ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.10.2007
Справа №2-24/10345-2007А

За адміністративним позовом – Колективного багатопрофільного підприємства «Кварц» (АР Крим, м.Джанкой, провул.Фабричний, 3)

До відповідача  - Джанкойської об’єднаної державної  податкової інспекції (АР Крим, м.Джанкой, вул. Дзержинського,30)

Про визнання нечинними  податкових повідомлень-рішень

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Головіна Л.М., представник,  дов. у справі.

Від відповідача – Лукпанова К.В, ст. держ. подат. інспектор, дов. у справі.

Обставини справи:

Позивач  звернувся з позовом до суду про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень Джанкойської ОДПІ від 13.07.2007р. № 3-00087615-23 про застосування штрафних санкцій у розмірі 20% за несвоєчасне погашення ПДВ у розмірі 4186,43грн. і  № 3-00087715-23  про застосування штрафних санкцій у розмірі 10% за несвоєчасне погашення ПДВ у розмірі 11,62грн.

Позивач 10.09..2007р. уточнив позовні вимоги в частині документального обґрунтування (а.с.25-28)

Відповідач позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов (а.с.53-55).

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, суд, -

встановив:

Колективне багатопрофільне підприємство «Кварц» (КБП «Кварц») зареєстровано як суб’єкт підприємницької діяльності-юридична особа рішенням виконкому Джанкойської міської ради та узято на податковий облік у Джанкойській ОДПІ.

06.03.2007р. ОДПІ здійснила невиїзну документальну перевірку з питань сплати  податку на додану вартість КБП «Кварц», про що складено акт № 21615-213781619 (а.с. 6-7).

На підставі акту перевірки Джанкойською ОДПІ винесені податкові повідомлення –рішення від 22.03.2007р.  № 028915-20  про застосування штрафних санкцій у розмірі 20%  за несвоєчасне погашення узгодженої суми податкового зобов’язання з ПДВ у розмірі 4186,43грн. і № 028815-20 про застосування штрафних санкцій у розмірі 10% за несвоєчасне погашення узгодженої суми податкового зобов’язання з ПДВ у розмірі 11,62грн.

Не погодившись з винесеними рішеннями позивач оскаржив їх в адміністративному порядку  начальнику Джанкойської ОДПІ, в ДПА в АР Крим, в ДПА України. Скарги позивача  залишені без задоволення, а податкові повідомлення-рішення –без змін.

На підставі розгляду скарг винесені нові податкові повідомлення-рішення від 11.06.2007р. № 2-2 про застосування штрафних санкцій у розмірі 20%  за несвоєчасне погашення узгодженої суми податкового зобов’язання з ПДВ у розмірі 4186,43грн. і  № 2-2  про застосування штрафних санкцій у розмірі 10% за несвоєчасне погашення узгодженої суми податкового зобов’язання з  ПДВ у розмірі 11,62грн. та  від 13.07.2007р.  № 3-00087615-23 про застосування штрафних санкцій у розмірі 20% за несвоєчасне погашення ПДВ у розмірі 4186,43грн. і  № 3-00087715-23 про застосування штрафних санкцій у розмірі 10% за несвоєчасне погашення ПДВ у розмірі 11,62грн.

У позовній заяві позивач просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Джанкойської ОДПІ від 13.07.2007р. № 3-00087615-23 і № 3-00087715-23, оскільки вважає їх незаконними та такими, що не відповідають чинному законодавству і порушують права та законні інтереси позивача.

Позовні вимоги  позивача  підлягають задоволенню за наступних підстав.

Підставою для винесення зазначених податкових повідомлень-рішень стало порушення КБП «Кварц»  граничних термінів сплати узгодженого податкового зобов’язання  на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. №2181-III (Закон № 2181).

Згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону №2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу.;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні.

Як вбачається з акту перевірки від 06.03.2007р., штрафні санкції розраховані за несвоєчасну сплату позивачем податку на додану вартість по деклараціям № 18960 від 20.10.2006р. та  № 21271 від 20.11.2006р.

Згідно з уточненнями позивача, сума за декларацією № 18960 від 20.10.2006р. сплачена платіжним дорученням № 599 від 30.10.2006р. на суму 1200 грн. і № 643 від 16.11.2006р. на суму 8800 грн., сума за декларацією  № 21271 від 20.11.2006р. сплачена платіжним дорученням № 699 від 29.11.2006р. на суму 18173 грн. (а.с. 25-26).

Як вбачається з вказаних платіжних доручень, у призначенні платежу в них дійсно вказано, що це платежі ПДВ за вересень 2006р. та жовтень 2006р. (а.с. 20-22).

Тому позивач в уточненні до позовної заяви та у судових засіданнях посилається на те, що відповідач самостійно змінив призначення платежу та сплачені суми були зараховані ним у рахунок погашення податкового боргу по податковим повідомленням-рішенням від 12.09.2006р., яки визнані нечинними постановою Господарського суду АР Крим від 24.07.2007р. у справі № 2-23/1186-2007.

