ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.
№ 6/235

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “Металургія”

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.07

у справі
№ 6/235

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Арселор Міттал Кривий Ріг”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Металургія”

про
стягнення 141876,57 грн.

за участю представників від:

позивача
не з'явилися, були належно повідомлені

відповідача
Короленко І.М. (дов. від 23.11.07)

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 21.06.07 (суддя Паскарь А.Д.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 13.04.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Кордюк Г.Т., Давид Л.Л., Мурська Х.В.), позов ВАТ “Мітал Стіл Кривий Ріг” задоволено, стягнено з ТОВ “Металургія” 114125,52 грн. штрафу, відшкодовано судові витрати.

Судові акти мотивовані тим, що відповідач свої зобов'язання по поставці металобрухту в кількості 578,26 тон, 282,19 тон та 558,53 тон відповідно в травні, червні та липні 2006 року на загальну суму 114125,52 грн. згідно договору № 55 від 29.12.05, специфікацій за № № 4, 5, 6 та 7 не виконав, за що на підставі п.4.1 договору повинен нести відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10% від вартості об'єму металобрухту, який недопоставлено.

Не погоджуючись з судовими актами у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, в позові відмовити. Касаційна скарга мотивована тим, що з аналізу положень договору №55 неможливо з’ясувати точний розмір штрафу, що підлягає стягненню, оскільки для визначення розміру штрафу потрібно визначити недопоставлений металобрухт, врахувати його об’єм. А оскільки специфікації № № 4,5,6 та 7 не містять кількості кожного виду металобрухту, то неможливо встановити точну кількість кожного найменування, який необхідно поставити.

Заслухавши  суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши  доводи  касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм  матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 29 грудня 2005 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Металургія” та Відкритим  акціонерним товариством Криворізький гірничо-металургійний комбінат “Криворіжсталь” (правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство “Мітал Стіл Кривий Ріг”) укладено договір № 55 на закупівлю брухту та відходів чорних металів, відповідно до пункту 1.1 якого, відповідач зобов'язується поставити позивачу брухт та відходи чорних металів. Пунктом 4.1 договору визначено, що у разі порушення постачальником зобов'язань з поставки товару, він повинен нести відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10% від вартості об'єму металобрухту, який недопоставлений. Поставку щомісячного об'єму металобрухту відповідач здійснює на підставі узгодженої на один місяць специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Сторонами в договорі визначено, що поставку щомісячного об’єму металобрухту постачальник здійснює на підставі узгодженої на один місяць специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

Додатковими угодами №№3,4,5,6 введено в дію специфікації №№4,5,6,7 в яких визначений обсяг загальної кількості металобрухту, яка підлягає поставці в певний період, ціна за одну тону по асортименту, загальна ціна металобрухту та, відповідно, терміни поставки. Специфікацією №4 до договору сторони узгодили поставку металобрухту в кількості 1000 тон на суму 999996 грн. в травні 2006р. Однак, поставлено в травні 2006р. 321 тон вартістю 321738,71 грн. Специфікацією №5, №6 сторони узгодили кількість металобрухту, який підлягає поставці в червні 2006р. в об’ємі 800 тон на суму 811999,20 грн.; поставлено в червні 2006р. 488,25 тон на суму 490274,03 грн.

Специфікацією №7 до договору сторони визначили кількість металобрухту, який підлягає поставці в липні 2007р. в об’ємі 1000 тон на суму 1080 000 грн. Поставлено згідно залізнодорожних накладних та приймально-здавальних актів 341,47 тон вартістю 372017,23 грн. Відповідач свої зобов’язання по поставці металобрухту у вказані терміни в повному об’ємі не виконав. Тому суди прийшли до висновку, що штраф підлягає стягненню.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з такою правовою позицією судів з наступних підстав.

Згідно ст.193 ГК України та ст.526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.266 ГК України, загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживача, якщо інше не передбачено законодавством (ч.2 ст. 267 ГК України).

Відповідно до ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не встановлено, (ч.4 ст.231 ГК України), санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання, незалежно від рівня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 4.1 договору визначено, що у разі порушення постачальником зобов'язань з поставки товару, він повинен нести відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 10% від вартості об'єму металобрухту, який недопоставлений. Відповідач недопоставив позивачеві відповідно в травні, червні та липні 2006 року 578,26 тон, 282,19 тон та 558 тон металобрухту на загальну суму 1141255,23 грн. Тому суди  вірно встановили, що розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача складає 114125,52 грн.

Викладені в касаційній скарзі доводи скаржника досліджувалися в господарському суді апеляційної інстанції та апеляційний суд з цього приводу вірно зазначив, що кількість металобрухту, який підлягав поставці в травні, червні та липні 2006 року сторони визначили в специфікаціях №№4,5,6,7, не зазначивши конкретної кількості по кожному виду, тим самим надавши право постачальнику на власний розсуд визначати кількість кожного найменування брухту, який підлягає поставці, тому визначаючи кількість недопоставленого металобрухту, позивач правомірно відняв від загальної кількості, вказаної у специфікації, кількість яку фактично було поставлено.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судами всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського  процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Металургія” залишити без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.09.07 у справі № 6/235  залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко