ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.07                                                                                           Справа№ 11/369

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

По справі:

За позовом Закритого акціонерного товариства „Барвінок”, м.Харків

До відповідача Приватного підприємства „Компанія-Деніс-Львів”, м.Львів

Про стягнення заборгованості на суму 2147,00грн.

Представники:

Від позивача Дмитренко-предст. Доручення № 19/11 від 20.11.2007року

Від відповідача Олійник-предст. Доручення № 18 від 28.08.2007року

Сторонам, яка беруть участь у справі, роз’яснено зміст ст.22 ГПК України.

Суть спору:

На розгляд господарського суду подано позовну заяву Закритого акціонерного товариства „Барвінок” про стягнення із Приватного підприємства „Компанія-Деніс-Львів” 2147,09грн. боргу.

Ухвалою господарського суду від 05.11.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 27.11.2007року.

Від здійснення технічного запису судового процесу сторони відмовились.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

14.03.2007року між сторонами було укладено договір № 10-03/07 перевезення вантажу автомобільним транспортом за заявками відповідача в порядку та на умовах, визначених договором.

Відповідно до пункту 1.1 договору перевізник зобов’язався поставити автомобільним транспортом довірений йому вантаж з пункту відправлення в пункт призначення та видати його уповноваженій на отримання вантажу особі, в свою чергу вантажовідправник зобов’язався оплатити перевезення вантажу та виконати всі інші зобов’язання, визначені договором.

П. 1.3 договору визначено, що умови здійснення кожного окремого перевезення вантажу визначаються умовами договору та заявкою відповідача, яка є невід’ємною частиною договору.

Згідно п.п.5.1, 5.2 договору розмір плати за перевезення вантажу встановлюється у заявці відповідача і у випадку фактичного виконання позивачем умов цієї заявки, є погодженим сторонами.

Згідно заявки –доручення відповідача від 23.04.2007року за № 048/4 позивач зобов’язався доставити вантаж із м.Моршин до м.Донецьк згідно товарно-транспортної накладної від 23.04.2007року. Вартість цієї послуги складає 4600,00грн.

Вантаж було доставлено належному вантажоодержувачу у кількості, строки та час, зазначений у заявці-дорученні від 23.04.2007року за № 048/4, що підтверджується актом здачі-приймання робіт від 26.04.2007року.

На виконання умов договору та заявки-доручення від 23.04.2007року за № 048/4 позивачем поштою було направлено відповідачу рахунок на сплату замовлення та всі інші документи згідно договору. Рахунок на сплату та документи були одержані відповідачем 03.05.2007року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідачем сплата за надані послуги здійснювалась частково та з порушенням строків оплати, визначених договором, внаслідок чого станом на вересень 2007року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 1700,00грн.

З огляду на викладене, позивач звернувся із позовом про примусове стягнення заборгованої суми.

Суд вважає позовні вимоги підтвердженими матеріалами справи та такими що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Відповідно до ч.2 ст. 307 Господарського кодексу України, укладення договору перевезення підтверджується складанням перевізного документа - транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Ці ж вимоги дублює ст. 307 Господарського кодексу України. Згідно ст. 916 Цивільного кодексу України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України не допускає односторонньої відмови від виконання договору чи зміни умов його виконання.

Відповідно до умов договору фактом, що підтверджує досягнення згоди відносно розміру та строків оплати є зазначення грузовідправником в заявці на перевезення за відповідне конкретне перевезення вантажу.

У  заявці-дорученні № 048/4 від 23.04.2007року на перевезення вантажу термін оплати визначений 7 банківських днів після отримання оригіналів документів.

На виконання умов договору та заявки позивачем поштою було направлено відповідачу рахунок на сплату замовлення та всі інші документи згідно договору. Рахунок на сплату та документи були одержані відповідачем 03.05.2007року. що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Оскільки відповідачем оплачено лише 2900,00грн., а термін оплати сплив позивач звернувся до суду про примусове стягнення заборгованої суми.

Крім суми основної заборгованості, що складає 1700,00грн., позивачем відповідно до п.6.2 Договору нараховано пеню в розмірі 204,31грн. від суми простроченого боргу за кожний день прострочення виконання зобов’язання. Відповідно до ст.2 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 р. № 543/56 розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

А також, відповідно до ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов’язання відповідач відшкодовує збитки завдані інфляцією та нарахування на прострочену суму у вигляді трьох відсотків річних. Розмір річних становить 38,18грн., а інфляційні-204,60грн.

Загальна сума позову складає 2147,09грн.

Відповідач проти позову не заперечує, представивши  в судове засідання докази оплати суми основної заборгованості платіжними дорученнями № 1507 від 31.10.2007року та № 1585 від 20.11.2007року.

Таким чином, стягненню підлягає решту суми позову.

Судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 49, п.1.1 ст. 80, ст.-ст. 82-84, 116 ГПК України:

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути із Приватного підприємства „Компанія-Деніс-Львів”, м.Львів, В.Великого,95/64 () на користь Закритого акціонерного товариства „Барвінок”, м.Харків, вул. Ромена Ролана, 12 () 204,31грн. пені, 204,60грн.  інфляційних, 38,18грн. річних, 102,00грн. державного мита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

В рештій частині позову провадження у справі припинити.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України

Суддя                                                                                             Сало І.А.