Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2007 р.                                                           Справа № 52/313-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Афанасьєв В.В., судді Демченко В.О. , Шевель О.В.

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача –Ухова Б.Г.- дов.,

1-го відповідача –Чурікової Т.М. –дов.,

2-го відповідача –не з‘явився,

3-го відповідача - Веріяскіна В.В.- дир.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу 1-го відповідача (вхідний № 3205Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від 18 вересня 2007 р. по справі № 52/313-07

за позовом Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» м. Київ, в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», м. Харків

до 1. Відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, м. Вовчанськ

2. Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Злагода», с. Мала Вовча Вовчанського району Харківської області

3. Виробничо-комерційного українсько-російського спільного підприємства «Вибір»ЛТД, м. Харків

про звільнення заставленого майна з-під арешту

встановила:

Позивач, АКБ СР «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк», звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив звільнити з-під арешту транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель Carizma, випуску 2002 року, синього кольору кузов № к. XMCLNDA1A2F009516, реєстраційний № 27855 ХВ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ХАС № 669371, видане 11.02.2004р. Вовчанським РЕГ при УДАЇ ГУМВС України в Харківській області, а також транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель Carizma, випуску 2002 року, синього кольору кузов № к. XMCLNDA1A2F009552,  реєстраційний № 27831 ХВ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ХАС № 669370, видане 11.02.2004р. Вовчанським РЕГ при УДАЇ ГУМВС України в Харківській області, що є предметом застави згідно договору від 12.04.2004р. № 820/39-053/02-4/042 посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Кротовою І.К.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18 вересня 2007 року по справі № 52/313-07 (суддя Білоусова Я.О.) позов задоволено. Зобов’язано звільнити з-під арешту транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель Carizma, випуску 2002 року, синього кольору кузов № к. XMCLNDA1A2F009552,  реєстраційний № 27831 ХВ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ХАС № 669370, видане 11.02.2004р. Вовчанським РЕГ при УДАЇ ГУМВС України в Харківській області та транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель Carizma, випуску 2002 року, синього кольору кузов № к. XMCLNDA1A2F009516, реєстраційний № 27855 ХВ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ХАС № 669371, видане 11.02.2004р. Вовчанським РЕГ при УДАЇ ГУМВС України в Харківській області, що є предметами застави згідно договору від 12.04.2004року № 820/39-053/02-4/042 посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Кротовою І.К. за реєстрованим № 83. Стягнуто з Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Злагода» на користь Акціонерно-комерційного банку «Укрсоцбанк» в особі Харківської обласної філії АКБ «Укрсоцбанк» 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

1-й відповідач, Відділ державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції, з даним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18 вересня 2007 року і прийняти по справі нове рішення. В апеляційній скарзі 1-й відповідач посилається на порушення та неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, оскільки, на його думку, державним виконавцем при здійсненні виконавчого провадження дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та накладення арешту на спірне майно здійснено у відповідності з приписасми вказаного Закону.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги відповідача, вважає рішення господарського суду Харківської області по даній справі законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення. Позивач вважає, що судом повно та всебічно досліджені всі обставини справи, та всі необхідні докази, на підставі яких зроблені вірні висновки про обгрунтованість позовних вимог позивача.

Разом з тим, у судовому засіданні апеляційного господарського суду представником позивача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи з тих підстав, що ним не отримана апеляційна скарга та він не мав змоги надати обгрунтований письмовий відзив на неї.

Розглянувши заявлене позивачем клопотання, колегія суддів вирішила у його задоволенні відмовити, оскільки таке клопотання є необгрунтованим та спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що апеляційна скарга на адресу позивача направлена 25 вересня 2007 року та повноважним представником позивача отримана 26 вересня 2007 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Крім того, 31 жовтня 2007 року повноважним представником позивача отримана ухвала апеляційного господарського суду про призначення апеляційної скарги до розгляду, а тому позивач мав змогу ознайомитися з матеріалами справи (за необхідності) та підготувати і надати суду мотивований відзив на апеляційну скаргу.

2-й відповідач в судове засідання не з‘явився, відзиву на апеляційну скаргу не надав, хоча про час та місце засідання суду був повідомлений належним чином.

3-й відповідач підтримує апеляційну скаргу 1-го відповідача про скасування рішення господарського суду Харківської області по справі №52/313-07, вважає рішення господарського суду Харківської області від 18 вересня 2007 року незаконним та прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне:

в обгрунтування вимог позовної заяви позивач посилався на те, що описане та арештоване державним виконавцем майно придбане за кредитні кошти є предметом договору застави від 12.02.2004 р., що укладений між позивачем та другим відповідачем, а тому державний виконавець описав та арештував таке майно безпідставно.

Як свідчать матеріали справи, 29 серпня 2006 року на виконання рішення господарського суду Харківської області від 14.08.2006 року по справі № 33/170-06, був виданий наказ про стягнення з Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу «Злагода» (другого відповідача)  на користь  Виробничо-комерційного Українсько-російського спільного підприємства «Вибір» ЛТД (третього відповідача) 50000 грн. основного боргу, 1300 грн. пені, 513 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

12 червня 2007 року та 13 червня 2007 року Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області Чуріковою Т.М. в ході примусового виконання наказу № 33/170-06 виданого 29.08.2006р. господарським судом Харківської області були складені акти опису й арешту майна боржника. За цими актами було описано і накладено арешт на майно:  актом серії АА № 762532 від 12.06.2007р. описаний та арештований транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель Carizma, випуску 2002 року, синього кольору кузов № к. XMCLNDA1A2F009552,  реєстраційний № 27831 ХВ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ХАС № 669370, видане 11.02.2004р. Вовчанським РЕГ при УДАЇ ГУМВС України в Харківській області; актом серії АА № 762533 ввід 13.06.2007р. описаний та арештований транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель Carizma, випуску 2002 року, синього кольору кузов № к. XMCLNDA1A2F009516, реєстраційний № 27855 ХВ, свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії ХАС № 669371, видане 11.02.2004р. Вовчанським РЕГ при УДАЇ ГУМВС України в Харківській області.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, зазначене майно дійсно належить СБК «Злагода» та є предметом застави згідно договору застави від 12.02.2004 р. № 820/39-053/02-4/042 посвідченому приватним нотаріусом Вовчанського нотаріального округу Кротовою І.К. за реєстровим № 83.

Договір застави був укладений для забезпечення виконання СБК «Злагода» кредитних зобов’язань перед АКБ «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 820/1-053/05-4/011 від 12.02.2004р., відповідно до п. 1.1. якого СБК «Злагода» були надані кредитні кошти в сумі 26311 доларів США для придбання зазначених вище транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.1.1. договору кредиту, кінцевим терміном повернення залишку заборгованості є 08.02.2009р., в зв’язку з чим позивач в позовній заяві посилається на те, що ВДВС повинен задовольнити вимоги за рахунок іншого майна боржника.

Місцевим господарським судом з урахуванням вищенаведеного зроблені висновки про обгрунтованість позовних вимог позивача, оскільки термін повернення другим відповідачем кредиту не настав. Відповідно до умов кредитного договору остаточний термін повернення встановлений 08.02.2009 року. Умови кредитного договору сторонами виконуються у повному обсязі.

При цьому місцевий господарський суд посилався на те,   що відповідно до статей 19 та 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов’язання забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо обгрунтованості позовних вимог позивача, оскільки згідно статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов’язаний вживати заходів примусового виконання виконавчих документів.

Як свідчать матеріали справи та перевірені у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження, у ході виконання наказу Господарського суду державним виконавцем було зроблено запити та перевірено наявність майна, зареєстрованого за СБК «Злагода».

Згідно довідки Вовчанського МЕТІ нерухомого майна за боржником не зареєстровано. Згідно довідки управління агропромислового розвитку Вовчанської РДА в боржника землі в обробітку на даний час не має. Згідно довідки Чугуївського МРЕВ ДАЇ Харківської області за боржником числиться 2 автомобілі Мітсубісі Карізма держ № 27831 ХВ, 2002р.в., та держ. № 27855 ХВ 2002р.в.

На підставі даної довідки державним виконавцем 10.11.2006р. накладено арешт на майно боржника та заборону на його відчуження.

13.06.2007р. та 12.06.2007р. вказане майно було описане, та здане на відповідальне зберігання.

Після вказаних дій 13.06.2007р. керівником підприємства боржника до відділу було подано заяву та договір застави майна для приєднання до виконавчого провадження. 14.06.2007р. документи було приєднано до виконавчого провадження.

На підставі статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» позивача було повідомлено про накладення арешту на заставлене майно і роз‘яснено право на звернення до суду та про виплату належно підтвердженої суми боргу по договору застави в разі реалізації вказаного майна, про що свідчить лист ВДВС  Вовчанського районного управління юстиції Харківської області № 1154 від 15.06.2007р.

У відповідності до ст. 52 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Ч. 6 названої статті передбачено, що з коштів одержаних від реалізації заставленого майна, здійснюються утримання, передбачені ст. 43 цього Закону, після чого вони використовуються для задоволення вимог заставодержателя. Після повного задоволення вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно експертної оцінки вартість майна з ПДВ складає 80605,98 грн., а борг по договору застави згідно довідки позивача на 10.09.2007 року складає 8030,87 долари США, що за курсом національного Банку України станом на 10.09.2007р. становить 40555,89 грн. Крім того, відповідно до наведеної довідки у другого відповідача наявна заборгованість перед позивачем у вигляді пені -1,04грн. та штрафу у розмірі 775,03грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що вартість предмета застави первищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, а тому дії державного виконавця щодо опису та арешту спірного майна узгоджуються з приписами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Експертна оцінка заставленого майна не оскаржена позивачем, а тому у суду немає підстав вважати, що у випадку примусового стягнення заборгованості у розмірі 51931,00грн. з другого відповідача на користь третього відповідача, з урахуванням виконавчого збору, у розмірі 2700грн., позивач буде позбавлений можливості задоволення своїх вимог за кредитним договором.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що приймаючи рішення по справі місцевим господарським судом порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з‘ясовані обставини, що мають значення для справи та викладені у рішенні місцевого господарського суду висновки не відповідають обставинам справи, у зв‘язку з чим таке рішення суду підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст.  99,101, п.2 ст. 103, п.1, п. 3, п.4 ст. 104, 105 ГПК України,

постановила:

У задоволенні усного клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовити.

Апеляційну скаргу 1-го відповідача задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 18 жовтня 2007 року по справі № 52/313-07 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Головуючий суддя                                                                    Афанасьєв В.В.

Судді                                                                    Демченко В.О.

Шевель О.В.