СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.07                                                                                 Справа № 16/458

Суддя  Шеліхіна Р.М., розглянув матеріали справи за позовом

Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода", м.Луганськ

до Луганського міського комунального підприємства "Теплокомуненерго", м.Луганськ

про стягнення 6110478 грн. 44 коп.

при секретарі судового засідання Буймирській О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Шапка Д.А., дов. від 22.11.06. №53;

від відповідача –Гонцул І.А., дов. від 16.01.07. №2-д,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості згідно договору на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.05. №326 у розмірі 6110478,44 грн.

Відповідач у відзиві від 12.10.07. №15/42/4/2417 вказує, що він заборгував позивачеві за послуги з водопостачання та водовідведення по договору від 01.01.05. №326 суму 3859523,11грн. і позов в цій частині визнає.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.10.07. надав суду акт звірення взаємних розрахунків, направлений для підписання та узгодження суми боргу позивачем, з визнаною сумою 5215161,67грн. Заявою, зданою до суд в засіданні 30.10.07., представник відповідача визнав позов в сумі 5215161,67грн. за послуги з водопостачання та водовідведення по договору від 01.01.05. №326.

Решту позовних вимог представник відповідача заперечив у зв’язку з незгодою з розрахунком позивача вартості послуг по водопостачанню протягом періоду з 01.01.06. по 31.12.06., про що позивачеві було направлено відповідачем контррозрахунки на протязі вказаного періоду.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений договором строк.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Договором на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.05. №326, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобов’язань по сплаті вартості отриманих послуг і, відповідно, строку права вимоги у позивача: пунктом 6.2 вказаного договору встановлено, що остаточний розрахунок відповідач зобов’язаний зробити у триденний термін з дня отримання рахунків, наданих позивачем.

Матеріалами справи підтверджено належним чином факт постачання питної води та прийняття стоків позивачем відповідачеві при виконанні умов договору протягом періоду з січня 2006 року по грудень 2006 року (включно). Позивач належним чином довів суду факт надіслання відповідачу рахунків про водопостачання та водовідведення на суму позову і до матеріалів справи долучено рахунки з відміткою про отримання відповідачем та листи про направлення рахунків поштою. У судовому засіданні оглянуто оригінали груп-рахунків за спірний період без залучення до матеріалів справи рахунків у повному обсязі (біля 2000 листів). Факт надання рахунків на оплату підтверджено також тим, що відповідач протягом спірного періоду виконував контррозрахунки у зв’язку з незгодою щодо розміру оплати послуг. Розрахунки відповідача долучені до матеріалів справи представником підприємства (відповідача).

Таким чином, позивач виконав свої обов’язки перед відповідачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Статті 901-903 ЦК України зобов’язують відповідача виконати обов’язок по оплаті послуг  у відповідності до умов договору.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

При розгляді справи суд встановив, що відповідач не виконав свої обов’язки перед позивачем по оплаті наданих на його користь послуг на суму 6110478,44грн., чим порушив умови укладеного з позивачем договору на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.05. №326 в частині оплати за послуги і вимоги закону.

Заперечення представника відповідача проти розміру позовних вимог в частині 895316,77грн. (6110478,44грн. заявлено мінус 5215161,67грн. визнано відповідачем = 895316,77грн.) не обґрунтовано нормами права та суперечать умовам договору на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.05. №326, пункту 6.8, яким врегульовано дії відповідача по узгодженню розміру плати за послуги у разі його незгоди з розрахунками позивача. В порушення вимог ст.33,34 ГПК України представник відповідача не надав суду доказів виконання умов договору (пункту 6.8), тому відповідач зобов’язаний прийняти до оплати розрахунки позивача і оплатити їх у повному обсязі.

За таких підстав, з відповідача слід стягнути борг на користь позивача за договором на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.05. №326 в сумі 6110478,44грн. та позов слід задовольнити у повному обсязі на суму 6110478,44грн., оскільки позивачем доведено належним чином обставини правовідносин сторін за вказаним договором і заборгованість відповідача в розмірі позову, а заперечення не підтверджено матеріалами справи та суперечать умовам договору і вимогам закону.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст.526,629,901-903 ЦК України, керуючись ст.ст.33,34,43,49,п.5ст.78,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.            Позов задовольнити.

2.   Стягнути з Луганського міського комунального підприємства "Теплокомуненерго", м.Луганськ,  вул. «Куракіна», 23 «а», ід. код 24047779 на користь Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода", м. Луганськ, квартал ім. Пролетаріату Донбасу, 166, ід. код 32538783 борг в сумі 6110478,44грн., витрати по державному миту в сумі 25500грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення підписане 05.11.07.

Суддя                                                                                 Р.М. Шеліхіна