Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" листопада 2007 р.                                                     Справа № 5/928-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Брагіної Я.В.

при секретарі Сульженко О.Л.

за участю представників сторін

від позивача не з'явився (були присутні в засіданні суду 08.11.07р. та 15.11.07р. Демчик Н.О. - дов. №4372 від 13.09.07р., а 08.11.07.  Демчук М.М. - приватний підприємець)

від відповідача Анциборенко Н.М. - дов. №9/1212 від 20.04.06р., Данилюк О.В. - дов. №2012 від 03.07.07р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Приватного підприємця Демчука Михайла Михайловича (м. Новоград-Волинський)

до Виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради (м. Новоград-Волинський)

про визнання протиправними і скасування окремих положень рішення

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування п.1 і п.2 рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 27.12.06р. №333 з доповненням рішенням №109 від 28.03.07р. "Про продаж алкогольних напоїв у місті".

Ухвалою суду від 06.09.07р. первісного відповідача - Новоград-Волинську міську раду  замінено на належного відповідача - Виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради.

Позивач та його представник в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені вчасно і належним чином. В судових засіданнях 08.11.07р. та 15.11.07р. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснили, що відповідач, приймаючи п.п. 1, 2 вищезазначеного рішення №333 від 27.12.06р., порушив права позивача як суб'єкта підприємницької діяльності, оскільки даним рішенням останньому заборонено здійснення роздрібної торгівлі алькогольними напоями, а відповідно до ліцензії  позивач вправі здійснювати торгівлю алкогольними напоями цілодобово. Крім того, пояснили, що в порушення вимог Закону України "Про місцеве самоврядування" відповідач не погоджував з позивачем місце, час роботи, зручний для населення, а також не  погодили рішення з представництвом Державного комітету України з питань державної регуляторної політики та підприємництва у Житомирській області. Просили суд задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача в засіданні суду проти позову заперечували, зазначили, що відповідач діяв в межах своїх повноважень відповідно до ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"., тото відповідач встановлює режим роботи - торгівлі алкогольними напоями, який повинен бути зручним для населення. Оскільки до виконавчого комітету надходили  багаточисельні звернення, скарги щодо заборони торгівлі алкогольними напоями в нічний час, то з метою  забезпечення правопорядку в місті, запобіганню  поширення алкоголізму і було прийнято рішення в межах компетенції відповідача. Вважають, що спірні рішення є регуляторними актами і їх було прийнято з дотриманням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Проекти рішень були оприлюднені в засобах масової інформації і розміщені на офіційній сторінці в  мережі Інтернет. Позивач неодноразово приймав участь в обговореннях рішень. Ніяких зауважень від останнього не надходило. Прийняті рішення не повинні погоджуватися  з відповідними територіальними органами  - Представництвом Держпідприємництва України в Житомирській області, оскільки спірні рішення не носили дозвільного характеру. Крім того, пояснили, що відповідач звертався із запитами до компетентних органів, які роз'яснили, що спірні рішення не є документом дозвільного характеру, тому не повинні погоджуватися Представництвом Держпідприємництва України в Житомирській області. Правомірність прийнятих рішень підтверджується і роз'ясненнями Верховної ради і Міністерства юстиції України.

Крім того, заявили клопотання про закінчення розгляду справи, оскільки позивач та його представник затягує розгляд справи, навмисно не з'являються в судове засідання.

Суд ухвалив закінчувати розгляд справи без представників позивача, оскільки в попередніх засіданнях всі матеріали справи були досліджені, клопотань у представника позивача не було.  У засіданні суду було оголошено перерву, в зв'язку із захворюванням представника позивача. Про те, що представник позивача здоровий свідчить той факт, що 26.11.07. останній знайомився із матеріалами справи, про що свідчить його заява.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.12.06р. Виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради прийнято рішення №333 від 27.12.06р. "Про продаж алкогольних напоїв у місті", пунктом першим якого встановлено години продажу алкогольних напоїв у всіх закладах торгівлі міста з 8:00 до 22:00 години, а також пунктом другим визначено наступні місця, на території яких забороняється продаж алкогольних напоїв, зокрема: міський парк культури і відпочинку, парк Перемоги, сквер слави, фортеця (а.с.13,т.1).

Рішенням відповідача №109 від 28.03.07р. п.2 вищезазначеного рішення №333 від 27.12.06р. доповнено, а саме, крім місць, вказаних в п. 2 рішення №333, також заборонено продаж алкогольних напоїв на зупинках транспорту загального користування громадян та у радіусі 30 метрів від них(а.с.14, т.1).

Згідно ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серія АВ  №223698 позивач - приватний підприємець Демчук Михайло Михайлович вправі здійснювати діяльність з роздрібної торгівлі алкогольними напоями в магазині, що знаходиться за адресою: м. Новоград-Волинський, вул. Вокзальна, 15-г (а.с.8, т.1).

Також позивачеві було видано дозвіл №365 від 07.11.06р. відповідачем, яким встановлено  режим роботи - цілодобово (а.с.9,т.1)

Посилаючись на те, що вищевказані рішення виконавчого комітету  Новоград - Волинської міської ради не відповідають вимогам чинного законодавства і прийняті органом місцевого самоврядування з перевищенням своїх повноважень, позивач просить суд визнати протиправним та скасувати п.1 та п.2 рішення №333 від 27.12.06р. з доповненням рішенням №109 від 28.03.07р. "Про продаж алкогольних напоїв у місті".

Проте, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне:

Відповідно до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах компетенції, визначених цим та іншими законами.

Підпунктами 1-4 частини б) статті 30 Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, а саме:

1) здійснення заходів щодо розширення та вдосконалення мережі підприємств житлово-комунального господарства, торгівлі, громадського харчування, побутового обслуговування, розвитку транспорту і зв'язку;

2) здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування населення підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, транспорту, зв'язку, за технічним станом, використанням та утриманням інших об'єктів нерухомого майна усіх форм власності, за належними, безпечними і здоровими умовами праці на цих підприємствах і об'єктах; прийняття рішень про скасування даного ними дозволу на експлуатацію об'єктів у разі порушення нормативно-правових актів з охорони праці, екологічних, санітарних правил, інших вимог законодавства;

3) здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо захисту прав споживачів;

4) встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Відповідно до пункту 7 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів  України "Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями" від 30 липня 1996 р. N854,  режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій встановлюється суб'єктом господарської діяльності за погодженням з органами місцевого самоврядування.

Отже, враховуючи вищевикладене, до компетенції  відповідача -  виконавчого  комітету Новоград-Волинської міської ради належить  право  встановлювати  зручний  для  населення  режим  роботи  підприємств  роздрібної  торгівлі. Тому прийняті  спірні рішення в межах компетенції відповідача.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Оскільки до виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради надійшло ряд звернень від громадян територіальної громади міста щодо врегулювання продажу алкогольних напоїв (а.с.40-43, 53-58 т.1), то відповідачем було прийнято спірне рішення №333 від 27.12.06р. "Про продаж алкогольних напоїв у місті".

Слід зазначити, що спірні рішення є регуляторними актами і їх було прийнято з дотриманням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", про  що свідчать матеріали справи, зокрема: рішення  двадцять сьомої сесії четвертого скликання №464 від 30.11.05р. "Про затвердження плану діяльності Новоград-Волинської  міської ради та її виконавчого комітету з підготовки проектів регуляторних актів на 2006 рік"  (а.с.105,т.1),   експертні висновки відповідальної  постійної комісії у здійсненні державної регуляторної політики щодо відповідності проектів рішеннь виконавчого комітету міської ради від 22.11.06 №286  "Про продаж алкогольних напоїв у місті" та рішення виконавчого комітету відповідача  від 14.02.07. №53 "Про доповнення до рішення виконавчого комітету міської ради від 27.12.06. №333" принципам регуляторної політики" (а.с.153,166 т.1), аналіз регуляторного впливу(а.с.164-165,т.1), експертний висновок відповідальної постійної комісії у здійсненні державної регуляторної політики щодо відповідності  проекту рішення виконавчого комітету міської ради від 14.02.07. №53 "Про доповнення до рішення виконавчого комітету міської ради від 27.12.06 №333 "Про продаж алкогольних напоїв у місті " принципам регуляторної політики (а.с.166, т.1)  та інші (а.с.154-163, т.1).

Спірні проекти рішення були оприлюднені в засобах масової інформації та розміщені на   офіційній сторінці в мережі Інтернет (а.с.32-38,т.1).

Крім того, з врахуванням приписів ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", забороняється продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зокрема:

- особам, які не досягли 18 років,

- у приміщеннях та на території дошкільних, навчальних закладів і закладів охорони здоров'я,

- у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, які здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивним товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій,

в   і н ш и х   м і с ц я х, в и з н а ч е н и х  о р г а н а м и  м і с ц е в о г о  с а м о в р я д у в а н н я.

