ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2007 р.
Справа 46/381

За позовом
Закритого акціонерного товариства “Дюна-Веста”

до
Приватного підприємства “Трікотвест”

про
стягнення 160 407,24 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача
Сидор С.Б. —представник за довіреністю від 11.10.2007 р.

від відповідача
не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2007 року Закрите акціонерне товариство “Дюна-Веста” звернулося до Приватного підприємства “Трікотвест” з позовом  № 661 від 07.09.2007 р. про стягнення 144 279,33 грн. боргу за передану продукцію та 16 127,91 грн. пені за час прострочки.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2007 р. № 46/381 та призначено справу до розгляду на 15.10.2007р.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив позов задовольнити з врахуванням письмових пояснень від 11.10.2007 р. № 740. Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача заявлені вимоги мотивовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов’язань з оплати товару відповідно до договору купівлі-продажу від 31.12.2005 р. № 3. У поясненнях від 11.10.2007 р. позивач зазначає, що після звірки розрахунків у травні 2007 року відповідач повернув позивачу товар на суму 2224,81 грн. Крім того, даними поясненнями позивач збільшує розмір пені до 19 263,50 грн.

Відповідач в засіданні не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника відповідач суд не повідомив, вимоги ухвали у справі № 46/381 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив. Враховуючи вищенаведене та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

31.12.2005 р. між Закритим акціонерним товариством “Дюна-Веста”  та Приватним підприємством “Трікотвест” укладено договір купівлі-продажу № 3, за умовами якого продавець (позивач) зобов’язується продати та передати у власність панчішно-шкарпеткову продукцію власного виробництва в асортименті, кількості та за цінами згідно з накладною, яка є невід’ємною частиною даного договору, а покупець (відповідач) зобов’язується прийняти та сплатити дану продукцію на умовах даного договору.

Відповідно до п. 5 договору від 31.12.2005 р. покупець сплачує продавцю за кожну партію продукції кошти в розмірі 20 % від суми поставленої продукції попередньо (по факту поставки), залишок коштів по даній поставці погашається на протязі 30 календарних днів.

Розрахунок відбувається шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця чи за іншою формою, що передбачена законодавством України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав перед відповідачем свої зобов’язання за договором –передав панчішно-шкарпеткову продукцію, що підтверджується видатковими накладними, копії який приєднані до матеріалів справи.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків від 31.05.2007 р. розмір дебіторської заборгованості відповідача перед позивачем становить 146 979,33 грн.

Приєднаними до матеріалів справи банківськими виписками стверджується, що після звірки розрахунків у травні 2007 року відповідач перерахував позивачу ще 2 800,00 грн.

З письмових пояснень від 11.10.2007 р. № 740 слідує, що відповідно до накладної від 28.09.2007 р. відповідач повернув позивачу товар на суму 2 224,81 грн.

Таким чином, станом на час розгляду справи розмір основного боргу відповідача складає 141 954,52 грн. (146 979,33 - 2 700,00 - 2 244,81 - 100).

Згідно з ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи зі змісту ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце слухання справи, без поважних причин не надав суду доказів на підтвердження відсутності заявленої до стягнення заборгованості.

Зважаючи на викладене, суд вважає вимоги позивача про стягнення основного боргу обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вимоги про стягнення 19 263,50 грн. пені за час прострочення виконання зобов’язання не можуть бути задоволені судом, оскільки її нарахування нормативно не обґрунтовано та не підтверджено належним розрахунком, у зв’язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Виходячи з п. 3 ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на збільшення позивачем розміру позовних вимог до 161 218,02 грн.  розрахунок судових витрат обумовлюється вказаною сумою. Переплачена сума державного підлягає поверненню позивачу згідно з ст. 47 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства “Трікотвест” (02002, м. Київ, вул. Луначарського, 22-а, ідентифікаційний код 32378796) на користь Закритого акціонерного товариства “Дюна-Веста” (80100, Львівська обл., м. Червоёноград, вул. Б. Хмельницького, 67,  ідентифікаційний  код 32285581) 141 954 (сто сорок одну тисячу дев’ятсот п’ятдесят чотири) грн. 52 коп. боргу, 1 419 (одну тисячу чотириста дев’ятнадцять) грн. 54 коп. державного мита та 103 (сто три) грн. 90 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позову відмовити повністю.

4.          Повернути з Державного бюджету України Закритому акціонерному товариству “Дюна-Веста” (80100, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67,  ідентифікаційний  код 32285581) зайво сплачене державне мито в розмірі 143 (сто сорок три) грн. 90 коп., перераховане платіжним дорученням № 10 від 04.04.2007 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справі № 46/381.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                             С.В. Шабунін

справа №  46/381

15.10.07

За позовом     ЗАТ" Дюна-Веста"

до                     П.П." Трікотвест"

про                    стягнення 160 407,24 грн.

Суддя  Шабунін С.В.

Шабунін С.В.