ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"18" травня 2007 р.                                                            Справа №16/153-НА

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Цукрова спілка" с. Клубівка Ізяславський район

до Державної податкової інспекції в Ізяславському районі м. Ізяслав

про визнання протиправним  і скасування  повідомлення рішення  №/0 від

07.02.2007 р.

Суддя  Магера В.В.                    Секретар судового засідання Степчук Т.А.

Представники сторін:

Від позивача -  Ромашин В.М. –представник за дов.№2  від 08.02.2007 р.

Від відповідача –Баляндр В.А. - представник за дов. № 1784  від 28.03.2007 р.

Ухвалою суду від 16.02.2007р. позов залишено без руху до 02.03.2007 р. Ухвалою суду від 02.03.2007 р. відкрито провадження у справі  та призначено попереднє засідання по справі на 27.03.2007 р. Ухвалою суду від 27.03.2007 р. попереднє судове засідання було відкладено та призначено на 17.04.2007 р. Ухвалою суду від 17.04.2007 р. судовий розгляд справи призначено на 28.04.2007 р.. Ухвалою суду від 2805.07 р. судовий розгляд відкладено та призначено на 18.05.2007 р., про що сторони повідомлені належним чином.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення що прийняте відповідачем №/0 від 07.02.2007р., яким позивачу донараховано податок на додану вартість за жовтень, листопад 2005 р. в сумі 316 517,00 грн. та застосовано штрафні санкції на суму 158 259,00 грн., а всього на загальну суму  474 776,00грн.

Повноважний представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, зазначаючи що вони узгоджуються з вимогами чинного законодавства, а спірне рішення відповідачем прийнято всупереч вимогам чинного законодавства.

18.05.2007 р. позивачем, у відповідності до ст. ст. 51 КАС України подано заяву про зміну позовних вимог, а саме позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення  № /0 від 07.02.2007 р., що прийняте відповідачем. Оскільки дана заява узгоджується з вимогами чинного законодавства, вона судом приймається.

Відповідач в письмовому запереченні на позов, його представник в судовому засіданні проти позову заперечують, обґрунтовуючи наступним: позивач отримав від постачальника - ТОВ “Газтрейд ЛТД”, яке обліковувалося у ДПІ в Голосіївському районі м. Київ, природний газ на суму 1 992 528,00 грн., в зв’язку з чим відніс до податкового кредиту з ПДВ суму 47 4776 грн.

В ході проведення зустрічних перевірок було встановлено, що підприємство-постачальник носить ознаки фіктивності, в зв’язку з чим ГУПМ ДПА України розслідується порушена 17.11. 2006 р. кримінальна справа № 70/6306 за фактом фіктивного підприємництва ТОВ “Газтрейд ЛТД”, в межах якої порушена та розслідується кримінальна справа за фактом умисного ухилення від сплати податків та службового підроблення, вчиненого посадовими особами ТОВ  “Цукрова спілка”.

Позов носить безпідставний, формальний характер, так як Позивач, згідно діючого законодавства не мав права на податковий кредит. Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” (далі - Закону №168) бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку, у випадках, визначених цим Законом.

Позивач заявляє, що пп.7.2.1 п.7.2, пп.7.4.1 та пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону № 168 передбачено, що для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту достатньо таких підстав, як здійснення операції з придбання товарів за наявності належним чином оформленої податкової накладної, виданої платником податку на додану вартість. В  даному  випадку  фіктивне  підприємство  не  може  являтися    платником ПДВ.

В той же час, наведена вище норма пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону №168, крім зазначених обов'язкових підстав виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість, передбачає обов'язкову наявність ще й такої підстави, як сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку.

Відповідно до пп.7.7.5 п.7.7 Закону № 168 суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України, а зараховані суми використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом. Тобто, законодавцем чітко передбачено, що однією з обов'язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету випливає з самої суті поняття податку, його основної функції - формування доходів Державного бюджету України (п.19 ст.2, ст.9 Бюджетного кодексу України), а також з поняття платника податку як особи, яка згідно Закону №168 зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем (п.1.3 ст.1 Закону №168).

Дану оцінку відповідності дій підприємств при виконанні господарських операцій чинному податковому законодавству має встановити суд при розгляді кримінальної справи.

Верховний Суд України постановою від 1904.2005 р. по справі №33/509 виклав правову позицію щодо права платників ПДВ на податковий кредит. На підставі викладеного відповідач просить суд зупинити   розгляд справи   до прийняття рішення по кримінальній справі. При відсутності   права   ТОВ “Цукрова спілка” на податковий кредит відмовити Позивачу у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення  представників  сторін,  з’ясувавши  фактичні  обставини, на  яких  ґрунтується позовна  вимога  і  заперечення проти позову, дослідивши докази,  встановлено     наступне:

29.05.2007 р. працівниками ДПА у Хмельницькій області, на підставі Наказу  „Про проведення виїзної позапланової перевірки від 24.01.2007 р.  №10, направлення №16 від 24.01.2007 р. проведено виїзну позапланову перевірку  ТзОВ „Цукрова спілка” з питання правильності обчислення сум ПДВ за період з 01.10.2005 р. по 31.12.2005 р. з врахуванням отриманих матеріалів про перевірки інших суб’єктів господарювання, які мали правові відносини з ТОВ „Цукрова спілка”.

За наслідками перевірки складено акт № 30-23/1-32814045 від 29.01.2007 р., де перевіряючими встановлено порушення позивачем ст.9 Закону України „Про державний бюджет на 2005 р.”, пп. 7.4.1 п.п.7.4.2 п.7.4. ст.7 Закону України  „Про податок на додану вартість”, а саме  занижено суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумки поточного звітного періоду, з урахуванням залишку від’ємного значення  попереднього звітного періоду на 313 517 грн. в тому числі:

- за жовтень 2005 р. –194684 грн.

- за листопад 2005 р. –121833 грн.

Крім того, в порушення пп.7.7.2. п.7.7. Закону України „Про податок на додану вартість” занижено залишок від’ємного значення який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту  наступного податкового звітного періоду на 15 571 грн.

У ході проведення перевірки податковим органом здійснено вилучення копій  фінансово-господарських документів, які свідчать про заниження об’єктів оподаткування, несплату податків та зборів, що підтверджується Описом оригіналі та копій документів № 1 від 24.01.2007 р.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове-повідомлення рішення                     № /0 від 07.02.2007 р. , яким позивачу донараховано податкове зобов’язання по податку  на додану вартість в сумі 474 776 грн., де 316 517 грн. –основне зобов’язання, 158 259 грн. -   штрафні санкції.

27.09.2005 р. між ТОВ „Цукровою спілкою” та ТОВ „Газатрейд ЛТД”, м. Київ укладено договір на постачання природного газу № 30-09-05/17-16 відповідно до п.1.1, якого, Постачальник зобов’язується продати покупцю в 2005 р. природний газ, який був придбаний у ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” згідно договору постачання природного газу № 06/05-123 від 21.04.2005 р. , а покупець зобов’язується  прийняти та оплатити газ на умовах договору. Крім того, між ТОВ „Цукровою спілкою” та ТОВ „Газатрейд ЛТД” укладено додаткові угоди  до договору на постачання природного газу від 28.09.2005 р., 28.10.2005 р., 30.11.2005 р., у яких зазначено встановлений обсяг газу крім того, визначено сплату ПДВ за ставкою 20%.

Отримання газу підтверджується актами прийому-передачі  долученими до матеріалів справи.

Отримання позивачем податкових накладних від контрагента підтверджується податковими накладними відповідно до переліку наданого в матеріали справи. Здійснення господарських операцій підтверджується податковими накладними №9-28/2-1 від 28.09.2005 р., №10-25/2-1 від 25.10.2005 р., №11-30/20-1 від 30.11.2205 р.

Подання підприємством звітності до податкового органу по сплаті податку на додану вартість підтверджено податковими деклараціями по сплаті ПДВ за жовтень, листопад 2005 р.

Згідно довідки ДПІ в Ізяславському районі від 23.04.2007 р. заборгованість позивача по платежах складає 20 148,13 грн., де 20 032,14 грн. –податок на прибуток, 115,99 грн. –податок на додану вартість.

Відповідно до рішення Господарського суду міста Києва по справі №24/7 від 15.02.2006 р. припинено юридичну особі ТОВ „Газтрейд ЛТД”, м. Київ з підстав незнаходження підприємства за юридичною адресою, що зазначена в статутних документах.

Як вбачається з висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 1782 від 28.02.2007 р., що був зроблений за клопотанням позивача, відповідно до податкових накладних №9/28/2-1 від 28.09.2005 р., №10-25/2-1 від 25.10.2005 р. і №11-30/0-1 від 30.11.2005 р., наданих продавцем ТОВ „Газтрейд ЛТД”, м. Київ у ТОВ „Цукрова спілка” –покупця, відповідно до пп.7.2.1,7.2.3.,п.7.2, 7.4.1,7.4.2,7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”   виникло право на віднесення до податкового кредиту  податку на додану вартість на загальну суму 332 088,00, в тому числі за жовтень 2005 р. 211 750 грн., за листопад 2005 р.  в сумі 120 338 грн.

Висновки Акту перевірки, що підприємством  ТОВ „Цукрова спілка” в порушення ст. 9 Закону України  „Про Державний бюджет на 2005 р.” і пп.7.4.1, 7.4.2  п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит за жовтень-листопад 2005 р. на загальну суму 332 088 грн., в тому числі за жовтень 2005 р. на 211 750 грн., за листопад 2005 р. на 120 338 грн., документально і нормативно не підтверджується.

Позивач не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням оскаржує його в судовому порядку.

Досліджуючи надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування  та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно  п.1.7. ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий  кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

П.п.7.2.1. п.7.2 ст.7  Закону України “Про податок на додану вартість” встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю  податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дату виписування податкової накладної;

в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) місце розташування юридичної особи або місце податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;

е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об'єм);

є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах отримувача;

ж) ціну поставки без врахування податку;

з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому значенні;

и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Право  на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону  (п.п.7.2.4. п.7.2 ст.7 Закону).

П.п.7.4.1. п.7.4 ст.7  Закону України “Про податок на додану вартість” визначено, що  податковий   кредит  звітного  періоду  визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але  не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від  того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги) починають використовуватися в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі ст.3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі ст.5 цього Закону, чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів, то з метою оподаткування такі товари (послуги), основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає початок такого використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження).

Відповідно до п.п.7.4.2. п.7.4 ст.7 цього ж Закону якщо платник  податку  придбаває  (виготовляє)  товари (послуги) та основні фонди, які призначаються для їх використання в операціях, які не є об'єктом оподаткування згідно зі ст.3 цього Закону або звільняються від оподаткування згідно зі ст.5 цього Закону, то суми податку, сплачені у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включаються до складу податкового кредиту такого платника.

Не включається до складу податкового кредиту та відноситься до складу валових витрат сума податку, сплачена платником податку при  придбанні легкового автомобіля (крім таксомоторів), що включається до складу основних фондів.

Відповідно до п.п.7.3.1. п.7.3 ст.7  Закону України “Про податок на додану вартість” датою  виникнення  податкових  зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

П.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” визначено, що датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг);

Ст.9  Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” встановлено, що у 2005 році:

у разі вивезення (експорту) товарів (робіт, послуг) за межі митної території України шляхом бартерних (товарообмінних) операцій сума податку на додану вартість, сплачена (нарахована) у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), не відноситься на збільшення податкового кредиту, а включається до складу валових витрат виробництва (обігу) платника податку;

операції з ввезення природного газу на митну територію України відповідно до зовнішньоекономічних контрактів, укладених на  виконання міжнародних договорів України, звільняються від обкладення податком на додану вартість;

операції з продажу ввезеного природного газу на митній території України, крім операцій з продажу такого газу для населення, бюджетних установ та інших споживачів, що не є платниками цього податку, оподатковуються за нульовою ставкою податку на додану вартість;

продаж спеціальних дозволів (ліцензій) на користування надрами здійснюється на аукціонах, порядок проведення яких встановлюється Кабінетом Міністрів України;

Кабінет Міністрів України може встановлювати мінімальну митну вартість, але не нижче індикативних цін, на окремі товари, що переміщуються через митний кордон України;

звільняються від оподаткування податком на додану вартість науково-дослідні і дослідницько-конструкторські роботи, які виконуються українськими підприємствами за рахунок кредитних коштів, залучених під гарантії Уряду України для фінансування міжнародного проекту “Циклон-4”.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивач, одержавши у встановленому порядку податкові накладні від підприємства ТОВ “Газтрейд ЛТД”, відповідно до п.7.5 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, правомірно включив суму ПДВ до податкового кредиту. Якщо контрагент (ТОВ „Газатрейд ЛТД”, м. Київ) не виконав свого зобов’язання по сплаті податку на додану вартість до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на включення відповідних сум до податкового кредиту, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

При цьому судом враховується, що на час видачі податкових накладних ТОВ “Газтрейд ЛТД” перебувало на обліку в органах податкової інспекції, що відображено в рішенні Господарського суду міста Києва по справі №24/7 від 15.02.2006 р.

Відповідачем, всупереч вимогам ст.71 КАС України не доведено правомірність нарахування податкових зобов’язань позивачу у спірному податковому повідомленні-рішенні.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про визнання протиправним  і скасування  повідомлення рішення  № /0 від 07.02.2007 р., що прийнято відповідачем підтверджені належними доказами, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову згідно ст.94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем (державне мито згідно платіжного доручення № 61 від 15.02.2007 р. в сумі 3,40 грн.), присуджуються йому у відповідності до вимог п.п.2 п.3 Перехідних та Перехідних положень КАС України. При цьому згідно ч.1 ст.94 Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного  бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Цукрова спілка”, с. Клубівка Ізяславського району до Державної податкової інспекції в Ізяславському районі, м. Ізяслав про визнання протиправним  і скасування  повідомлення-рішення  №/0 від 07.02.2007 р. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 07.02.2007 р., що  прийняте  Державною податковою інспекцією в Ізяславському районі м.Ізяслав, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання по податку на додану вартість у розмірі 474 776,00 грн., де 316 517,00 грн. –основний платіж, 158 259,00 грн. –штрафні санкції.

Стягнути з  Державного  бюджету  України  на  користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Цукрова спілка”, с. Клубівка Ізяславського району (р/р 0116 в Хмельницькій філії ЗАТ “Кредобанк”, МФО 315405, ) 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      В.В. Магера

Постанова   оформлена  і  підписана 23.05. 2007 р.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.