Отже, органи місцевого самоврядування - відповідач має повноваження щодо визначення місця торгівлі, де забороняється продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Про що й зазначається у відповіді  за №06-2/11 - 1706 від 07.06.07 Комітету з питань державного будівництва, регіональної політики та місцевого самоврядування Верховної ради України і Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва №4213 від 12.06.07.  на запит відповідача, у якому  роз'яснюється,  що відповідач має право обмежувати продаж торгівлі  алкоголем і в  "і н ш и х  м і с ц я х", які  останній може визначати на свій розсуд, з урахуванням місцевих особливостей і інтересів відповідної територіальної громади(а.с. 64, 67 т.1). Аналогічне роз'яснення міститься і в   листі за №19-14-385 від 07.06.07. Міністерства юстиції  України, в якому повідомляється,  що згідно  з  положеннями  частини  першої  статті 15-3  вищезазначеного закону, до  відання  органів місцевого  самоврядування  віднесено  визначення "і н ш и х  м і с ц ь",  тобто  не  передбачених  даним  Законом,  в  яких  заборонено  продажу  алкогольних  напоїв  та  тютюнових  виробів.

Законодавством  не  визначено  поняття "іншими  місцями,  визначеними  органами  місцевого  самоврядування",  тим  самим  законодавець  віддав  на  розсуд  органів  місцевого  самоврядування  самостійно,  з  урахуванням  місць  визначених   у  зазначеному  Законі,  визначати  й  інші  місця  в  яких  забороняється  здійснення  продаж  алкогольних  напоїв  та  тютюнових  виробів (а.с.65,т.1).

Слід зазначити, що здійснення  державної регуляторної  політики  органами  та  посадовими  особами  місцевого  самоврядування  проводиться  відповідно  до  вимог  ст. 31-38  Закону  України  "Про  засади  державної  регуляторної  політики  у  сфері  господарської  діяльності",  відповідно  до  яких  проекти  регуляторних  актів  не  підлягають  погодженню  з  відповідними  територіальними  органами,  за  винятком   проектів  регуляторних  актів  з  питань  дозвільного  характеру.

З врахуванням приписів підпунктів 2 та 35 пункту 5 Положення про представництво Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 28.12.04р. №148 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.05р. за №34/10314, представництво відповідно до покладених на нього завдань розглядає в установленому порядку розроблені місцевими органами виконавчої влади проекти регуляторних актів, що подаються на погодження, і відповідні аналізи регуляторного впливу та приймає рішення про погодження цих проектів або відмову в їх погодженні; забезпечує у межах своїх повноважень надання інформаційних послуг та консультацій з питань упровадження в регіоні державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, державної політики щодо дозвільної системи в сфері господарської діяльності, розвитку підприємництва, ліцензування господарської діяльності, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Визначення документа дозвільного характеру наведено в ст. 1 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", згідно з якою це дозвіл, висновок, погодження, свідоцтво тощо, який дає суб'єкту господарювання право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач звертався до  Представництва у Житомирській  області Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва про погодження спірних рішень, але  зазначені акти повернуті без розгляду, в зв'язку з тим, що не підлягають погодженню як такі, що не носять дозвільного характеру (а.с.155, т.1).

Оскільки рішення органу місцевого самоврядування про визначення місць, де заборонено торгівлю алкогольними напоями є адміністративно-запобіжним заходом, а не документом дозвільного характеру, тому  не потрібно було його погоджувати з територіальними органами (представництвами) Держкомпідприємництва України.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає доводи позивача щодо необхідності погодження  спірного рішення з представництвом Держкомпідприємництва України та щодо перевищення повноважень відповідачем, в тому числі і на посилання позивача на протест  Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури  при прийнятті спірних рішень.

Судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо не погодження з ним  режиму торгівлі алкогольними напоями, оскільки його доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема: протоколом засіданням круглого столу, на яких був присутній позивач, який ніяких зауважень  щодо спірних рішень не висловлював (а.с.44-52,т.1), а також протоколами громадських слухань. Проекти  рішення  були оприлюднені в  засобах  масової  інформації  та розміщені на офіційній сторінці в  мережі  Інтернет (а.с. 32-38, т.1). Проте, будь - які  зауваження  і  пропозиції  щодо  оприлюдненого   проекту  рішення  від позивача  до відповідача не надходили.

Таким чином, на підставі викладеного, суд приходить до висновку що спірні рішення прийняті в межах компетенції, відповідають  вимогам  чинного  законодавства, а  тому відмовляє  в  задоволенні  позову.

Судові  витрати  покладаються  на  позивача.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167, 254, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Згідно ст.ст. 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржувати постанову в апеляційному порядку повністю або частково.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня  складення її в повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані заяви подаються до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ, постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                       Брагіна Я.В.

Дата підписання постанови у повному обсязі: 03 грудня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу;

3 - відповідачу;