ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22" листопада 2007 р.                                                            Справа № А6/527-07

Суддя господарського суду Київської області Маляренко А.В, розглянувши справу

За позовом
Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Біла Церква

до
Військової частини А-1232, м. Біла Церква

про
стягнення 2131,09 грн.

секретар судового засідання: Поднєбес О.В.

за участю представників:

від позивача
Вітенко Л.С.(дов. №1193/10/25 від 30.07.07р.)

від відповідача
Шелудько О.Л. (дов. №220/96/д від 11.01.2007р.)

О б с т а в и н и    с п р а в и:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції до Військової частини А-1232 про стягнення 2131,09 грн. податкової заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 2.3 статті 2 та підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.07р. відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Справа розглядається після відкладення.

Представник відповідача в усних запереченнях на позовну заяву зазначає, що з позовними вимогами Білоцерківської ОДПІ не згоден повністю з наступних підстав:

- статтею 14 Закону України “Про Збройні Сили України” визначено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків;

- відповідно до статті 1 Закону України “Про правовий режим майна в Збройних Силах України” військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв'язку тощо.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд,

встановив:

Військова частина А-1232 як платник податків та інших обов'язкових зборів взята на облік в Білоцерківській ОДПІ 13.01.1999р. за №8.

Згідно Інструкції „Про порядок обліку платників податків” затвердженої наказом ДПА України від 19.02.1998 р. № 80 (далі –Інструкція) платник податків - це юридична або фізична особа, на яку згідно із законами України покладено обов’язок сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі). Відповідно до вимог зазначеної Інструкції при взятті на облік платника податків відділом ДПІ, у якому зареєстрована ця особа, відкривається облікова справа платника податків, яка формується із звітних документів, які подаються платником у період його діяльності.

Підпунктом 2 п. 1 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” від 25.06.1991 р. №1251-ХІІ на платників податків і зборів (обов’язкових платежів) покладено обов’язок подавати  до  державних  податкових   органів   та   інших державних органів відповідно до законів декларації,  бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів).

В порушення законодавства, відповідач не звітує до Білоцерківської ОДПІ щодо сплати податків за транспортні засоби протягом з 2006р.

25.06.07р. головним державним податковим інспектором відділу адміністрування майнових податків управління оподаткування фізичних осіб Білоцерківської ОДПІ у Київській області було проведено перевірку Військової частини А-1232 щодо своєчасності сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів

За результатами перевірки був складений Акт №2088/17/1/421 від 25.06.07р. (надалі-Акт), де зафіксовано порушення відповідачем вимог ч. 1 ст.5 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів” №1963-XII від 11.12.91р., а саме: сплата податку з власників транспортних засобів в сумі 1723, 00 грн. з порушенням термінів оплати. За несвоєчасну сплату податку згідно вимог пп. 17.1.7. п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III  від 21.12.00р. до відповідача застосовано штрафні санкції в розмірі 50%  від узгодженої суми податкового зобов’язання, тобто    861, 50 грн.

На підставі Акту Білоцерківською ОДПІ було винесено податкове повідомлення-рішення №000499171/466/2194 від 27.06.07р. про нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання в розмірі 861,50 грн.

Повідомлення-рішення надіслано відповідачеві, однак заборгованість не була погашена. Враховуючи такі обставини, відповідачеві було нараховано пеню на суму несплаченого податкового зобов’язання в розмірі 1269,59 грн.

Згідно довідки Білоцерківської ОДПІ №52742/7/24-1-005 від 18.10.07р. Військова частина А-1232 на момент подання позову має заборгованість по податку з власників транспортних засобів в сумі 2131,09 грн. (861,5грн штрафні санкції+1269,59грн. несплачена пеня).

Відповідно до ввідної частини Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів),включаючи збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття податкового зобов’язання, податкового боргу, як податкового зобов'язання узгодженого платником податків або встановленого судом, але не сплаченого у встановлений строк, а також пені, нарахованої на суму такого податкового зобов'язання.

Приписами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань  платників  податків  перед  бюджетами  та  державними цільовими фондами” передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов’язань забезпечення боргу. Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Також Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначений і порядок погашення податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням та порядок звернення стягнення на активи платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням. Зокрема, приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення узгодженої суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Стягнення коштів здійснюється шляхом надіслання банку, обслуговуючому платника податків, платіжної вимоги на суму податкового боргу або його частини. Продаж інших активів здійснюється на підставі рішення податкового органу, підписаного його керівником та скріпленого гербовою печаткою податкового органу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Проаналізувавши надані в судовому порядку документи та пояснення сторін, суд дійшов висновку, що представником позивача повністю доведено факт існування заборгованості відповідачі перед державним бюджетом.

Судові витрати розподіляються відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Військової частини А-1232 (09100, Київська обл. м. Біла Церква, Містечко, 3, буд. 1, ) в дохід державного бюджету на рахунок Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції (09117, Київська обл., м. Біла Церква, бул. 50-річчя перемоги, 12) 2131 (дві тисячі сто тридцять одну) грн. 09 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя                                                                                                 Маляренко А.В.