ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 р.
№ 13/383

Вищий  господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді
Добролюбової Т.В.

суддів
Гоголь Т.Г., Швеця В.О.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод” від 07.06.07.

на постанову

Луганського апеляційного господарського суду від 29.05.07

у справі

на дії

за позовом

до

про

№ 13/383

Державної виконавчої служби у Попаснянському районі

Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовмашсервіс”

Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод”

стягнення 166 236,59 грн.

Ухвалою від 15.07.07 розгляд касаційної скарги призначено на 11.10.07. У зв’язку з відпусткою судді Гоголь Т.Г, розпорядженням Заступника Голови Вищого господарського суду України від 10.10.2007 для розгляду 11.10.07 касаційної скарги у цій справі  призначено колегію суддів у складі: Добролюбової Т.В. - головуючого, Рогач Л.І., Швеця В.О. Ухвалою від 11.10.07  розгляд скарги відкладено на 25.10.07. Касаційна скарга 25.10.07 розглядається   у постійному складі колегії суддів.

Представники сторін у судове засідання не з’явилися, належно повідомлені про час і місце розгляду касаційної скарги.

доповідач: Добролюбова Т.В.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовмашсервіс" у липні 2006 року звернулося з позовом про стягнення з Державного підприємства "Попаснянський вагоноремонтний завод" інфляційних втрат -  130225,74 грн. та 3% річних - 36010,85грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач наголошував на тривалому терміні виконання наказу господарського суду Луганської області від 09.02.2004 у справі №8/519 про примусове стягнення з підприємства боргу у розмірі 762352,46грн. При цьому, позивач посилався на приписи статті 625 Цивільного кодексу України, пункту 4 Роз'яснень Вищого господарського суду України від 12.05.1999 №02-5/223.

Рішенням господарського суду Луганської області від 16.10.2006, прийнятим суддею Яресько Б.В. та залишеним без змін постановою  Луганського апеляційного господарського суду від 14.12.06,  позовні вимоги задоволено. Судові рішення вмотивовані обґрунтованістю позовних вимог та приписами статей 610, 625 Цивільного кодексу України, статей 43, 33, 35 Господарського процесуального кодексу України.

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Добролюбової Т.В.- головуючого, Рогач Л.І., Продаєвич Л.В., постановою від 29.03.07 переглянуті рішення та постанову у справі  залишив без змін, а касаційну скаргу Державного підприємства "Попаснянський вагоноремонтний завод"  залишив без задоволення.

Державним підприємством “Попаснянський вагоноремонтний завод” під час виконання рішення суду заявлялися численні скарги на  дії  Державної виконавчої служби у Попаснянському районі. Зокрема, Державним підприємством “Попаснянський вагоноремонтний завод” були заявлені скарги, в яких останній просив визнати неправомірними дії Державної виконавчої служби у Попаснянському районі з винесення постанов про примусове виконання наказу господарського суду Луганської області №13/383 та визнати недійсними наступні постанови: про відкриття виконавчого провадження ВП 2822623 від 09.02.07; про стягнення виконавчого збору від 22.02.07 №2822623; про арешт коштів боржника від 22.02.07 та накладення арешту на кошти  за наказом №13/383, а саме у: 1)ВАТ КБ “Промекономбанк” МФО 334992 №260081466 (російський рубль), №260081466 (евро); 2) Донецький філії АБ “Експрес-Банк” МФО 335838 №№014, 015, 016, 017, 109, 0110; 3) ГУДКУ у Луганській області м. Луганськ МФО 804013, №№1212, 1212, 1212; 4) в Рег. Упов. Лікв. Банку “Україна” м. Луганськ МФО 304698 №80, №6030; 5)Первомайському відділені ВАТ “Добу” № 53, 253; 6) філії “Залізничне відділення ПІБ” м. Київ, МФО 322153 №25; 7) ФАКБ “Національний кредит” м. Попасна МФО 304847 №602, № 602, №602, №602; 8) Філії “Лунагське центральне відділення ПІБ” м. Луганськ МФО 304308, №912, №602;9) ФАБ “Егергобанк” в м. Луганськ МФО 304803 №1. Обґрунтовуючи  вимоги  заявник  вказував, що вказані постанови прийняті з порушенням норм Закону України “Про виконавче провадження”.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 19.04.07, прийнятою суддею Яресько Б.В., вказані вимоги Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод” задоволено. Вмотивовуючи ухвалу суд дійшов висновку про порушення органом виконання судового рішення при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 2822623 від 09.02.07 приписів статті 20 Закону України “Про виконавче провадження”,  Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої служби до іншого або виконавчої групи, від одного державного виконавця до іншого, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 17.05.2004 №38/5. Суд встановив відсутність мотивованої постанови посадової особи про передачу виконавчого провадження та акт приймання - передачі.  При цьому, місцевий суд зазначив, що з моменту набрання чинності Закону України “Про внесення змін до Законів України “Про державну виконавчу службу” та “Про виконавче провадження” щодо реформування органів державної виконавчої служби” від 22.12.06 №521-V, державні виконавчі служби втратили повноваження з примусового виконання рішень суду і відповідно їх дії з примусового виконання рішень є незаконними.

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: Журавльової Л.І., Іноземцевої Л.В., Медуниці О.Є., постановою від 29.05.07, ухвалу господарського суду першої інстанції скасував та відмовив Державному підприємству “Попаснянський вагоноремонтний завод” у задоволені скарг.  Апеляційний суд посилаючись на приписи статті 124 Конституції України, статей 5, 24 Закону України “Про виконавче провадження” встановив відсутність порушень, з боку державного виконавця ДВС Попаснянського району,  вимог Закону України “Про виконавче провадження”. Суд зазначив, що посилання місцевого суду на недотримання ВПВР ДВС Луганської області  Порядку передачі матеріалів виконавчого провадження не може бути підставою для визнання спірних постанов недійсними, адже, переданий був виконавчий документ, а не виконавче провадження. Суд визнав і відсутність підстав у державного виконавця для відмови у відкритті виконавчого провадження. Водночас, суд дійшов висновку, що реорганізація в системі органів державної виконавчої служби не має  впливати на виконавче провадження як завершальну стадію судового процесу.

Державне підприємство “Попаснянський вагоноремонтний завод” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову від 29.05.07 скасувати, як прийняту з порушенням норм  матеріального та процесуального права, а ухвалу просить залишити без змін. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник вказує на порушення апеляційним судом пункту 1 частини 2 статті 5, статті 7 Закону України “Про виконавче провадження”. Крім того, скаржник вказує на неприйняття судом до уваги того факту, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем умисно не зазначено - посадовою особою якого органу ДВС винесено спірні постанови, зокрема,  державним виконавцем ліквідованої ДВС Попаснянського району чи держвиконавцем новоствореного відділу ДВС Попаснянського РУЮ, який на той час не був зареєстрований. Скаржник вважає неправомірними дії ДВС у Попаснянському районі з винесення спірних постанов, оскільки вважає, що вони суперечать статті 19 Конституції України, Закону України “Про державну виконавчу службу”.

Від Державної виконавчої служби у Попаснянському районі, Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовмашсервіс” відзивів на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий  господарський  суд  України,  заслухавши  доповідь  судді  Добролюбової Т.В., перевіривши  матеріали справи і доводи  касаційної скарги, правильність застосування судом приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом апеляційної інстанції приписів матеріального і процесуального законодавства.

Господарськими судами попередніх інстанцій установлено, що предметом скарги є вимога Державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” про визнання незаконними дії ДВС у Попаснянському районі з винесення постанов в межах виконавчого провадження за наказом №13/383, а самі постанови недійсними. Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод”. Відповідно до преамбули Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV  цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.  Згідно  приписів статті 4 Закону України “Про державну виконавчу службу” державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 3 Закону України „Про виконавче провадження” примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів,  визначених цим Законом. Господарськими судами установлено, що  09.02.2007 державною виконавчою службою у Попаснянському районі винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №2822623 за наказом господарського суду Луганської області №13/383, який одержаний від відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Луганської області  у зв'язку з прийняттям 06.02.07 постанови про закінчення виконавчого провадження. В межах виконавчого провадження 22.02.07 Державною виконавчою службою у Попаснянському районі винесені постанови про стягнення виконавчого збору та накладення арешту на кошти боржника в фінансових установах в межах зведеного виконавчого провадження.  Згідно зі статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному законом України "Про виконавче провадження". Статтею 5 Закону України “Про виконавче провадження” унормовано, що державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до статті 24 названого Закону державний виконавець зобов’язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред’явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим Законом та пред’явлений до виконання до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачеві, боржникові та органу, який видав виконавчий документ. Суд апеляційної інстанції установив, що до ДВС у Попаснянському районі був переданий наказ у справі №13/383. Реорганізація в системі органів державної виконавчої служби не може впливати на виконавче провадження як  завершальну стадію судового процесу. Відтак, визнається обґрунтованим висновок апеляційного суду про те, що спірні постанови прийняті уповноваженим органом, державним виконавцем в межах повноважень та у спосіб, передбачений Законом України “Про виконавче провадження”. Відтак, визнається вірним і висновок апеляційного суду щодо прийняття оскаржуваних постанов уповноваженим органом. Статтею 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що складовими судового розгляду є забезпечення ефективного і в межах розумного строку виконання ухваленого судом рішення. За таких встановлених обставин, не вбачається правових підстав для скасування  переглянутої постанови у справі та задоволення касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України,  Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 29.05.07 у справі №13/383 залишити без змін.

Касаційну скаргу Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод” від 07.06.07 залишити без задоволення.

Головуючий                                                                                Т.Добролюбова

Судді                                                                                      Т.Гоголь

В.Швець