конструкторського центру”, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1.

про
стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  в сумі 300 099,73 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Стрекалова А.П., довіреність від 06.11.06.

Від відповідача
Представник не з’явився

Предмет спору: стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  в сумі 300 099,73 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву та доказів, що його обґрунтовують, не надав, представник у судове засідання не з’явився.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд –

встановив:

Відповідно до ст. 14, 15  Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV відповідач є страхувальником та платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-І-IV від 09.07.2003 року страхувальник зобов’язаний сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду .

За результатами господарської діяльності  у зв’язку з несплатою страхових внесків за  березень –травень 2007 року відповідач станом на 18.07.2007 року  має заборгованість  перед ПФУ у розмірі  300099,73 грн., у тому числі:

-          внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування –207927,81 грн.

-          штрафні санкції в сумі 66 676,36 грн.

-          пеня в розмірі  25 495,56 грн.

Наявність заборгованості з внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування  підтверджується поданими відповідачем до органу ПФУ розрахунками страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за березень –травень 2007 року, згідно яких відповідачем  нараховано до сплати та не сплачено 207927,81 грн. – страхових внесків.

Крім цього, за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування на підставі п.2 ч.9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” до відповідача застосовані штрафні санкції в загальній  сумі 66676,36 грн. та нарахована пеня  в загальному розмірі 25495,56 грн., що підтверджується рішеннями про застосування штрафних санкцій та пені від 04.04.2007 року № 5045/03, від 03.05.2007 року № 7910/03, від 29.05.2007 року № 9504/03.

Вказані рішення відповідачем отримані, що підтверджується підписом керівника на корінцях поштових повідомлень (а.с.12-14), та станом на день розгляду справи не оскаржені.

Відповідно до п. 3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” територіальним органом Пенсійного фонду України відповідачу була надіслана вимога про сплату боргу від 03.07.2007 року (а.с. 11).

Згідно ч.3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” оскільки  страхувальник,  який  одержав вимогу територіального  органу  Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного  фонду має  право   звернутися   до  господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Миколаївського проектно-конструкторського центру”, м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 1, на користь Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєві, 54030, м. Миколаїв, вул. Робоча, 2-а, , заборгованість у сумі  300099,73 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя