ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.07
Справа № 17/513-07.

Колегія суддів господарського суду Сумської області у складі:

головуючого судді: Кіяшко В.І.

суддів: Гудима В.Д., Соп’яненко О.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Імпульс”, м. Суми

до відповідача Сумської міської ради, м. Суми

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю „Керамейя”, м. Суми

2. Сумське міське управління земельних ресурсів, м. Суми

про визнання права на користування земельною ділянкою та визнання недійсним договору

Представники:

Від позивача: Мазнєва С.Г.

Від відповідача:   Парфененко М.С.

Від 3-ї особи: Зайченко О.П.

Від 3-ї особи:

Ухвалою голови господарського суду Сумської області справу передано на розгляд судді Кіяшко В.І. Ухвалою заступника голови господарського суду Сумської області від 31 жовтня 2007 року по справі №17/513-07 введено до складу суду для колегіального розгляду справи додатково двох суддів – Гудима В.Д. та Соп’яненко О.Ю., призначивши головуючим суддю – Кіяшко В.І.

Суть спору: Позивач просить суд визнати за ним право на користування земельною ділянкою під нерухомістю та в частині, необхідній для обслуговування цієї нерухомості, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 11 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. за р.н. 742, який укладено між Сумською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „Керамейя” на оренду останнім земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47.

У судових засіданнях 04 грудня 2007 року та 06 грудня 2007 року позивач уточнив позовні вимоги та з урахуванням уточнень просить суд визнати за ним право на користування та оформлення права користування земельною ділянкою під нерухомістю та в частині необхідній для обслуговування цієї нерухомості, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47, таким чином: площа земельної ділянки, на якій розташований гараж з урахуванням обслуговуванням будівель та споруд становить 0,146 га при цьому площа пожежних проїздів становить 0,11 га; площа земельної ділянки, на якій розташована виробнича база з урахуванням обслуговування будівель та споруд становить 0,951 га при цьому площа пожежних проїздів становить 0,19 га та вилучити вказану земельну ділянку у третьої особи – ТОВ „Керамейя”; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 11 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. за р.н. 742, зі змінами від 13 серпня 2007 року, який укладено між Сумською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „Керамейя” на оренду останнім земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47.

Відповідач подав заперечення на позовну заяву, в якому зазначає, що вважає позовні вимоги безпідставними і необґрунтованими та просить суд відмовити у їх задоволенні. При цьому посилається на те, що перехід права на земельну ділянку вимагає окремого договірно-правового регулювання шляхом укладення відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і набувачем будівлі (споруди). Крім того, відповідач вказує на те, що договір оренди земельної ділянки від 11 липня 2007 року, укладений між Сумською міською радою та ТОВ „Керамейя” є таким, що укладений відповідно до норм чинного законодавства та є дійсним.

Третя особа – ТОВ „Керамейя”, подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує  проти позовних  вимог позивача та просить суд відмовити позивачу у їх задоволенні.  Третя особа у відзиві зазначає, що оспорюваний договір оренди був укладений на підставі рішення Сумської міської ради від 27 червня 2007 року №647-МР. 13 серпня 2007 року до договору оренди земельної ділянки від 11 липня 2007 року було внесено відповідні зміни щодо земельних ділянок, на яких розташоване нерухоме майно, належне позивачеві на праві приватної власності. Крім того, зазначає, що права на користування земельною ділянкою за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47 у позивача не виникало, а тому воно не може бути визнано судом.

Третя особа – Сумське міське управління земельних ресурсів, повідомило суд про те, що правовстановлюючих документів на земельну ділянку, розташовану за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47 ВАТ „Сумський завод гумотехнічних виробів” не отримував, а також надало пояснення з приводу проведення державної експертизи землевпорядної документації щодо проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ „Керамейя” під розміщення заводу по виробництву будівельних матеріалів по вул. Пограничній, 47.

Представник позивача в судовому засіданні 04 грудня 2007 року та 06 грудня 2007 року заявив клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи. Вивчивши матеріали справи, суд відхиляє дане клопотання як необґрунтоване.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб,  господарський суд встановив:

Рішенням Сумської міської ради від 25 квітня 2007 року №522-МР „Про надання згоди (дозволу) на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та пере погодження технічної документації із землеустрою в зв’язку зі зміною цільового призначення земельних ділянок, внесення змін до рішень Сумської міської ради” ТОВ „Керамейя” було надано згоду на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою м. Суми, вул. Погранична, 47, орієнтовною площею 26,0000 га.

Відповідно до частини 2 статті 123 Земельного кодексу України умови і строки розроблення проектів відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору.

На замовлення ТОВ „Керамейя” Державним підприємством „Сумський науково-дослідний проектний інститут землеустрою” було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ „Керамейя” під розміщення заводу по виробництву будівельних матеріалів по вул. Пограничній, 47 на території Сумської міської ради.

Згідно із частиною 6 статті 123 Земельного кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Як видно із матеріалів справи, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ „Керамейя” під розміщення заводу по виробництву будівельних матеріалів по вул. Пограничній, 47 на території Сумської міської ради було погоджено із Управлінням архітектури та містобудування Сумської міської ради, Сумським міським управлінням земельних ресурсів, Південно-Східним регіональним відділом охорони навколишнього природного середовища в Сумській області, Сумською міською санітарно-епідеміологічною станцією, Управлінням культури та туризму Сумської обласної державної адміністрації. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ТОВ „Керамейя” під розміщення заводу по виробництву будівельних матеріалів по вул. Пограничній, 47 на території Сумської міської ради, після виправлення зауважень, отримав позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації (висновок від 31 травня 2007 року №787).

На підставі наданого ТОВ „Керамейя” проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду під розміщення заводу по виробництву будівельних матеріалів по вул. Пограничній, 47 на території Сумської міської ради Сумською міською радою було прийняте рішення від 27 червня 2007 року №647-МР „Про припинення права користування земельною ділянкою ВАТ „Сумський завод гумотехнічних виробів” та надання в оренду земельної ділянки по вул. Пограничній, 47 ТОВ „Керамейя”. Відповідно до пункту 2 вказаного рішення Сумська міська рада вирішила: надати в оренду земельну ділянку по вул. Пограничній, 47 ТОВ „Керамейя” площею 25,6602 га терміном на 5 років. Цільове призначення земельної ділянки: землі підприємств іншої промисловості під розміщення заводу по виробництву будівельних матеріалів.

На підставі рішення Сумської міської ради від 27 червня 2007 року №647-МР між Сумською міською радою та ТОВ „Керамейя” було укладено договір оренди земельної ділянки від 11 липня 2007 року.

Позивачем заявлені позовні вимоги про визнання за ним права на користування оформлення права користування земельною ділянкою під нерухомістю та в частині, необхідній для обслуговування цієї нерухомості, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47. Як на підставу таких вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу від 23 грудня 2004 року, за яким він набув у власність нежитлову будівлю (пожежне депо) під літерою „А” площею 1 854,56 кв. м. та нежитлову будівлю (складський корпус) під літерою „Б” площею 6 563,9 кв. м., посилаючись на статтю 120 Земельного кодексу України та статтю 377 Цивільного кодексу України.

Суд відхиляє такі доводи, виходячи з наступного: на момент укладення договору купівлі-продажу (23 грудня 2004 року) діяла редакція статті 120 Земельного кодексу України від 2001 року, відповідно до якої при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. Таким чином, передбачалося окреме договірне регулювання земельних відносин. Позивач до лютого 2007 року не вживав жодних дій щодо оформлення права користування землею, розташованою під його нерухомістю. Не виконавши тим самим вимоги закону, чинного на той час. Крім того, позивачем не надано належних доказів того, що у Продавця нежитлових споруд за договором купівлі-продажу від 23 грудня 2004 року перебувала у власності земельна ділянка, на якій були розміщені об'єкти нерухомості, а також чи перебувала така земельна ділянка у користуванні Продавця за договором.

Посилання позивача на статтю 377 Цивільного кодексу України суд відхиляє, оскільки відповідно до статті 9 Цивільного кодексу України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Вказані відносини врегульовані нормами Земельного кодексу. Крім того, відповідно до статті 4 Земельного кодексу України земельне законодавство включає цей Кодекс, інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин. Таким чином, при колізії норм Цивільного та Земельного кодексів України в регулюванні земельних відносин повинні застосовуватися норми саме Земельного кодексу України.

Крім того, відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Таким чином, права на користування земельною ділянкою під нерухомістю та в частині, необхідній для обслуговування цієї нерухомості, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47 у позивача не виникало, а тому воно не може бути визнано судом.

Щодо позовних вимог про вилучення земельної ділянки у ТОВ „Керамейя” суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою, зокрема, є вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до статті 143 Земельного кодексу України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі: використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; неусунення допущених порушень законодавства (забруднення земель радіоактивними і хімічними речовинами, відходами, стічними водами, забруднення земель бактеріально-паразитичними і карантинно-шкідливими організмами, засмічення земель забороненими рослинами, пошкодження і знищення родючого шару ґрунту, об'єктів інженерної інфраструктури меліоративних систем, порушення встановленого режиму використання земель, що особливо охороняються, а також використання земель способами, які завдають шкоди здоров'ю населення) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів; конфіскації земельної ділянки; викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; примусового звернення стягнень на земельну ділянку по зобов'язаннях власника цієї земельної ділянки; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Проте позивач, на порушення вимог статті 33 Господарскього процесуального кодексу України, не надав суду доказів, які б підтвердили наявність передбачених Земельним кодексом України підстав примусового вилучення земельної діялнки із користування ТОВ „Керамейя”.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. за р.н. 742, зі змінами від 13 серпня 2007 року, який укладено між Сумською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „Керамейя” на оренду останнім земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47 суд зазначає наступне.

У пункті Постанови Верховного суду України №3 від 28 квітня 1978 року (з наступними змінами) угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

В силу вимог частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою — третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із вказаними частинами статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Вивчивши матеріали справи суд не вбачає підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11 липня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. за р.н. 742, зі змінами від 13 серпня 2007 року, який укладено між Сумською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „Керамейя” на оренду останнім земельної ділянки, яка розташована за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47.

Крім того, при вирішенні спору суд враховує наступне. 13 серпня 2007 року у зв'язку із тим, що на земельній ділянці, переданій в оренду ТОВ „Керамейя” знаходились нежитлові споруди, які належали позивачу між Сумською міською радою та ТОВ «Керамейя» було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11 липня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Л.О. Канівець за реєстром № 908. Згідно із п.2 цього договору сторони внесли зміни до п.1.1. розділу 1 «Предмет договору» та п. 2.2. розділу 2 «Умови договору» шляхом їх викладення у новій редакції.

Зокрема, п.2.2. розділу 2 «Умови договору» було доповнено абзацом першим у такій редакції: «На користування земельними ділянками площею 0,6233 га, та площею 0,0996 га, на яких розташовані нежитлові приміщення СФ ТОВ «Імпульс», встановлюється заборона до часу демонтажу цих приміщень та погашення права власності на них в тому числі в будь-який інший спосіб. В разі непогашення права власності на протязі двох місяців право користування цими земельними ділянками припиняється шляхом прийняття рішення Сумською міською радою про вилучення цих земельних ділянок з користування ТОВ «Керамейя» на черговій сесії. На земельну ділянку можуть бути встановлені сервітути щодо проїзду та проходу до нежитлових приміщень за окремим договором».

Вказаний договір було зареєстровано у Сумському міжрайонному реєстраційному відділенні Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 16 серпня 2007 року за №46, а отже з цього часу договір набув чинності.

Таким чином, і відповідач і третя особа, шляхом укладення змін до спірного договору, передбачили можливість оформлення позивачем земельних відносин щодо земельних ділянок, на яких розташовані належні йому на праві власності об’єкти нерухомості.

Щодо користування позивачем земельними ділянками для пожежних проїздів, то позивач не позбавлений права вимагати встановлення в порядку, передбаченому статтями 98-102 Земельного кодексу України земельного сервітуту на користування земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Суми, вул. Прикордонна, 47.

За таких обставин суд визнає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 125 Земельного кодексу України, статтями 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Відхилити клопотання позивача про проведення судової будівельно-технічної експертизи.

2.          Відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.