ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09.10.07                                                                                           Справа№ 5/1763-26/349

За позовом: Державної податкової інспекції у Яворівському районі, м. Яворів Львівської області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Яворівський завод залізобетонних конструкцій”, м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області

Про стягнення податкового боргу за рахунок активів платника податків на суму 108 425,87 грн.

Суддя  Ю.Б. Деркач

при секретарі: Боровець Я.

Представники:

від позивача Баран Л.М. –представник

від відповідача Пилипович В.О. –представник

Представникам сторін, які з’явилися в судове засідання, роз’яснено їх права та обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України.

Суть спору: Державна податкова інспекція у Яворівському районі, м. Яворів Львівської області звернулася до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Яворівський завод залізобетонних конструкцій”, м. Новояворівськ Яворівського району Львівської області про стягнення податкового боргу за рахунок активів платника податків на суму 108 425,87 грн.

Ухвалою суду від 04.10.2006 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справи та призначено попереднє судове засідання на 24.10.2006 р. Ухвалою суду від 24.10.2006 р. закінчено підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду на 14.11.2006 р. Ухвалою суду від 14.11.2006 р. розгляд справи відкладався до 28.11.2006 р. Ухвалою суду від 28.11.2006 р. розгляд справи відкладався до 16.01.2007 р. В судовому засіданні 16.01.2007 р. оголошувалась перерва до 13.02.2007 р. В судовому засіданні 13.02.2007 р. оголошувалась перерва до 26.02.2007 р. Ухвалою суду від 26.02.2007 р. провадження у справі зупинялося до вирішення позивачем питання про правомірність визначення сум заборгованості податковими повідомленнями-рішеннями. Відповідачем на ухвалу про зупинення провадження у справі подано апеляційну скаргу. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.2007 р. в поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Львівської області від      26.02.2007 р. відмовили, а апеляційну скаргу залишено без розгляду. Ухвалою суду від 20.09.2007 р. провадження у справі поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 02.10.2007 р. В судовому засіданні 02.10.2007 р. оголошувалась перерва до 09.10.2007 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, проти задоволення позову заперечив з мотивів зазначених у письмових поясненнях на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що 20.12.2005 р. відповідачеві визначено штрафні санкції по податку на добавлену вартість відповідно до повідомлень-рішень № (10%) на суму 11 815,24 грн.; № (20%) на суму 12 357,99 грн.; № (50%) на суму 79 495,52 грн. та пеню за несвоєчасну сплату податкового боргу за вказаними штрафними санкціями на суму 4 757,12 грн.

Відповідно до п. 1.3. ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) –податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Отже, податковим боргом законодавець визначає не сплачене у встановлений строк узгоджене податкове зобов’язання. Таким чином, для того щоб визначити чи є наявним податковий борг потрібно встановити чи мало місце: визначення податкового зобов’язання; узгодження податкового зобов’язання; несвоєчасна сплата податкового зобов’язання.

Порядок визначення, узгодження та сплати податкового зобов’язання, який врегульовано ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, передбачає:

-          самостійне узгодження податкового зобов’язання (платник податків самостійно визначає податкове зобов’язання та узгоджує його шляхом подання податкової декларації; податкове зобов’язання вважається узгодженим в момент подання декларації);

-          апеляційне узгодження податкового зобов’язання (податкове зобов’язання визначає контролюючий орган; податкове зобов’язання вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення). При цьому, платник податків може оскаржити рішення контролюючого органу, яким визначено податкове зобов’язання, в адміністративному або судовому порядку, в такому випадку податкове зобов’язання вважається неузгодженим до закінчення процедури адміністративного оскарження або прийняття відповідного судового рішення.

Визначивши податкове зобов’язання, податковий орган зобов’язаний узгодити його з платником податків шляхом вручення йому податкового повідомлення.

Згідно ст. 6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкова вимога (повідомлення) вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до Наказу ДПА від 21.06.2001 р. № 253, дата відправлення (вручення) проставляється на корінці податкового повідомлення: посадовою особою платника податків –юридичної особи у разі вручення податкового повідомлення під розписку; працівником структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, у разі надіслання листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до корінця податкового повідомлення.

Позивачем долучено до матеріалів справи квитанцію від 15.01.2007 р. про відправлення відповідачу рекомендованим листом повідомлень-рішень № на суму 11 815,24 грн., № 001641510 на суму 12 357,99 грн., № на суму 79 495,52 грн. та акту перевірки від 20.12.2005 р. Зазначені документи відповідач отримав 21.01.2007 р. та, дотримуючись приписів ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, оскаржив рішення податкового органу в адміністративному порядку. За наслідками розгляду скарги позивач рішенням від 29.03.2007 р. № 1413/10/25-003/235 частково скасував повідомлення-рішення № на суму 11 815,24 грн., № 001641510 на суму     12 357,99 грн., № на суму 79 495,52 грн. та прийняв нові податкові повідомлення-рішення № /1 на суму 8 877,09 грн., № 001641510/1 на суму 9 587,18 грн., № /1 на суму 70 453,11 грн., які відповідач оскаржив в судовому порядку (ухвала про порушення провадження у справі              № 25/189-А від 15.06.2007 р.). Станом на час розгляду спору рішення по справі № 25/189-А не прийнято. Враховуючи приписи ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” суд дійшов висновку, що податкове зобов’язання визначене позивачем відповідачу спочатку повідомленнями-рішеннями від 20.12.2005 р. № на суму 11 815,24 грн.,                     № 001641510 на суму 12 357,99 грн. № на суму 79 495,52 грн., а потім новими податковими повідомленнями-рішеннями від 29.03.2007 р. № /1 на суму            8 877,09 грн., № 001641510/1 на суму 9 587,18 грн., № /1 на суму 70 753,11 грн. є неузгодженим, а значить не є податковим боргом.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення податкової заборгованості за рахунок активі платника податків є необгрунтованими та такими, що до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, керуючись Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та ст.ст. 1-2, 4-12, 41, 42, 49, 51, 71, 73, 76, 76, 79, 82, 86, 122-126, 127, 130, 133-135, 137, 138-139, 140, 143, 151-154, 158, 159-163, 167, 254 та п. 6 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Деркач Ю.Б.