ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  33/353

20.12.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Винфорт»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл»

про стягнення 1 053 135,12 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Фольгін О.Л., представник за довіреністю б/н від 01.10.2007 року

від відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Винфорт»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл»про стягнення 1 053 135,12 грн. заборгованості за договором поставки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.10.2007р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Винфорт»та товариством з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл»укладено договір поставки № 02/01-06 від 02.01.2006 року.

На виконання своїх зобов’язань позивач відвантажив відповідачу партію товару –алкогольні напої на загальну суму 873 278, 52 грн., які згідно п.п. 3.2, 3.3 Договору мали бути оплачені наступним чином: 30% вартості шляхом передплати та 70 % вартості протягом 80 днів з моменту отримання товару.

Відповідач отримав товар згідно товарно –транспортних накладних:

№ РкС91_0004 від 17.01.2007 року на суму 138 903, 05 грн.;

№ РкС91_0005 від 17.01.2007 року на суму 198 466, 37 грн.;

№ РкС91_0047 від 20.03.2007 року на суму 116 219, 52грн.;

№ РкС91_0048 від 20.03.2007 року на суму 146 697, 19 грн.;

№ РкС91_0050 від 20.03.2007 року на суму 146 697, 19 грн.;

№ РкС91_0071 від 13.04.2007 року на суму 126 295, 20 грн., та відповідними товарно – транспортними накладними на переміщення алкогольних напоїв.

Повноважний представник відповідача отримав зазначений товар згідно довіреностей на отримання ТМЦ серії ЯМС № 619165 від 15.01.2007 року, серії ЯНР №422768 від 19.03.2007 року, серії ЯНР №422802 від 13.04.2007 року, без зазначення будь –яких претензій по кількості, якості  та асортименту.

Відповідач частково сплатив отриманий товар, а саме:

-          25.06.2007 року перераховано 55087,16 грн.;

- 09.07.2007 року перераховано 52300,00 грн.;

- 09.08.2007 року перераховано 15000,00 грн.;

- 31.08.2007 року перераховано 15000,00 грн., на загальну суму 87387,16 грн.

Таким чином, станом на момент подання позовної заяви вказані партії товару не були повністю оплачені, а отже, сума основного боргу складає 735 891, 36 грн.

13.12.2007 року представник позивача в судовому засіданні подав витребувані судом документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі від 26.11.2007 року. Також, позивачем було заявлено клопотання про забезпечення позову на задоволенні якого в судовому засіданні позивач не наполягав.

Відповідач в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не подав клопотань до початку судового засідання щодо відкладення розгляду справи не направляв, хоча матеріали справи містять докази належного повідомлення про час та місце судового розгляду (повідомлення про вручення №04731917, яке отримав представник відповідача Терещенко).

Після закінчення судового засідання,  до загального відділу канцелярії Господарського суду м. Києва надійшов (час надходження та реєстрації 12:33) лист відповідача з клопотанням перенести засідання по справам 33/351 та 33/353 у зв’язку з затримкою в одержанні ухвали, хоча в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення датоване 05.12.2007 року, отримане заступником директора Тищенко. При цьому жодних доказів в підтвердження зазначеної обставини до листа не додано, також не додано жодного документу в підтвердження повноважень особи (заступник директора ТОВ «Золотий Віл»), що його подала (довіреність, наказ на призначення тощо).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2007 року розгляд справи відкладено до 20.12.2007 року у зв’язку з необхідністю надання додаткових пояснень по справі та неявкою представника відповідача.

20.12.2007 року в судовому засіданні представник позивача надав пояснення та зазначив, що в товарно –транспортній накладній №РкС91_0050 від 20.03.2007 року допущено технічну помилку в графі де зазначений номер довіреності на отримання поставленого товару. Також, подав зміни та уточнення до позовної заяви, відповідно до якої просить стягнути суму основного боргу у розмірі 735 891, 36 грн., та перераховані штрафні санкції, а саме - пеню у розмірі 31 932,11 грн., штраф у розмірі 183 972, 84 грн., індекс інфляції у розмірі 52 483, 16 грн., та 12 290, 43 грн., річних, а також судові витрати, які складаються з державного мита у розмірі 10531,00 грн. та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, клопотань до початку судового засідання щодо відкладення розгляду справи не направляв, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявним в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням уточнень.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інші актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт наявності основної заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 735 891,36грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 4 ст. 231 ГК  України встановлено, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктами 4.1 та 4.2 Договору відповідач зобов’язаний сплатити позивачу пеню у розмірі 0,1% від суми неоплаченого товару за кожен день прострочки, а за прострочення понад 30 днів штраф у сумі 25 % від суми неоплаченого в строк товару.

Таким чином, дії відповідача, який порушив взятий на себе обов’язок, щодо оплати поставленого позивачем товару, є порушенням грошового зобов’язання та підпадають під встановлені договором штрафні санкції в частині прострочення оплати понад 30 днів тому, вимога позивача щодо стягнення з відповідача 25 % штрафу від суми неоплаченого в строк товару підлягає задоволення та складає 183 972,84 грн.

Відповідно  до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача щодо несвоєчасної сплати грошових коштів за поставлений товар, є порушенням грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 12290,430 грн. також підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення індексу інфляції у розмірі 52483,16 грн.

Відповідно  до  ч. 6  ст.  232  ГК  України нарахування штрафних санкцій за  прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Дії відповідача щодо несплати грошових коштів на користь позивача, є порушенням

грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме 31932,11 грн.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Золотий Віл»(01000, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23-Б, р/р 0 в АКБ «Форум», МФО 322948, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь товариства з обмеженою «Винфорт»(65012, м. Одеса, пров. В. Катаєва, З,  р/р 6 в АБ "Південний" МФО 328209, )

основного боргу у розмірі 735 891 (сімсот тридцять п’ять тисяч вісімсот дев’яносто одна) грн. 36 коп., пеню у розмірі 31 932 (тридцять одна тисяча дев’ятсот тридцять дві) грн. 11 коп., штраф у розмірі 183 972 (сто вісімдесят три тисячі дев’ятсот сімдесят дві) грн. 84 коп., індекс інфляції у розмірі 52 483 (п’ятдесят дві тисячі чотириста вісімдесят три) грн. 16 коп., та 3% річних у сумі 12 290 (дванадцять тисяч двісті дев’яносто) грн.  43 коп., а також державне мито у розмірі 10531 (десять тисяч п’ятсот тридцять одна ) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп., а всього 1 027 218( один мільйон двадцять сім тисяч двісті вісімнадцять) грн. 90 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Мудрий С.М.