ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

04.12.2007
Справа №2-13/15393-2007А

за позовом Приватного підприємства "Транспортник", смт. Чорноморське вул. Індустріальна, 5 (м. Євпаторія вул. Крупської, 7)

до   Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради, м. Євпаторія пр. Леніна, 2

З участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ТОВ "Фірма "Сервісгаз", м. Євпаторія вул. Ескадронна, 25.

про визнання незаконним рішення

Суддя А.І. Жукова

представники:

Від позивача – Горохова С.Ю. – представник, дов. від 29.10.2007 року.

Від відповідача – Кобякова Л.Б. – головний спец. юрид. відділу, дов. від 26.08.2005 року, Герасіменко І.І. – заступник начальника відділа, дов. від 03.12.2007 року.

Від третьої особи – Ряполов О.М. – представник, дов. від 29.08.2007 року, Зіборов О.А. – представник, дов. від 29.08.2007 року.

Суть спору: Приватне підприємство "Транспортник", звернулося до ГС АР Крим з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Євпаторійської міської Ради та просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Євпаторійської міської ради № 55 від 09.02.2007 року «Про конкурс на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 22 «м. Євпаторія – с. Уютне» та внесення змін у схему руху маршруту № 23 «Центральний ринок - Ленок».

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечував за мотивами, вказаними у відзиві.

Третя особа заявила клопотання про закриття провадження у справі по п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Відповідно до ст. 3 Кодексу Адміністративного судочинства України, справа    адміністративної    юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду  публічно-правовий  спір,  у  якому хоча б однією зі сторін є орган  виконавчої  влади,  орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в  тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція адміністративних судів, до якої віднесені спори фізичних чи юридичних осію із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з між   суб'єктами  владних  повноважень  з  приводу реалізації їхньої компетенції у сфері  управління,  у  тому  числі делегованих  повноважень,  а також спори,  які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів спори  за  зверненням  суб'єкта  владних   повноважень   у випадках, встановлених законом; спори  щодо правовідносин,  пов'язаних з виборчим процесом  чи процесом референдуму.

Згідно до п. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція   адміністративних  судів  поширюється  на  всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом, встановлено, що спірні правовідносини виникли в зв’язку з правом позивача на перевезення пасажирів на автобусному маршруті .

Справою адміністративної   юрисдикції   може   бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один  суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів,  а ці  суб'єкти  відповідно  зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку,  якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює  вказані  владні  управлінські функції щодо іншого суб'єкта,  який є учасником спору,  такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак  справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно,   не   повинен вирішуватись адміністративним судом.

Так, відповідачем у даній позовній заяві дійсно зазначений суб’єкт владних повноважень, але даний спір не має публічно-правового характеру, оскільки пов'язаний безпосередньо з правом  позивача на перевезення пасажирів на автобусному маршруті.

Тобто, між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічну позицію, щодо неможливості розгляду спорів, про право, в порядку адміністративного судочинства, виклав Верховний суд України в Постанові від 27 березня 2007 року по справі № 21-1074-06 про скасування рішення Київської міської ради.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157  Кодексу адміністративного судочинства України суддя закриває провадження у справі, якщо: справу не належить розглядати в  порядку  адміністративного судочинства.

З обліком викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 165, п. 4 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, ухвала набирає законної сили через 5 днів з дня отримання особою копії ухвали.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, ухвала вступає в закону силу через 10 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.