ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  23/179

13.06.07

За позовом                         Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства  «Спецтехноекспорт»

до                                          Акціонерного товариства «ВАБанк»

третя особа, яка не

заявляє самостійних

вимог на предмет

спору, на стороні

відповідача              Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Глобус»

про                        визнання недійсними меморіальних ордерів та стягнення 1 237 967,97 грн.

Суддя Демидова А.М.

Представники:

від позивача                   Тришновський Є.М. – представник, Якубовський Я.Р. (13.06.2007р.)

від відповідача        Міщенко Є.А. –представник (13.06.2007р. не з'явився)

від третьої особи     не з'явився

Обставини справи :

Рішення винесено 13.06.2007 р.

Розгляд справи відповідно до ст. 77 ГПК України неодноразово відкладався.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними меморіальних ордерів № 1, № 2, № 3, № 4 АТ «ВАБанк»від 20.08.2004р. та стягнення з відповідача 1 237 967,97 грн. безпідставно отриманих грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.05.2007р. порушено провадження у справі за № 23/179 та призначено розгляд справи на 16.05.2007р.

Представник позивача у судовому засіданні 16.05.2007р. усно уточнив заявлені позовні вимоги, просить суд визнати недійсними меморіальні ордери № 1, № 2, № 3, № 4 АТ «ВАБанк»від 20.08.2004р. та стягнути з відповідача 1 237 976,97 грн. безпідставно отриманих грошових коштів (технічно помилково у позовній заяві було зазначено суму позовних вимог на 9 грн. меншу, ніж та сума, яка зазначена загалом в меморіальних ордерах).

Відповідач не визнає заявлені позовні вимоги та просить суд відмовити в задоволенні вимог Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт»- Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства  «Спецтехноекспорт»повністю.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.05.2007р. за ініціативою суду залучено до участі у справі № 23/179 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю “Консалтингова фірма “Глобус” та відкладено розгляд справи на 30.05.2007р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.05.2007р. розгляд справи відкладено на 07.06.2007р. у  звґязку з незґявленням у судове засідання представника третьої особи, яку було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи ухвалою суду від 16.05.2007р., про що свідчить відмітка на зворотньому боці зазначеної ухвали, та викликано у судове засідання представників сторін та третьої особи.

У судове засідання, призначене на 07.06.2007р., з'явився представник відповідача. Представники позивача та третьої особи у судове засідання не з'явились, хоча учасників судового процесу було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 30.05.2007 р., про що свідчить відмітка на зворотньому боці зазначеної ухвали, надісланою рекомендованими листами на адреси учасників судового процесу, що підтверджується фіскальним чеками поштової установи, оригінали яких долучені до матеріалів справи.

Станом на день слухання справи третьою особою вимоги ухвал суду від 16.05.2007р. та від 30.05.2007р. не виконано.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.06.2007р. розгляд справи відкладено на 13.06.2007р.

У судове засідання, призначене на 13.06.2007р., з'явився представник позивача. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 13.06.2007р. не з'явились,  хоча учасників судового процесу було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 07.06.2007 р., про що свідчить відмітка на зворотньому боці зазначеної ухвали.

Враховуючи те, що представник відповідача раніше був присутній у судових засіданнях, надав письмовий відзив та надавав усні пояснення по справі, а представники третьої особи у судові засідання не з'являлись, суд, відповідно до ст. 75 ГПК України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд –

В С Т А Н О В И В:

20.08.2004р. на підставі наказу № 8 про примусову сплату боргового зобов’язання у зв’язку із невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Глобус»своїх зобов’язань за кредитним договором № 110 від 01.08.2003р., пунктом 4.5.2 якого передбачено право банку здійснити договірне списання заборгованості, керуючись статтею 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а також враховуючи, що згідно з договором поруки від 01.08.2003р., укладеним між АТ «ВАБанк», ТОВ «Консалтингова фірма «Глобус»та Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт»- Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства  «Спецтехноекспорт», ДП  «Спецтехноекспорт»є солідарним боржником по кредитному договору № 110 від 01.08.2003р. Відповідач меморіальними ордерами № 1, № 2, № 3, № 4 повідомив позивача про примусове списання з його рахунку грошових коштів в розмірі 1 237 976,97 грн., в якості погашення зобов’язань за договором поруки б/н від 01.08.2003р.

Як свідчать матеріали справи, 01.08.2003р. між АТ «ВАБанк»- «банк»та ТОВ «Консалтингова фірма «Глобус»- «позичальник»був укладений кредитний договір № 110, відповідно до п.1.1 якого «банк»надав «позичальнику»кредит в сумі 1 150 000,00 грн. терміном до 01.12.2003р.

Пунктом 1.3 кредитного договору № 110 від 01.08.2003р. сторони передбачили, що позичальник зобов’язується забезпечити повне повернення банку кредиту згідно умов даного договору не пізніше 16 годин 01.12.2003р.

Сторонами по кредитному договору були укладені додаткові угоди № 1 від 01.12.2003р. та  № 2 від 12.01.2004р. до кредитного договору № 110 від 01.08.2003р., якими термін дії кредитного договору № 110 від 01.08.2003р. було продовжено на строк до 01.04.2004р.

Умовами кредитного договору № 110 від 01.08.2003р. передбачено, що банк має право примусово списувати з рахунку «позичальника» суму кредиту та відсотків за його користування у разі настання термінів платежів по погашенню кредиту та сплаті відсотків на підставі наказу про примусову сплату боргового зобов’язання згідно з нормативними документами Національного банку України (п.4.5.2 кредитного договору).

Розділом 5 постанови Правління Національного банку України від 29.03.2001р. № 135 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті»передбачено, що примусове списання (стягнення) коштів з рахунків платників дозволяється лише у випадках, установлених законами України.

Примусове списання (стягнення) суми боргового зобов'язання за кредитним договором здійснюється банком на підставі відповідного наказу в разі несвоєчасного погашення позичальником, що є клієнтом цього банку, кредиту або відсотків за його користування. Наказ про примусову сплату боргового зобов'язання, який видає банк-кредитор, засвідчується підписом голови правління банку або інших службових осіб, які мають повноваження на такий підпис відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідальність за достовірність даних, зазначених у наказі, несе банк, який видав цей наказ.

Таким чином, на примусове списання суми боргового зобов’язання банк мав право лише з Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова фірма «Глобус», яке є позичальником за кредитним договором № 110 від 01.08.2003р.

Посилання відповідача на договір поруки від 01.08.2003р. укладений між АТ «ВАБанк»- «кредитор», ТОВ «Консалтингова фірма «Глобус»- «боржник»та Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт»- Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства  «Спецтехноекспорт»- «поручитель», відповідно до умов якого «поручитель»зобов’язався перед «кредитором»відповідати за виконання «боржником»зобов’язань за кредитним договором № 110 від 01.08.2003р. в повному обсязі, а саме: погашення основної суми кредиту в сумі 1 150 000,00 грн. в терміни, зазначені в кредитному договорі; погашення відсотків згідно з умовами кредитного договору; інші виплати, що належать «кредитору»і такі, що випливають з кредитного договору (в т.ч. пені, штрафи, інші платежі) та примусове списання з поручителя боргового зобов’язання на виконання умов спірного кредитного договору, є безпідставним, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено, примусове списання боргового зобов’язання за кредитним договором з поручителя на підставі договору поруки.

Під списанням договірним слід розуміти (далі - договірне списання) - списання грошей, що банк здійснює згідно з дорученням його клієнта та в порядку, передбаченому в укладеному ними договорі (п. 4 розділу 1 Інструкції).

Фізичні та юридичні особи, що укладають між собою договори, передбачають у них право отримувача на договірне списання коштів з рахунку платника за його дорученням. Це право отримувач може використати в разі настання строку платежу, обумовленого в договорі з платником, або прострочення платником цього строку (розділ 7 Інструкції).

Доручення платників та розпорядження стягувачів про списання коштів з рахунків платники та стягувачі складають на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією.

Нормою статті 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність»передбачено, що у разі несвоєчасного погашення кредиту або відсотків за його користування банк має право видавати наказ про примусову оплату боргового зобов'язання, якщо це передбачено угодою.

З огляду на викладене, у відповідача були відсутні підстави на договірне списання з позивача коштів, оскільки укладеним між Акціонерним товариством «ВАБанк»- «банк»та Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт»- Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства  «Спецтехноекспорт» - «клієнт»договором на здійснення розрахунково-касового обслуговування від 13.12.2000р., умовами якого сторони передбачили, що «банк»відкриває «клієнту»додатковий поточний рахунок відповідно до інструкції НБУ «Про відкриття банкам рахунків у національній та іноземній валюті»та здійснює його розрахунково-касове обслуговування, Акціонерному товариству «ВАБанк» не надано право списання в односторонньому порядку грошових коштів, а відповідної згоди або відповідного доручення Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт»- Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства  «Спецтехноекспорт»на списання з його рахунку коштів Акціонерному банку «ВаБанк»не надавалося.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Законодавчо визначено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач неправомірно списав з рахунку позивача грошові кошти в сумі 1 237 976,97 грн., без будь-якої на те правової підстави, тому позов слід задовольнити, визнати недійсними меморіальні ордери №1, № 2, № 3, № 4 АТ «ВАБанк»від 20.08.2004р. та стягнути з відповідача 1 237 976,97 грн. безпідставно отриманих грошових коштів.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на відповідача.

Керуючись  ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. 215 ЦК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,  суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати меморіальні ордери Акціонерного товариства «ВАБанк»№ 1, № 2, № 3, № 4 від 20.08.2004р. недійсними.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «ВАБанк»(04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, к/р 1 в управлінні НБУ по Києву та обл., МФО 321024, ) на користь Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт»- Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства  «Спецтехноекспорт»(04073, м. Київ, пр-т. Московський, 7, р/р 603/980, АТ «ВаБанк», м. Київ, МФО 321637, ) 1 237 976 (один мільйон двісті тридцять сім тисяч дев’ятсот сімдесят шість) грн. 97 коп. безпідставно списаних грошових коштів боргу, 12 464 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят чотири) грн. 77 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
А.М. Демидова