ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.11.2007
Справа №2-23/11035-2007А

за адміністративним позовом Кримського республіканського підприємства«Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя», (96102, АР Крим, м. Джанкой, вул. Советська, 15а),

до відповідача Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції АР Крим, (96100, АР Крим, м. Джанкой, вул. Дзержинського, 30),

про скасування податкового повідомлення-рішення,

Суддя Г.М.Іщенко

при секретарі  Лауман Ю,С.,

представники:

від позивача – Абдурахманова А.З. - заступник головного бухгалтера, дов. від  15.10.2007р. №18,

від відповідача – Лукпанова К.В. - старший державний податковий інспектор юридичного відділу, дов. від 09.01.2007р. №3,

Суть спору: Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» звернулось до господарського суду АР Крим із адміністративним позовом до Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції в АР Крим і просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 22.06.2007р. про застосування штрафних санкцій в частині 15551,43грн. за затримку граничного терміну сплати податкового зобов’язання за період з 04.01.2007р. по 29.05.2007р., та на період розгляду господарським судом спору зобов’язати Джанкойську об’єднану державну податкову інспекції АР Крим вивести з особового рахунку Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» штрафні санкції по повідомленням-рішенням, (аркуш справи 4).

Відповідач з позовом не згоден за мотивами, викладеними у запереченнях на позов, вважає, що до позивача правомірно застосовані штрафні санкції від фактично сплаченого (погашеного) за цей період податкового боргу і прийняте спірне податкове повідомлення-рішення на суму 16976,42грн.,(аркуш справи 50).

19.11.2007р. у судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог в частині зобов’язання податкового органу вивести з особового рахунку Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» штрафні санкції по повідомленням-рішенням, (аркуш справи 58).

Ухвалою від 19.11.2007р. господарський суд АР Крим закрив провадження у справі в частині зобов’язання податкового органу вивести з особового рахунку Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» штрафні санкції по повідомленням-рішенням в порядку пункту 2 частині 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно пункту 6 Закону України «Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України», до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на  обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної  дії, розгляду справи.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, суд

встановив:

Відповідно  до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 72 цього Кодексу.

Згідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки,  у якому  згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства суб’єктами  підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації  України від 10.08.2005р. №327,зазначено, що факти виявлених порушень податкового і валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що підтверджують наявність зазначених фактів  та на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту  виявлених порушень є підстави  для визначення платнику податкових зобов’язань.

Відповідачем 20.06.2007р. проведено невиїзну документальну перевірку позивача з питання сплати податку на додану вартість позивачем за період з 04.01.2007р. по 29.05.2007р., за результатами якою складений акт перевірки від 20.06.2007р. №655/15-2/03348100, (аркуш справи 8).

22.06.2007р. відповідачем без посилань на акт перевірки відносно позивача прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 про застосування штрафних санкцій в сумі 16976,42грн. (50% від 33952,73грн.) за затримку на 145 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість, (аркуш справи 7).

Позивач оспорює вказане податкове повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій в розмірі  15551,43грн., (аркуш справи 4).

Відповідно до статті 11 Закону Україні «Про систему оподаткування» фінансові санкції за наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами державної податкової служби України та іншими уповноваженими державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими актами, чинними на день завершення таких перевірок або ревізій.

Спірне податкове повідомлення-рішення №/0 від 22.06.2007р. прийнято відповідачем на підставі норм підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні.

З аналізу цієї норми випливає, що застосування штрафних санкцій за затримку сплати сум узгодженого податкового зобов’язання можливе при наявності сплати суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податкове зобов’язання – зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів  відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач своєчасно здійснив сплату узгодженого податкового зобов’язання з податку на додану вартість згідно податкової декларації, а саме: податкова декларація №22402 від 20.12.2006р. з податку на додану вартість за листопад 2006р. була надана до Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції АР Крим 20.12.2006р. (вх.№22402 від 20.12.2006р.). Сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет складає 52353,00грн., (аркуш справи 29). Вказана сума була своєчасно частково сплачена позивачем 28.12.2006р. в сумі 52000,00грн., що підтверджується платіжними дорученнями: від 28.12.2006р. №1784 на суму 12000,00грн., від 28.12.2006р. №1795 на суму 40000,00грн., (аркуші справи 61,62).

Таким чином, дослідив платіжні доручення, суд встановив, що  на момент прийняття спірного податкового повідомлення-рішення №/0 від 22.06.2007р. позивач не мав узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 33952,73грн., як вказано у спірному податковому повідомленні-рішенні, що є підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення №/0 від 22.06.2007р. в частині застосування штрафних санкцій в розмірі  15551,43грн.

Крім того, відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005р. №327 податкові повідомлення-рішення приймаються протягом трьох робочих днів від дня підписання акту документальної перевірки.

Проте, як вбачається з копії акту перевірки від 20.06.2007р. №655/15-2/03348100 (на бланку №000534), він не був підписаний позивачем. Також вказаний акт перевірки не містить відомості про дату отримання його позивачем, (аркуш справи 11). Не зважаючи на це, відповідачем  22.06.2007р. прийняте спірне податкове повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій.

У зв’язку з чим суд дійшов висновку, що акт перевірки від 20.06.2007р. №655/15-2/03348100, як доказ у справі, одержано з порушенням закону.

Відповідно до частини 3 статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

На підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог статей 69,70,86 Кодексу адміністративного судочинства України, судом не приймається акт перевірки від 20.06.2007р. №655/15-2/03348100, як доказ встановлення фактів порушення позивачем норм підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Згідно зі статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому суд виходить з того, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення, тому повинен містити вичерпні елементи його складу і підтверджуватись первинними документами. Інші докази, окрім акту перевірки, що підтверджував б факт вчинення позивачем порушення Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» відповідачем суду не надані через їх відсутність.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані  діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 13 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» передбачено, що посадові особи органів державної податкової служби зобов'язані дотримувати Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та  охоронюваних  законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової  служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи  бездіяльності покладається  на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, доказів обґрунтованості визначення позивачу штрафних санкцій згідно спірному податковому повідомленню-рішенню відповідачем суду не надано. Висновки, що викладені у акті перевірки, не підкріплені належними доказами і носять характер суб’єктивних припущень.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку статей 69,70, 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність порушення позивачем строків сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на  додану вартість, через недоведеність відповідачем  достатніх  доказів, які  підтверджують факт несвоєчасної сплати суми податкового зобов’язання.

Відтак, спірне податкове повідомлення-рішення Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції АР Крим №/0 від 22.06.2007р. підлягає скасування в частині застосування штрафних санкцій в сумі 15551,43грн.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено в судовому засіданні 19 листопада 2007року.

У повному обсязі постанову складено 23 листопада 2007 року.

На підставі викладеного та керуючись статтями 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.   Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції АР Крим №/0 від 22.06.2007р. в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 15551,43грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Джанкоя» (96102, АР Крим, м. Джанкой, вул.Советська,15а, ідентифікаційний код у ЄДРПО України 03348100) судовий збір в сумі 3,40грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко Г.М.