ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.10.07                                                                                           Справа  № 4/1777-21/240

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого –судді                     Кордюк Г.Т.

cуддів                                         Краєвська М.В.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Едемс»,  м. Львів, б/н і без дати.

на рішення господарського суду Львівської області від 17.07.2007 року

у справі № 4/1777-21/240

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ «Луцьккондитер», м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Едемс», м. Львів

про стягнення 37 411,96 грн.

Представники:

Від позивача: Семенюк Л.В.- представник.

Від відповідача: Повельчук О.В.- представник.

Представникам сторін, роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало, від здійснення технічної фіксації судового процесу сторони відмовилися. Клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено.

27.09.07р. в судовому засіданні  оголошувалась перерва до 18.10.2007р.

Рішенням  господарського суду  Львівської області  від 17.07.2007р. (суддя Масловська Л.З.) позов ТзОВ «Луцьккондитер» задоволено частково.Стягнено з ТзОВ «Едемс»13434,66 грн. основного боргу, 293,72 грн. пені, 1571,85 грн. інфляційних втрат, відшкодовано судові витрати.

Суд мотивував рішення тим, що відповідач свої зобов»язання  по оплаті за отриману  по накладних №ЛК-00788 від 4.05.2006р., №ЛК-000778 від 4.05.2006р. продукцію, повністю не виконав, сума боргу підлягає стягненню в примусовому порядку.

Крім того, за прострочення  виконання грошового зобов»язання, на підставі ст.625 ЦК України підлягають стягненню інфляційні в сумі 1571,85 грн. згідно перерахунку та на підставі п.9.1 договору, пеня в сумі  293,72 грн.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити частково, в сумі 8612,72 грн. боргу  та 293,72 грн. пені. В решті позову- відмовити.

Як на підставу покликається, що  сума, яка була сплачена 17.05.2006р., а саме 4821,94 грн. не врахована судом в погашення боргу, а тому виходячи  з того, що судом взято до уваги накладні №№7789, 7788 від 4.05.2006р. на суму 13434,66 грн., реальний борг становить (13434,66-4821,94)= 8612,72 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що згідно умов договору товарний кредит є послугою,  а надання послуг має підтверджуватись  відповідними актами виконаних робіт (п.5.6 договору).Оскільки такі акти між сторонами не укладались, то стягнення відсотків за товарний кредит є безпідставне.Щодо стягнення  інфляційних, то  місцевий господарський суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки такі до стягнення в позовній заяві не заявлялись.

З стягненням пені відповідач погодився в повній мірі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги відхилив, покликаючись, що сума 4821,24 грн. не могла бути зарахована в погашення боргу, оскільки згідно накладних №7788 та №7789 сума заборгованості становить 13434,66 грн., що є значно більше 4821,94 грн.

Відсутність акту виконаних робіт не є підставою для не нарахування відсотків за кожен день відстрочки, оскільки проценти - це плата за наданий  товарний кредит, а не самостійний    вид зобов»язання.Інфляційні в сумі 1571,85 грн., які  стягненні судом є не що інше як відсотки за користування  товарним кредитом.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи та правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга  підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

24.10.2005р. між ТзОВ «Луцьккондитер»(продавець) та ТзОВ «Едемс»(покупець) укладено договір №137 відповідно до п.1.1 якого продавець зобов»язується  та передавати  у власність  покупцю кондитерські вироби,  далі товар  по четвертому ціновому рівні зі знижкою 10% від вільної відпускної ціни продавця, в асортименті, (продукція), а покупець зобов»язується приймати товар та оплачувати його на умовах даного договору.

По товарно-транспортних  накладних № ЛК-0006590 від 14.04.06р. на суму 8354,45 грн. по довіреності ЯЛП №270623 № ЛК-0006591 від 14.04.06р. на суму 15556,20 грн. по довіреності ЯЛП №270623 № ЛК-0007788 від 04.05.06 р. на суму 11572,30 грн. по довіреності ЯЛП №270641№ ЛК-0007789 від 04.05.06р. на суму 1862,36 грн. по довіреності ЯЛП №270641 позивач поставив відповідачу продукцію на  загальну суму  37345,31 грн.

За отриману продукцію відповідач  розрахунки провів частково  в сумі 10 000 грн. (банківська виписка, а.с.11), з яких 5178,66 грн., позивач зарахував в погашення боргу за отриману раніше партію товару, з чим  відповідач погодився, а суму 4821,94 грн. віднесено в оплату  за отриману по накладних від 14.04.2006р. продукцію.

Враховуючи висновки судово-технічної  експертизи, місцевий господарський  суд обґрунтовано не взяв до уваги  накладні №ЛК-0006590, №ЛК-0006591 від 14.04.2006р. і відповідно   в стягненні заборгованості в сумі 23910, 65 грн. відмовив.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Обов»язок належного виконання зобов»язання  встановлено ст.193 ГК України,

За своєю правовою  природою, укладений  між сторонами договір є договором поставки і до правовідносин сторін належить  застосовувати  норми параграфу першого гл.30 ГК України «Поставка».

Відповідно  до ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.      Якщо  відносини поставки не врегульовані ГК України, тоді застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу (ст.ст.655-697 ЦК України).

Відповідно до  п.5.1 договору, розрахунки за кожну партію товару проводяться з відстрочкою платежу 60 календарних  днів з моменту отримання товару, шляхом перерахування  грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця.

Відповідно  до  ч.1 ст.694 ЦК України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Якщо покупець прострочив  оплату товару, на прострочену суму  нараховуються проценти відповідно до ст.536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений,  до дня його фактичної оплати.

Відповідно  до ч.2 ст.536 ЦК України,  розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюються договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Договором  (п.5.2) сторони встановили   процент за користування  кредитом в розмірі  0,3  за кожен день відстрочки.

Враховуючи, що відповідачем  по накладних №ЛК 0007788,0007789 від 4.05.2006р., отримано продукцію на суму 13434,66 грн. та те, що проведено розрахунок в сумі 4821,91 грн. то підлягає до стягнення борг  в сумі 8612,72 грн. (13434,66 –4821,94).Місцевий господарський  суд на дану обставину уваги не звернув, прийняв рішення про стягнення боргу в сумі 13434,66 грн.

Крім того, місцевим господарським судом стягнено з відповідача на підставі  ст.625 ЦК України 1571,85 грн. інфляційних.

Такий висновок  суду не ґрунтується на обставинах справи є помилковим, оскільки позивач не заявляв вимоги про стягнення  інфляційних на підставі ст. 625 ЦК України, а просив стягнути проценти в сумі 3978,81 грн. за користування товарним кредитом. А тому застосування місцевим господарським судом норми ст.625 ЦК України є помилкове, що відповідно  до ст.104 ГПК України є підставою для скасування рішення суду.

Відповідно з відповідача на підставі п.5.2 договору підлягають стягненню проценти в розмірі 0,3 відсотка за користування товарним кредитом за фактично неоплачену партію чи її частину (п.5.4 договору).

Неоплаченою залишилась партія товару на суму 8612,72 грн.х 0,3х39 (кількість днів зазначена в розрахунку)=1007,68 грн. процентів за користування товарним кредитом підлягає до стягнення.

Покликання апелянта про неможливість нарахування таких процентів за відсутності акту виконаних робіт (п.5.6 договору) судом до уваги не береться, оскільки умови договору не ставлять в залежність оплату процентів від наявності такого акту, проценти стягуються за кожен день відстрочки.

Відповідно до п.9.1 договору підлягає стягненню і пеня в розмірі 188,30 грн. (8612,72х19х42 (прострочені дні згідно розрахунку) : 365:100), оскільки відповідно до ст.101 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд не зв»язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в новому обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись  ст.ст.99,101,103-105  ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу  задоволити частково.

2.          Рішення господарського суду Львівської області від 17.07.2007р. у справі 4/1777-21/240 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Едемс», м.Львів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ «Луцьккондитер», м. Луцьк 8612,72 грн. боргу, 1007,88 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 188,30 грн. пені, 102 грн. держмита, 118 грн. інформаційно-технічних витрат.

В іншій частині позову –відмовити.

3.          Стягнути з ТзОВ «Луцьккондитер»на  користь  ТзОВ «Едемс»51 грн. держмита за розгляд апеляційної скарги.

Доручити місцевому господарському суду видати відповідні накази.

4.          Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                                                              Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                   Краєвська М.В.

Суддя                                                                                                    Мурська Х.В.