ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 р.
№ 46/177-07

Вищий господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого судді
Овечкіна В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

ТзОВ "Преса-Харків"

на постанову
від 09.08.07 Харківського апеляційного господарського суду

у справі
№46/177-07 господарського суду Харківської області

за позовом
Прокурора м.Харкова в інт. держави в особі Харківської міської ради

до
ТзОВ "Преса-Харків"

про
звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

у справі взяли участь представники

позивача: Кулінічева Н.О., довір.№08-11/3090/2-06 від 28.12.06

відповідача: Стаднічук Н.Л.,довір. №163 від 19.10.07

Клопотання ТОВ "Преса-Харікв" про зупинення провадження у справі відхилено. Клопотання про оголошення повного тексту постанови задоволено. В засіданні оголошена перерва до 04.12.07 о 12 год.30 хв.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 14.05.2007 (суддя О. Ільїн), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду (судді: Л. Слюсарева, В. Лакіза, В. Фоміна) позовні вимоги задоволено. Зобов’язано відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, привести її в придатний стан і повернути міській раді. Судові рішення мотивовані тим, що відповідач займає спірну земельну ділянку під кіоск без правових підстав.

Відповідач ТОВ “Преса-Харків” в поданій касаційній скарзі просить скасувати прийняті у справі судові акти, прийняти нове рішення, яким в позові прокурора відмовити. Скаржник вважає, що судами порушені норми процесуального права. Прокурор перевищив свої повноваження, оскільки представницькі органи місцевого самоврядування не є органами державної влади, тобто у прокурора відсутнє право подавати позов в інтересах міської ради.

Крім цього, справа розглянута з порушенням правил предметної підсудності. Дана справа повинна розглядатися в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  не підлягає задоволенню   з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлене наступне.

Згідно з п.4.1 рішення Харківської міської ради від 20.12.2004                   № 224/04 відповідач був зобов’язаний оформити в  тримісячний строк договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Харків, пр. Орджонікідзе, 20. Відповідач у встановлений строк договір оренди не оформив і у встановленому порядку його не зареєстрував.

Апеляційним господарським судом встановлено, що рішення міської ради від 20.12.2004 № 224/04 в частині надання спірної земельної ділянки  відповідачеві скасовано рішенням ХІУ сесії Харківської міської ради 5-го скликання від 04.07.2007 № 126/07.

За таких обставин, суди попередніх інстанцій з посиланням на статті 116, 125, 126 Земельного кодексу України дійшли обгрунтованого висновку, що відповідач приступив до використання спірної земельної ділянки до виникнення у  нього права на її оренду. Самовільно зайняті земельні ділянки відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України  підлягають поверненню власникам землі, у даному випадку позивачу.

Доводи касаційної скарги про те, що прокурор не має права звертатися з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської  ради, касаційна інстанція до уваги не приймає. Відповідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про власність" суб'єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності; Верховна Рада АР Крим - на землі в межах її території; обласні, районні, міські, селищні, сільські ради - на землі в межах їх територій (крім земель загальнодержавної власності).

Пунктом 34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що виключною компетенцією міських рад є вирішення відповідно до Закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності в господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. До  розмежування земель державної і комунальної власності  повноваження з розпорядження ними в межах населених пунктів, тобто функціями виконавчої влади, наділені міські ради (Розділ Х. Перехідні положення. п.12 Земельного кодексу України). Таким чином, прокурор цілком обгрунтовано пред’явив позов в інтересах держави в особі Харківської  міської ради.

Зазначене відповідає практиці Верховного Суду України (пост. № 2-18/5652-2004 від 09.08.2005р.).

Касаційна інстанція погоджується з висновком апеляційної інстанції про те, що даний спір є спором про право користування земельною ділянкою, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства. У даному спорі орган місцевого самоврядування –міська рада –не здійснює владних управлінських функцій щодо відповідача, тобто спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що при розгляді справи судами попередніх інстанцій норми процесуального права не порушені. Підстави для скасування прийнятих у справі судових рішень відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ “Преса-Харків” залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09.08.2007 у справі № 46/177-07 –без змін.

Головуючий, суддя                     В.Овечкін

Судді                    Є.Чернов

В.Цвігун