ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"23" липня 2007 р.                                                                   Справа № А6/312-07

10:35 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого                                                    судді  Маляренка А.В.

при секретарі                                                             Петрової Л.М.

розглянувши адміністративну справу № А6/312-07

за позовом Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі, смт. Макарів

до СГ Товариства з обмеженою відповідальністю „Шепелицьке”, Макарівський район, с.

Мар”янівка

про стягнення 225,40 грн.

Представники:

від позивача         Федорченко О.О. (довіреність №б/н від 02.07.2007 р.)

від відповідача     не зґявився

обставини спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі (далі-позивач) до СГ Товариства з обмеженою відповідальністю „Шепелицьке” (далі-відповідач) про стягнення 225,40 грн.

Відповідно до пп. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 01.09.2005 р., спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносять до компетенції адміністративних судів і розглядаються за правилами КАС України.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.07.2007 р. провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду на 23.07.2007 р. на 10.35 год.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, своєчасно не сплатив внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в результаті чого утворилась заборгованість.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача без поважних причин в судові засідання 23.07.2007 р., не з’явився, письмовий відзив на позов та інші витребувані ухвалою суду від 09.07.2007 р. документи не подав, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується реєстрами відправки вихідної рекомендованої кореспонденції суду від  16.07.07 р. за № 582.

Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

встановив:

Згідно з п. 17 ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування” збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Об’єкт оподаткування, коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997р. №400/97-ВР.

Згідно Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне  страхування”  від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі по тексту –Закон України №1058-ІV) відповідач є платником страхових внесків до Пенсійного фонду і зобов’язаний своєчасно здійснювати обчислювання та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 6 ст. 20 Закону України № 1058-ІV страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

В порушення вимог вищезазначеного законодавства відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплатив страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування Управлінню Пенсійного фонду України у Макарівському районі, що підлягають сплаті за період з 01.04.2005 року по 18.06.2005 року на суму 225,40 грн. На час пред’явлення позовної заяви до суду підприємство в добровільному порядку суму не сплатило. Заборгованість підтверджується Розрахунком суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, поданого платником, яке знаходяться в матеріалах справи.

Згідно з ч. 2 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 вказаного Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмки).

Відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. виконавчі органи Пенсійного фонду мають право застосовувати до страхувальників фінансові санкції.

Про накладення фінансових санкцій, посадові особи органів ПФУ виносять рішення, які надсилаються страхувальникам. Вказані рішення є виконавчим документом, а тому суми зазначені в рішенні повинні бути сплачені боржником протягом 10-ти робочих днів з дня отримання рішення.

На час розгляду справи відповідач не надав суду доказів оплати суми заборгованості.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що вимога позивача  про стягнення                        225,40 грн. заборгованості є правомірною та обґрунтованою, а отже підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, у  справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Зважаючи на вищенаведене та керуючись  ст.ст. 17, 94, 160, 162, 163, 167, 263 п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського Товариства з обмеженою відповідальністю „Шепелицьке” (08051 Київська облласть, с. Мар?’янівка, Макарівський район, вул. Леніна, 1; р?р 260031449 в 5 КФ АППБ „Аваль”, МФО 322614, на користь Управління Пенсійного фонду України у Макарівському районі Київської області (08000, Київська обл., смт. Макарів, вул. Проектна, 5; р/р 14 в ГУ Ощадбанку в м. Києві та в Київській області, МФО 322669; код 22200722) 225 (двісті двадцять п’??ять) грн. 75 коп. заборгованості.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя