СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

12 листопада 2007 року
Справа № 20-2/237

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача: Охрименко Вікторія Ігорівна, довіреність № 11280/0/2-07 від 26.07.2007;

відповідачів: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу військової частини А-4416 на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Шевчук Н.Г.) від 11.09.2007 у справі № 20-2/237

за позовом відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" (вул. Хрустальова, 44, місто Севастополь, 99040)

до військової частини А-4416 (вул. Шабаліна, 16, місто Севастополь, 99029)

Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (вул. Хрустальова, 60, місто Севастополь,99040)

про стягнення 22 288,51 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 18.09.2007 у справі 20-2/237 позов відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" задоволено.

Стягнуто з військової частини А-4416 на користь позивача заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії в розмірі 15 376, 86 грн, пеню в сумі 744, 86 грн, 3% річних у сумі 1 371, 74 грн, суму інфляційного відшкодування в сумі 4 795, 91 грн, витрати зі сплати державного мита в сумі 223, 00 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Рішення мотивовано тим, що неналежне виконання Споживачем своїх зобов’язань за договором постачання електричної енергії підтверджуються матеріалами справи.

Не погодившись з рішенням суду, військова частина А-4416 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції матеріали справи вивчені однобічно, а тому не прийнято до уваги той факт, що платником за договором постачання електричної енергії є другий відповідач.

У судовому засіданні 29.10.2007 відповідач підтримав свої вимоги.

Відповідач - Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська у судові засідання не з’явився, надіслав клопотання про розгляд справи у відсутність його представника. Судова колегія вважає можливим задовольнити клопотання відповідача, оскільки відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач належним чином повідомлений про час і місце засідання суду, проте він не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Представник позивача у судовому засіданні 12.11.2007 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін.

Розпорядженням першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.10.2007 суддю Волкова К.В. замінено на суддю Горошко Н.П.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.11.2007 суддю Горошко Н.П. замінено на суддю Волкова К.В.

При повторному розгляді справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

10.12.2003   між   відкритим акціонерним товариством "Енергетична компанія "Севастопольенерго"  (Постачальник)   та   військовою частиною   А-4416 (Споживач) укладений договір № 3606а постачання електричної енергії в обсягах, визначених згідно з Додатком № 1 „Обсяги поставки електричної енергії” строком дії до 31.12.2004. Відповідно до пункту 10.4 договору він був пролонгований на наступні періоди (а. с. 8).

Пунктом 2.2.2 договору встановлено зобов’язання Споживача дотримуватись режимів споживання електричної енергії відповідно до умов розділу 5 цього договору „Порядок визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності”.

Додатками № 1 до договору сторонами узгоджено заплановані обсяги поставки електричної енергії Споживачу та її потужності на 2006, 2007 роки (а. с. 21-24).

15.08.2005 між відкритим акціонерним товариством "Енергетична компанія "Севастопольенерго"  (Постачальник)   та   військовою частиною   А-4416 (Споживач) укладена додаткова угода до договору № 3606а від 10.12.2003, якою встановлено зобов’язання Споживача сплатити Постачальнику двохкратну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною електричної енергії за перевищення договірних величин споживання електричної енергії і потужності, визначених відповідно до умов розділу 5 договору (а. с. 13).

Згідно зі звітами про споживання електричної енергії обсяги спожитої електроенергії складали: у липні 2006 року на об’єкті ТП-753 -32 160 кВт/ч при договірній величині 32 000 кВт/ч, у листопаді 2006 року на об’єкті Ел. щитова - 4050 кВт/ч при договірній величині 4 000 кВт/ч, у січні 2007 року на об’єкті ТП-170 –187 060 кВт/ч при договірній величині 153 230 кВт/ч, у лютому 2007 року на об’єкті ТП-170 –166 280 кВт/ч при договірній величині 153 230 кВт/ч.

Таким чином, обсяг фактично спожитої електроенергії перевищував договірну величину споживання в липні 2006 року на 160 кВт/ч, у листопаді 2006 року на 50 кВт/ч, у січні 2007 року на 33 830 кВт/ч, у лютому 2007 року на 13 050 кВт/ч.

З урахуванням викладеного позивачем виставлені військовій частині А-4416 рахунки за перевищення ліміту активного споживання на загальну суму 15 376,86 грн (а. с. 29-34). Крім основної суми заборгованості позивач просить також стягнути з військової частини А-4416 пеню в сумі 744,00 грн, 3 % річних у сумі 1 371,74 грн та 4 795,91 грн суми інфляційного відшкодування.

Відповідно до статей 526, 525 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

Статтею 26 Закону України "Про електроенергетику", у редакції на момент порушення, встановлено, що споживач у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини. Пунктом 7 статті 26 того ж Закону встановлено, що споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на  поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. Зазначені положення Закону України "Про електроенергетику" також передбачені сторонами у договорі постачання електричної енергії № 3606а та додатковій угоді до цього договору від 10.12.2003.

Згідно з частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання Споживачем своїх зобов’язань за договором постачання електричної енергії № 3606а щодо споживання електричної енергії понад договірну величину. Самим відповідачем - військовою частиною А-4416  цей факт також не оспорюється. Отже, факт неналежного виконання Споживачем своїх зобов’язань за договором № 3606а належно встановлений, а тому позовні вимоги про стягнення 15 376,86 грн заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Встановлення факту неналежного виконання зобов’язань є підставою для застосування до військової частини А-4416 фінансових санкцій.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статями 546, 549, пунктом 3 статті 611 Цивільного кодексу України, пунктом 4.2.1 Договору у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 3, 4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 744,00 грн, 3 % річних у сумі 1 371,74 грн та 4 795,91 грн суми інфляційного відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи військової частини А-4416 про те, що позовні вимоги пред’явлені до неї необґрунтовано, оскільки платником за договором постачання електричної енергії є Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська, не приймаються судовою колегією до уваги, виходячи з наступного. Матеріалами справи дійсно підтверджується той факт, що оплату за договором постачання електричної енергії № 3606а від 10.12.2003 здійснює Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська (надписи на зазначеному договорі та додатковій угоді –а. с. 12, 13). Але відповідно до статті 618 Цивільного кодексу України боржник відповідає за  порушення  зобов'язання  іншими особами,  на яких було покладено його виконання (стаття 528  цього Кодексу),    якщо    договором    або   законом   не   встановлено відповідальність безпосереднього виконавця. Виходячи з положень того ж договору та додаткової угоди, на які посилається відповідач, відповідальність Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської за неналежне виконання зобов’язань не передбачена. Не встановлена вона й чинним законодавством. Більш того, відповідно до пункту 2.2 договору № 3606а від 10.12.2003, абзацу 2 додаткової угоди від 15.08.2005 зобов’язання щодо оплати вартості електричної енергії та відповідальність за перевищення договірних величин споживання електричної енергії покладені на Споживача, яким є військова частина А-4416.

Доводи військової частини А-4416 про те, що в результаті незадоволення судом першої інстанції клопотання відповідача про відкладення справи було порушено його право на проведення вчасної звірки взаєморозрахунків для надання актів суду, не приймаються судовою колегією до уваги, виходячи з наступного. Акт звірки є тільки документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов’язань сторін підтверджується первинними документами –договором, розрахунками тощо. Отже, судом першої інстанції не порушено прав відповідача, оскільки акти звірки не мають значення для правильного вирішення спору.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу військової частини А-4416 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 18.09.2007 у справі 20-2/237 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  І.В. Черткова

Судді                                                                                К.В. Волков

О.А. Щепанська