ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 листопада 2007 р.
№ 25/100-07-2384

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса (далі –територіальне відділення АМК)

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2007

зі справи  № 25/100-07-2384

за позовом науково-виробничої господарської асоціації “ЕЛКО”, с. Маяки Біляївського району Одеської області

до територіального відділення АМК

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.06.2007, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2007, позов задоволено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України територіальне відділення АМК просить скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції і залишити в силі оспорюване рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 22.12.2006 № 101-рш.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Однак у касаційній скарзі на відображено, порушення або неправильного застосування яких саме норм матеріального та/або процесуального права припустився, на думку скаржника, апеляційний господарський суд у прийнятті оскаржуваної постанови, в чому конкретно полягало таке порушення або неправильне застосування і яким чином це вплинуло на розгляд справи апеляційною інстанцією.

Водночас доводи касаційної скарги стосуються виключно встановлення обставин справи та оцінки доказів у ній, а також неправомірності (на думку скаржника) поведінки позивача у справі, посилання у скарзі ж на норми законодавства не супроводжується обґрунтованими доводами щодо порушення (неправильного застосування) цих норм судом нижчого рівня.

Згідно ж з частинами першою і другою статті 1117 ГПК України касаційна інстанція, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права і не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись пунктом 6 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2007 зі справи № 25/100-07-2384 повернути Одеському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов