ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.10.2007  року                                                            Справа № 6/189

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                                        Іноземцевої Л.В.

Лазненко Л.Л.

Склад судової колегії призначено розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 17.07.2007. Розпорядженням від 17.08.2007 склад судової колегії було змінено

при секретарі

судового засідання                    Черніковій Я.В.

за участю представників сторін

від позивача                              Шевченко А.О., дов. №1/1007 від 27.04.2006

від відповідача                    Ошуєвська Н.Л., дов. №1-1/43 від 12.01.2007

від 3-ї особи                              не прибув

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Виконавчого комітету Краснолуцької міської

ради, м. Красний Луч

на рішення

господарського суду           Луганської області

від                                         24.05.07

у справі                               № 6/189 (суддя –Василенко Т.А.)

за позовом                               Виконавчого комітету Краснолуцької міської

ради, м. Красний Луч

до відповідача                    Державного підприємства „Донбасантрацит”,

м. Красний Луч

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову

Міське комунальне підприємство „Житлове експлуатаційно-ремонтне управління №2” Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому

про стягнення 613 600 грн.

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.05.07 у справі № 6/189 (суддя Василенко Т.А.) відмовлено у задоволенні позову Виконавчого комітету Краснолуцької міської ради до Державного підприємства „Донбасантрацит”  м. Красний Луч, 3-я особа ЖЕРУ № 2 УЖКТ виконавчого комітету Краснолуцької міської ради про стягнення 613600 грн.

Рішення господарського суду з посиланням на норми статей 257, 261 Цивільного кодексу України мотивоване недоведеністю обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та спливом позовної давності за вимогами позивача.

Позивач,  виконавчий комітет Краснолуцької міської ради, не погодився з прийнятим господарським судом вищезазначеним рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його як таке, що не відповідає фактичним обставинам та прийняте з порушенням норм матеріального права і постановити нове рішення про задоволення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

На думку позивача, суд першої інстанції не в повному обсязі з’ясував обставини, що мають значення для справи та не надав оцінки доказам залученим до матеріалів справи.

Позивач вважає, що суд першої інстанції повинен був задовольнити його заяву від 08.05.07 про відновлення строку позовної давності та не дослідив надані ним докази, а саме витяг з єдиного державного реєстру № 724863, в якому перелічені юридичні особи –дочірні підприємства ВАТ ДХК „Донбасантрацит”, правонаступником яких стало ДП „Донбасантрацит”, відповідач у справі.

ВАТ ДХК „Донбасантрацит”  як юридична особа не існує.

Відповідач у справі, ДП  „Донбасантрацит”, подав заперечення на апеляційну скаргу, вважає рішення господарського суду Луганської області від 24.05.07 у справі №6/189 таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

На обгрунтування своїх доводів вказує наступне.

При розгляді справи по суті судом першої інстанції були досліджені та витребувані всі необхідні документи щодо правонаступництва відповідача до ВАТ ДХК „Донбасантрацит”.

У судовому процесі був розглянутий наказ Міністерства палива та енергетики України №119 від 07.03.2003 „Про реорганізацію ВАТ ДХК „Донбасантрацит” та довідка ЄДРПОУ. В наказі №119 від 07.03.2003 значиться, що згідно пункту 10 ДП „Донбасантрацит” стає правонаступником ВАТ ДХК „Донбасантрацит” тільки після того, як всі зазначені в наказі дочірні підприємства (юридичні особи) увійдуть до складу ДП „Донбасантрацит”, але які не перебувають у процедурі банкрутства. Підприємства, які перебувають у процедурі банкрутства, приєднуються до ДП „Донбасантрацит” після припинення провадження у справах про банкрутство, відповідно до чинного законодавства.

Юридична особа Відкрите акціонерне товариство Державна холдингова компанія „Донбасантрацит” з ЄДПРОУ не виключена, з цього вбачається, що ВАТ ДХК „Донбасантрацит” не припинило свого існування і до її складу входять ДВАТ „Підприємство з реалізації та поставок продукції” та ДВАТ „ЦЗФ „Янівська”. ДВАТ „ПРПП” перебуває в процедурі санації, щодо ДВАТ „ЦЗФ „Янівська” розпочата процедура ліквідації. Тому позивачем безпідставно зазначено в позові в якості відповідача ДП „Донбасантрацит”.

3-я особа у справі також подала відзив на апеляційну скаргу, вважає, що відповідач навмисно ухиляється від відшкодування заявленої суми грошових коштів.

Заслухавши доводи апеляційної скарги, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду

ВСТАНОВИЛА:

08.08.2002 Краснолуцькою міською радою прийнято рішення № 21 „Про приймання в комунальну власність об’єктів соціальної інфраструктури ВАТ ДКХ „Донбасантрацит” (а.с. 14)

Пунктом 3.2. вказаного рішення передбачено –розглянути та затвердити пропозиції по передачі та угоду між виконавчим комітетом та ВАТ ДКХ „Донбасантрацит” про надання та напрямку використання 30% коштів на утримання об’єктів, що передаються.

19.10.2002 на виконання вищевказаного рішення між виконавчим комітетом Краснолуцької міської ради, позивачем у справі, та ВАТ ДХК „Донбасантрацит” укладено угоду про передачу об’єктів соціальної інфраструктури ВАТ ДХК „Донбасантрацит” (а.с. 9).

Пунктом 2.1. угоди передбачено, що ВАТ ДХК “Донбасантрацит” виділяє кошти у сумі 2 030 700 грн. на  утримання, капітальний ремонт, реконструкцію і технічне оснащення об’єктів що передаються. При цьому грошові кошти повинні бути передані на баланс ДКП у розмірах та строки: ДКП “Житлове експлуатаційне –ремонтне управління № 2”кошти у розмірі 613 600 грн. протягом шести місяців з дати підписання актів приймання–передачі об’єктів.

01.03.2003 підписано відповідні акти приймання–передачі в комунальну власність об’єктів та товарно–матеріальних цінностей (а.с. 10-13)

Не виконання ВАТ ДХК „Донбасантрацит” зобов’язань по перерахуванню позивачу коштів в сумі 613600 грн. і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду.

Під час розгляду справи місцевим господарським судом відповідач подав заяву (а.с. 28) про застосування строку позовної давності.

Позивач 11.05.2007 подав заяву про відновлення пропущеного строку позовної давності (а.с. 23).

На обгрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності посилався на проведення з відповідачем звірення розрахунків, акт від 27.07.2006, який складений в межах строку позовної давності.

Відповідач проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов (а.с. 29-30) зокрема, посилаючись на закінчення позовної давності, та вказав, що на момент розгляду справи юридична особа ВАТ ДХК „Донбасантрацит” з ЄДРПОУ не виключена, позивачем безпідставно зазначено в позові відповідачем ДП „Донбасантрацит”, якому за розподільчим балансом така заборгованість не передавалась.

Згідно довідки головного управління статистики (а.с. 71) від 07.05.07 ВАТ ДХК „Донбасантрацит” є юридичною особою і не виключена із Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Рішенням господарського суду від 24.05.07 у задоволенні позову відмовлено.

Відповідно до статей 99,101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд переглядаючи рішення повторно розглядає справу.

Під час апеляційного провадження, судовою колегією досліджені:

- Наказ (а.с.46) Міністерства палива та енергетики України № 119 від 07.03.2003 „Про реорганізацію ВАТ  ДХК „Донбасантрацит”, відповідно до п. 1 якого прийнято рішення реорганізувати ВАТ ДХК „Донбасантрацит” та державні відкриті товариства –дочірні підприємства ДХК за переліком шляхом їх злиття та створення на їх базі Державного підприємства „Донбасантрацит”.

Пунктом 7 цього наказу передбачено, що правонаступником зазначених у пункті 1 підприємств є Державне підприємство „Донбасантрацит”

Пунктом 10 наказу встановлено, що створення ДП „Донбасантрацит” здійснюється на базі підприємств, які не перебувають у процедурі банкрутства.

Підприємства, які перебувають у процедурі банкрутства, приєднуються до новоствореного ДП  „Донбасантрацит” після припинення провадження у справах про банкрутство, відповідно до чинного законодавства;

- Статут Державного підприємства „Донбасантрацит” , відповідача у справі, в редакції від 20.04.2003 та 19.01.2006 років;

- акт приймання-передачі майна на з балансу ДХК „Донбасантрацит” на баланс ДП „Донбасантрацит” станом на 01.08.2003;

- баланс ДП „Данбасантрацит” станом на 01.08.2003;

- баланс Краснолуцького ЖЕРУ „Донбасантрацит” станом на 01.01.2003;

- відомість по дебіторській та кредиторській заборгованості станом на 01.01.2003.

Перевіривши матеріали справи, правильність юридичної оцінки місцевим господарським судом обставин справи та повноту їх встановлення, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 42 Закону України „Про порядок передачі об”єктів державної та комунальної власності” №147/98-ВР  від 03.03.1998 порядок залучення і використання коштів або інших матеріальних активів підприємств, господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що спрямовуються на капітальний ремонт об'єктів соціальної інфраструктури, визначається в договорах, які укладаються між підприємствами, господарськими товариствами, створеними у процесі приватизації (корпоратизації), та відповідними органами місцевого самоврядування.

Як свідчать матеріали справи між позивачем та Відкритим акціонерним товариством Державною холдинговою компанією „Донбасантрацит” (далі ВАТ ДХК „Донбасантрацит”) 19.10.2002 укладено угоду про передачу об”єктів соціальної інфраструктури ВАТ ДХК „Донбасантрацит”.

Пунктом 1 угоди визначено, що виконавчий комітет приймає об”єкти інфраструктури структурних підрозділів УЖК, ТС і ЖРЕУ ВАТ ДХК „Донбасантрацит” у комунальну власність Краснолуцької міської ради з подальшою передачею на баланс міських комунальних підприємств „Гортеплокомуненерго” і „Житлове експлуатаційне-ремонтне управління №2”.

За умовами пункту 2 вказаної угоди ВАТ ДХК „Донбасантрацит” зобов”язалося протягом 6 місяців з дати підписання актів приймання-передачі об”єктів виділити грошові кошти в сумі 613600 грн. міському комунальному підприємству „Житлове експлуатаційно-ремонтне управління №2”, 3-й особі у справі, на утримання, капітальний ремонт, реконструкцію і технічне оснащення об”єктів соціальної інфраструктури, що передаються у комунальну власність.

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.03.2003 позивачем були прийняті у комунальну власність об”єкти інфраструктури за вищезазначеною угодою.

Спір виник у результаті невиконання ВАТ ДХК „Донбасантрацит” зобов”язань за вказаною угодою щодо виділення міському комунальному підприємству „Житлове експлуатаційно-ремонтне управління №2” грошових коштів в сумі 613600 грн.

Позивач звернувся з даним позовом до Державного підприємства „Донбасантрацит”, оскільки вважає його правонаступником ВАТ ДХК „Донбасантрацит”.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до наказу Міністерства палива та енергетики України №119 від 07.03.2003 здійснювалася реорганізація ВАТ ДХК „Донбасантрацит” шляхом злиття його дочірніх підприємств та створення на їх базі – Державного підприємства „Донбасантрацит”, відповідача у справі.

30.04.2003 року виконавчим комітетом Краснолуцької міської ради зареєстровано Статут Державного підприємства „Донбасантрацит”, відповідача у справі, проте ВАТ ДХК не виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, що підтверджується довідками Головного управління статистики у Луганській області від 07.05.2007 та від 07.10.2007, та свідчить про незавершеність реорганізації ВАТ ДХК „Донбасантрацит”.

За змістом статті 37 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, що був чинним на момент реорганізації ВАТ ДХК „Донбасантрацит”, при злитті юридичних осіб їх майно (права та обов”язки) переходять до новостворених юридичних осіб в день підписання передавального балансу (акту) , а тому може не співпадати в часі з моментом реорганізації юридичної особи, тобто виключення її із державного реєстру.

Виходячи з аналізу вищезазначеної норми Цивільного кодексу УРСР судова колегія апеляційної інстанції вважає, що оскільки при припиненні юридичної особи шляхом злиття права та обов”язки переходять до інших осіб, у зв”язку з правонаступництвом, то у передавальному акті повинні відображатися всі зобов”язання юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов”язання які оскаржуються сторонами.

З метою повного з”ясування всіх обставин щодо правонаступництва відповідача за даним позовом, судовою колегією під час апеляційного провадження від відповідача апеляційною інстанцією були витребувані та досліджені зазначені вище документальні підтвердження проведення реорганізації ВАТ ДХК „Донбасантрацит”, в тому числі передавальний акт (акт приймання-передачі) станом на 01.08.2003, баланс відповідача станом на 01.08.2003, відомість по дебіторській та кредиторській заборгованості.

Судовою колегією встановлено, що у акті приймання-передачі майна з балансу ВАТ ДХК „Донбасантрацит” на баланс ДП „Донбасантрацит” станом на 01.08.2003  (передавальному акті) та у  відомості по дебіторській та кредиторській заборгованості зобов”язання ВАТ ДХК „Донбасантрацит” за угодою про передачу об”єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність від 19.10.2002 не відображені, а тому відсутні підстави вважати відповідача правонаступником стосовно зобов”язань, що виникли із цієї угоди та які оспорюються позивачем.

Доводи апеляційної скарги, що ВАТ ДХК „Донбасантрацит”  не існує як юридична особа спростовуються матеріалами справи.

Також відхиляються апеляційною інстанцією доводи позивача щодо задоволення його заяви про відновлення пропущеного строку позовної давності, оскільки правила позовної давності повинні застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб”єктивного права.

Матеріалами справи доведено, що ДП „Донбасантрацит”, відповідачем у справі, право позивача не порушено, а тому місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про недоведеність позивачем обставин, на які він посилався в обгрунтування своїх позовних вимог.

Застосування місцевим господарським судом позовної давності не впливає на правильність його висновків за результатами розгляду справи.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга позивача у справі задоволенню не підлягає, рішення місцевого господарського суду Луганської області від 24.05.2007 у справі №6/189 відповідає нормам матеріального права , а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу витрати за апеляційною скаргою покладаються на її заявника, позивача у справі.

Відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Краснолуцької міської ради на рішення господарського суду Луганської області від 24.05.2007 у справі №6/189 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 24.05.2007 у справі №6/189 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у місячний строк через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                            Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                 Л.В. Іноземцева

Суддя                                                                                Л.Л. Лазненко