У запереченні на позовну заяву відповідач підтверджує, що кошти, сплачені  позивачем  платіжними дорученнями  № 599, № 643 та № 899, були відповідно до чинного законодавства правомірно спрямовані у жовтні-листопаді 2006р. частково у погашення боргу за повідомленням- рішенням № 2  - № 164815-22 ( яке на той час було узгодженим), частково в погашення пені по особовому рахунку позивача  та  частково в погашення недоїмки з ПДВ по декларації вх. № 15617 від 20.09.2006р.

Таким чином, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено, що позивач сплатив у повному обсязі та у встановлений строк податок на додану вартість по деклараціям № 18960 від 20.10.2006р. та  № 21271 від 20.11.2006р.

Але, відповідач без згоди з позивачем змінив призначення платежу на підставі підпункту 7.7 ст. 7 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Тобто, не звертаючи уваги на призначення платежів в платіжних дорученнях, позивач зараховував платежі на погашення не поточних податкових зобов’язань, а податкового боргу, що виник раніше, тобто проводив  облік надходження платежів у картці особового рахунку позивача з податку на додану вартість в порядку календарної черговості настання граничних строків сплати узгоджених зобов’язань.

Згідно  ст. 13 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” посадові особи органів державної  податкової служби зобов’язані дотримуватись Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій і повною мірою використовувати надані їм права.

Серед прав органів державної податкової  служби, передбачених ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” ДПІ не має права самостійно, без згоди на то платника податків або відповідного рішення суду, визначати призначення платежу. Орган державної податкової служби має право лише вимагати від платників податків, діяльність яких перевіряється, усунення виявлених порушень податкового законодавства.

Відповідно до пункту 1.8 чинної у перевіряємий період Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів), що надходять до бюджетів та до державних цільових  фондів, затвердженої наказом  Головної державної податкової  інспекції України від  12.05.1994р. №37 (в редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 03.09.2001р. №342, яка діє з 18.07.2005р.) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.10.2001р. за №887/6078, облік, контроль і складання звітності щодо платежів, що надходять до бюджету, проводяться органами  державної податкової служби з використанням автоматизованої інформаційної системи (далі АІС). Засобами АІС забезпечується автоматизоване виконання всіх операцій на робочому місці працівників підрозділу обліку і  звітності, в тому числі ведення особових рахунків платників, формування довідкової інформації та складання звітності.

В силу пункту 5.3 Інструкції дані про надходження платежів до бюджету повинні бути відображені органом державної податкової служби в особових рахунках платників і  у реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державного казначейства України (фінансових органів) відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

При обробці розрахункових документів про сплату платежів до бюджету в автоматичному режимі з використання даних електронного реєстру розрахункових документів   відповідальною   особою,  яка проводить  їх обробку, за  зовнішніми     ознаками

перевіряються дані заповнення реквізиту ”Призначення платежу” на відповідність необхідним вимогам та на його паперовій копії проставляється дата та підпис відповідальної особи.

Слід зробити висновок, що відповідач діяв із значним перевищенням повноважень, передбаченим Конституцією України та Законом України “Про державну податкову службу в Україні”, оскільки не вправі був самостійно, без узгодження з платником податків або відповідного рішення суду, визначати призначення платежу та перераховувати платежі за поточними зобов’язаннями на погашення податкового боргу, що виник раніше. Оскільки платник податків є власником своїх коштів, тобто має право вільно, на свій розсуд, володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, у тому числі, й  визначати призначення платежів.

Також встановлена непропорційність дій органів державної податкової служби, зокрема, недотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія, оскільки  дії відповідача спричинили штучне збільшення недоїмки зі штрафних санкцій за порушення граничного строку сплати податку на додану вартість.

Крім того,  постановою  ГС АР Крим по справі № 2-231186-2007А, яка залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.10.2007р.,  визнані нечинними  податкові повідомлення-рішення Джанкойської ОДПІ  від 12.09.2006р. № 2 на суму 15410,16грн.,  № 2 на суму 194,60грн., № 2 на суму 6934,11грн., № 2 на суму 2754,85грн., № 2 на суму 5972,42грн.

Таким чином, віднесення відповідачем частини сплачених грошових коштів в оплату боргу за повідомленням-рішенням № 2-№164815-2/2 неправомірно і за цих підстав.

Оскільки податковою інспекцією не було доведено, що позивач несвоєчасно сплатив суми узгодженого податкового зобов’язання, тому суд вважає безпідставним застосування до КБП «Кварц» штрафних санкцій на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок  погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач узгоджені суми податкових зобов’язань сплатив без порушень строків  уплати, тому суми штрафних санкцій, які визначені у спірних податкових повідомленнях-рішеннях, застосовані до позивача неправомірно.

Відповідно до частини 2 с. 19 Конституції України органи державної   влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України  та законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та  законами України.

З урахуванням викладеного,  ретельно дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини  постанови.

Постанова складена у повному обсязі  05.11.2007року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.  ч.1 ст. 94,98 ,160-163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Джанкойської ОДПІ від 13.07.2007р.  № 3-00087615-23 та  № 3-00087715-23.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Колективного багатопрофільного підприємства «Кварц» (АР Крим, м.Джанкой, провул.Фабричний, 3, )  3грн.40 коп. судових витрат.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.