ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№  3/454

29.11.07

За позовом   Державної територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна

залізниця»

До                      Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім

«Аудіо-Україна»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача     Регіональне відділення Фонду державного майна України по

місту Києву

Про                      розірвання договору оренди № 24 від 02.09.1996 та стягнення

20197,94 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача           Черкезюк Д.В. –по дов. № 19-НЮ від 03.01.2007

Від відповідача       Кошелівський В.О. –директор

Філь А.І. –по дов. № 3/2007 від 11.10.2007

Від третьої особи   не з’явились

Відповідно до ст. 77 господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.11.2007 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Державної територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»про розірвання договору оренди № 24 від 02.09.1996, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»та Київським державним підприємством по перевезенню вантажів і пасажирів «Київдержтранс»(правонаступником якого є Державне територіально-галузеве об’єднання «Південно-Західна залізниця») та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»заборгованість по орендній платі у сумі 17 412,59 грн. та комунальних послуг у сумі 2785,35 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у справі № 3/454 частково задоволено позовні вимоги  Державної територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця»та розірвано договір оренди нежилого приміщення від 02.09.1996 № 24, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»та Київським державним підприємством по перевезенню вантажів і пасажирів «Київдержтранс»(правонаступником якого є Державне територіально-галузеве об’єднання «Південно-західна залізниця»), в іншій частині провадження у справі припинено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»звернулося до суду з заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у справі № 3/454 за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована наступним. Єдиною підставою для часткового задоволення позову і розірвання договору від 02.09.1996 стало за висновками суду, не погодження з орендодавцем передачі частини орендованого приміщення в суборенду ТОВ «Амріт».

Після прийняття Постанови Верховним судом України від 19.06.2007 відповідачем було повідомлено ТОВ «Амріт»про припинення дії договору суборенди у зв’язку з розірванням договору оренди і вказані підстави його розірвання судом.

На наш лист ТОВ «Амріт»відповіло листом від 15.08.2007, в якому зазначило, що договір суборенди був погоджений з орендодавцем, оскільки цим питанням безпосередньо займалось керівництво ТОВ «Амріт»і висловило бажання подати докази відповідного погодження.

Зокрема, до листа був доданий дозвіл № 03399-04 на розміщення об'єкта зовнішньої реклами, виданий на підставі протокольного рішення Київської міської державної адміністрації від 26 березня 2003 року № 2. Дозвіл виданий ТОВ «Амріт». В ньому вказана юридична адреса: 01103, м. Київ, бульв. Дружби народів, 24/2.

Вказано місце розташування об’єкту зовнішньої реклами: бульв. Дружби народів, 24/2. Мова йшла про вивіску магазину «Меблі». В суборендованому приміщенні суборендар розмістив магазин «Меблі». Розміщення зовнішньої реклами погоджено з відповідними державними установами, в т.ч. власником і балансоутримувачем.

Цей факт дає підстави вважати, що суборенда була погоджена з позивачем належним чином, оскільки в іншому випадку він би не погодив суборендарю розміщення зовнішньої реклами його магазину «Меблі».

Крім того, разом з листом від 15.08.2007 ТОВ «Амріт»передало відповідачу  лист № 147 від 28.04.2000 за підписом начальника Київської дистанції цивільних споруд Київського Державного підприємства по перевезенню вантажів та пасажирів «Київдержтранс»Науменко П.П., в якому він звертається з вимогою до орендаря ТОВ «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»та суборендаря ТОВ «Амріт»з’явитись для переукладання договорів в частині оплати за користування вищезазначеним приміщенням. Це також підтверджує факт погодження суборенди з орендодавцем.

Наведені вище докази дають підстави зробити висновок, що позивачем було погоджено договір суборенди між нами та фірмою «Амріт» і повну його проінформованність з цього приводу з 1997 року.

Описані вище факти вважає нововиявленими. Вони існували на момент прийняття Господарським судом міста Києва рішення від 05.12.2006, але були невідомі відповідачу, оскільки знаходились у суборендатора. Зазначені вище обставини стали нам відомі лише після звернення до суборендаря та отримання від нього листа від 15.08.2007. До розгляду ж справи № 3/454 ТОВ «Амріт»залучено не було і, відповідно, ці докази не могли бути подані суду під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Згідно даних відділу діловодства Господарського суду міста Києва 13.09.2007 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2007.

З огляду на те, що справа № 3/454 була 18.09.2007, відповідно до розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, скерована до Київського апеляційного господарського суду, приймаючи до уваги вимоги ст. 114 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, Господарський суд міста Києва вважає за необхідне зупинити провадження по розгляду заяви ТОВ «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у справі № 3/454 за нововиявленими обставинами, у відповідності до положень ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2007 прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у справі № 3/454 за нововиявленими обставинами до провадження, та провадження у справі по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у справі № 3/454 за нововиявленими обставинами зупинено до розгляду Київським апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2007 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»від апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2007 провадження у справі по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у справі № 3/454 за нововиявленими обставинами поновлено та розгляд заяви про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2005  у справі № 3/454 призначено на  14.11.2007 .

Позивач у письмових запереченнях зазначає, що відповідачу у період розгляду справи № 3/454 було відомо про існування документів на які він посилається, як на нововиявлені обставини. Зокрема, лист № 147 від 28.04.2000 був адресований ТОВ «КТД «Аудіо-Україна»та СП ТОВ «Амріт», про що зазначає і сам відповідач, отже відповідач знав про існування даного листа ще з 2000 року. Також у період розгляду справи № 3/454 відповідачу було відомо про існування дозволу № 03399-04 на розміщення об’єкта зовнішньої реклами, виданого на підставі протокольного рішення Київської міської державної адміністрації від 26.03.2003 № 2, що підтверджується печаткою ТОВ «КТД «Аудіо-Україна»та підписом Кошелівського В.О. в розділі «Особливі вимоги»додатку до дозволу № 03399-04 на розміщення об’єкта зовнішньої реклами. Отже обставини на які посилається відповідач у заяві про перегляд рішення Господарського суду міста Києва по справі № 3/454 від 05.12.2006 за нововиявленими обставинами не є нововиявленими. Також зазначає, що дозвіл № 03399-04 на розміщення об’єкта зовнішньої реклами та лист    № 147 від 28.04.2000 не є дозволом на передачу в суборенду частини орендованого приміщення, а дозвіл у вигляді окремого погодження за підписом керівника юридичної особи відповідачу не надавався. Відповідач стверджує, що єдиною підставою для задоволення позовних по справі № 3/454 було не погодження з орендодавцем передачі частини орендованого приміщення у суборенду, однак дане твердження не відповідає дійсності. Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва по справі № 3/454 від 05.12.2006 це є лише однією з підстав для задоволення позовних вимог. Другою підставою для задоволення позовних вимог було порушення відповідачем обов’язку щодо страхування орендованого майна.

Відповідачем 13.09.2007 було подано та підтримано в судовому засіданні 14.11.2007 клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Амріт».

Позивач проти клопотання відповідача про залучення третьої особи заперечує.

Клопотання задоволенню не підлягає з огляду на те, що у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача лише до прийняття рішення господарським судом.

Розглянувши матеріали заяви та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди.

Пунктом 2.4 договору оренди № 24 від 02.09.1996 визначено, що орендар не має права без згоди орендодавця передавати орендоване майно у суборенду іншим особам. Вказівки про те, у якому вигляді повинна бути надана згода договір оренди не визначає.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.12.2006  у справі № 3/454 було встановлено, що відповідач не надав доказів, які б свідчили про те, що орендодавець - Київське державне підприємство з перевезення пасажирів «Київдержтранс»надавало згоду ТОВ «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»на передачу в суборенду частини нежитлового приміщення, яке є об’єктом договору оренди № 24 від 02.09.1996.

В основі рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006  у справі  № 3/454 підставою для розірвання договору оренди нежилого приміщення від 02.09.1996 № 24, визначено те, що ТОВ «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»порушено умови договору оренди № 24 від 02.09.1996 та без дозволу орендодавця передано частину нежитлового приміщення загальною площею 346,30 кв. м., розташованого у місті Києві на бул. Дружби  Народів, 24/2 в суборендне користування сумісному україно-сірійському підприємству «Амріт»ЛТД на підставі договору суборенди від 25.10.1997.

В якості нововиявлених обставин ТОВ «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»посилається на лист ТОВ «Амріт»від 15.08.2007, в якому останній зазначив, що договір суборенди був погоджений з орендодавцем в підтвердження чого надав відповідачу дозвіл № 03399-04 на розміщення об’єкта зовнішньої реклами.

Як вбачається з матеріалів справи дозвіл № 03399-04 виданий Головним управлінням контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном міста Києва Київської міської державної адміністрації, на підставі протокольного рішення КМДА від 26.03.2003 № 2 Товариству з обмеженою відповідальністю «Амріт»на розміщення об’єкта зовнішньої реклами за адресою м. Київ, бульв. Дружби Народів, 24/2, з терміном дії з 02.02.2004.

В зазначеному дозволі зазначено, що даний дозвіл дійсний при наявності додатка, який є невід’ємною частиною дозволу на розміщення об’єкта зовнішньої реклами.

Як вбачається з додатку  до дозволу № 03399-04 на розміщення об’єкта зовнішньої реклами на його останній сторінці стоїть погодження ЖЕУ –3, який є балансоутримувачем орендованого відповідачем нежитлового приміщення, а також печатка ТОВ «КТД «Аудіо-Україна»та підпис Кошелівського В.О. в розділі «Особливі вимоги».

Зазначене підтверджує, що відповідачу у період розгляду даної справи  було відомо про існування дозволу № 03399-04 на розміщення об’єкта зовнішньої реклами.

Крім того, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами не може розцінюватись як дозвіл на передачу частини приміщення в суборенду.

Відповідно до ст. 112  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може  переглянути  прийняте   ним   судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

За змістом зазначеної норми нововиявлені обставини характеризуються тим, що вони:

-          існували під час розгляду справи, але не були відомі заявнику;

-          є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду щодо наявності певних прав та обов’язків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а отже і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акту;

-          виявлені після набрання чинності судовим актом.

При цьому, нововиявленими обставинами є матеріально-правові факти, що входять до підстав позову або висунутих проти нього заперечень іншої сторони та інші юридичні факти, що мають значення для вирішення спору, які характеризуються наявністю вищезазначених ознак у сукупності. Тобто, це факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення прав та обов’язків осіб, які беруть участь у справі.

Отже, нововиявлена обставина це: юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов’язково вплинула б на остаточні висновки суду: юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом: юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому ані суду, що розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують  факти,  які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Викладені відповідачем обставини не можуть бути належним доказом в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, які спростовують факти покладені в основу рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у даній справі, в зв’язку з тим, що ці обставини не є нововиявленими обставинами, які можуть спростувати факт того, що договір суборенди було укладено за погодженням орендодавця, оскільки дозвіл № 03399-04 є дозволом про розміщення об’єкта зовнішньої реклами за адресою м. Київ, бульв. Дружби Народів, 24/2, який погоджений з балансоутримувачем і не є погодженням орендодавця на укладення договору суборенди.

За таких обставин, підстави для перегляду рішення Господарського суду міста Києва № 3/454 від 05.12.2006 за нововиявленими обставинами, передбачені ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, відсутні, в зв’язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006 у справі № 3/454 слід залишити без змін.

Витрати відповідача по сплаті державного мита за розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 86, 112-114  ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський торговий дім «Аудіо-Україна»про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006  у справі № 3/454 відмовити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2006  у справі № 3/454  залишити без змін.

Суддя
В.В. Сівакова