ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2007 р.
Справа 46/210-А

За позовом
Державної податкової інспекції у Печерському   районі міста Києва

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислові та продовольчі товари”

третя особа
Печерська районна у м. Києві державна адміністрація

про
припинення юридичної особи

Суддя Шабунін С.В.

Секретар судового засідання Бушеленко О.В.

Представники:

від позивача
Посвистак С.М. —представник за довіреністю від  31.10.2006 р. №14747/9/10-209

від відповідача
не з’явився

від третьої особи
не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з адміністративним позовом, яким просить припинити відповідача як юридичну особу у зв’язку з порушенням встановленого порядку подання податкової звітності. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2007 р. відкрито провадження у справі № 46/210-А відповідно до правил Кодексу адміністративного судочинства України.

Під час розгляду справи представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, припинивши державну реєстрацію відповідача.

Відповідач та третя особа у засідання суду не з’явилися., уповноважених представників не направили, про причини свого неприбуття суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Станом на час розгляду справи від відповідача заперечень на позов чи будь-яких інших документів на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані представниками сторін оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

13.12.1995 р. Печерською районною у м. Києві державною адміністрацією було зареєстроване товариство з обмеженою відповідальністю “Промислові та продовольчі товари”, . Як вбачається з довідки головного управління статистики у місті Києві № 13-697 від 08.02.2007 р., відповідач рахується в ЄДРПОУ по місту Києву по вул. Інститутська, 25, що в Печерському районі міста Києва.

Згідно з довідкою Державної податкової інспекції Печерському   районі м. Києва від 03.04.2007 р. №  4251/9/15-309 відповідач не звітує з 2004 року, заборгованість по сплаті податків, зборів та обов’язкових платежів у відповідача перед бюджетом відсутня.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особи, зокрема, є:  неподання протягом року органам державної податкової служби декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Враховуючи, що відповідач більше ніж півроку не звітує до податкових органів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення  позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Конституції України – кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Положеннями п. 17 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу України” передбачається, що органи державної податкової служби мають право звертатися у передбачених законом випадках до суду або господарського суду з заявою (позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності.

Згідно з ст. 247 Господарського кодексу України –у разі здійснення суб’єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб’єкта та його ліквідації.

Згідно з ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони –суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Позивачем не надано доказів понесення ним вказаних судових витрат, таким чином удові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 158, 160-1633 Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд —

ПОСТАНОВИВ:

1.   Позов задовольнити повністю.

2. Припинити юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю  “Промислові та продовольчі товари”, , що зареєстроване Печерською  районною у м. Києві державною адміністрацією 13.12.1995 р., рахується в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та організацій України по місту Києву по вул.. Інститутська, 25, що у Печерському  районі міста Києва.

3. Зобов’язати Державного реєстратора у Печерському району міста Києва провести державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.В. Шабунін

15.06.2007р.
м.Київ
№ 46/210-А

За позовом                    Державної податкової інспекції у Оболонському районі м. Києва

До                              Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Тимощука

Павла Івановича

Третя особа                    Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація

Про                              припинення підприємницької діяльності

Головуючий суддя  Сулім В.В.

Секретар судового засідання  Мисник Т.М.

Представники:

від позивача          Котікова О.В. –гол. держ. под. інсп.

від відповідача          не з’явився

від третьої особи          не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про припинення підприємницької діяльності відповідача, у зв’язку з неподанням останнього до державної податкової служби документів бухгалтерської звітності, податкових декларацій.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.05.2007 р. відкрито провадження у адміністративній справі № 48/172-А та призначено її до розгляду.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з’явились, відповідач заперечень проти позову не надав, а тому справа слухається за наявними в ній документами, оскільки відповідно до п. 2 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи, сторони належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з його правами та обов’язками у відповідності із ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, заслухавши пояснення його представника, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Суб’єкт підприємницької діяльності –фізична особа Тимощук Павло Іванович зареєстрований Оболонською районною державною адміністрацією м. Києва 25.04.1996р. В судовому засіданні не надано доказів про зміну місцезнаходження відповідача.

Судом встановлено, що як платник податків відповідач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Оболонському районі м. Києва

Виходячи з п. 2 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” від 25.06.91 р. № 1251-ХІІ платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов’язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів).

Відповідно до вимог ст. 46 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” підставами для постановлення судового рішення щодо припинення підприємницької діяльності фізичної особи –підприємця, зокрема, є: неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій; документів фінансової звітності відповідно до Закону.

Судом встановлено, що відповідач з моменту реєстрації  документів бухгалтерської звітності, податкових декларацій до податкових органів не подавав.

Згідно п. 3 ст. 46 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи –підприємця.

За наведених обставин позовні вимоги визнаються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем – фізична чи юридична особи, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 46, 49 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”, ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування”, ч. 4 ст. 94, ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Припинити підприємницьку діяльність Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Тимощука Павла Івановича (м. Київ, пр-т Г.Сталінграда, 63, кв. 177  ідентифікаційний номер ).

3. Зобов’язати державного реєстратора створити ліквідаційну комісію для здійснення заходів щодо припинення державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи відповідача, внести до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення, провести державну реєстрацію припинення державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи відповідача відповідно до чинного законодавства та повідомити органи статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування та фізичну особу, щодо якої прийняте судове рішення, Про внесення до Єдиного державного реєстру такого запису.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186  Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

В.В.Сулім