ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007 р.
Справа № 14/52

за позовом                      ТзОВ "ГАЛС ЛТД"

вул.Першотравнева,41, смт.Глибока, Глибоцький район,

Чернівецька область,60400

(поштова адреса: вул.Севастопольська,18а, м.Чернівці, 58000)

до відповідача               ПП "Амалфея"

вул.Мазепи,183/37, м.Івано-Франківськ

Представники:

Від позивача:  Завадовський В.А., директор, протокол №1 від 16.01.04р.

Від відповідача: Миринда Н.С., директор, довіреність №129 від 23.10.07р.

СУТЬ СПОРУ: подано позов про стягнення 17 224,30грн. основного боргу, 699,26грн. пені,

2 884,25грн. штрафу,  523,61грн. інфляційних,  124,46грн. 3% річних від простроченої суми.

Ухвалою суду від 11.10.07 порушено провадження у справі №14/52 за позовом ТзОВ "ГАЛС ЛТД" до відповідача ПП "Амалфея" про стягнення 17 224,30грн. основного боргу, 699,26грн. пені,  2 884,25грн. штрафу,  523,61грн. інфляційних,  124,46грн. 3% річних від простроченої суми

Позивач  позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві, подав суду заяву про збільшення позовних вимог та клопотання про забезпечення позову.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в котрому зазначає, що частково заперечує проти позовних вимог, оскільки заборгованість станом на 13.11.07 становить 16 000,00грн.

Заслухавши представників сторін та розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

26.12.06 між сторонами укладено договір №171/01 про діяльність в якості дистриб"ютора, відповідно до якого позивач поставив відповідачу товар у погодженому асортименті.

Відповідно до п.1 додатку №1 від 05.02.07 до договору розрахунок проводиться протягом 45 днів з моменту поставки, при цьому сума товарного кредиту не повинна перевищувати двадцяти тисяч гривень у цей період.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 15.02.07 по 17.08.07 поставлено товару на суму 49 315,44грн., що підтверджується видатковими накладними, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідач частково провів розрахунок за поставлений товар в сумі 32 091,14грн.

25.06.07 позивач направив відповідачу претензію №78 з вимогою сплатити заборгованість в сумі 20 956,49грн. (станом на 21.06.07), яка виникла внаслідок невиконання п.1 додатку №1 до договору.

Відповідач відповіді на претензію не надав, боргу не сплатив.

В судовому засіданні представник відповідача подав відзив на позовну заяву та копії платіжних доручень №157 від 20.09.07 на суму 400,00грн. та №162 від 04.10.07 на суму 824,29грн., які свідчать про часткову оплату боргу. Беручи до уваги подані платіжні доручення, заборгованість відповідача перед позивачем становить 16 000,01грн.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову і виходить з наступних підстав:

- у відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Таким чином на підставі норм чиннного цивільного та господарського кодексу позивачем вжито всіх заходів досудового врегулювання спору, які не дали результатів, а тому останній звернувся до суду за захистом порушеного права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач сплатив частково заборгованість, а саме: відповідно до платіжних доручень №157 від 20.09.07 на суму 400,00грн. та №162 від 04.10.07 на суму 824,29грн. (всього 1 224,29грн.), тому суд приходить до висновку про припинення провадження в частині сплати 1 224,29грн. заборгованості.

Станом на сьогоднішній день заборгованість відповідача становить 16 000,01грн.

Позивач подав суду заяву про збільшення позовних вимог та клопотання про забезпечення позову. Заяву про збільшення позовних вимог позивач обгрунтовує тим, що понесені додаткові затрати в сумі 213,20грн., в зв"язку з прибуттям в засідання суду та з неявкою відповідача. Враховуючи вищезазначені обставини,  суд не знаходить їх обгрунтованими та законними, тому приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про збільшення позовних вимог та відмови в задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Згідно 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового забов"язання , на вимогу кредитора  забов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

Відповідно до п.7.3 договору у випадку прострочення платежу більше 20 календарних днів нараховується додатково штраф в розмірі 20 % від загальної суми заборгованості.

Позивачем проведено розрахунок пені, що складає 699,26грн., штрафу - 2 884,25грн., інфляційних в сумі 523,61грн.та 3% річних від простроченої суми, що складає 124,46грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками, що є додатками до позовної заяви.

Викладені вище обставини підтверджуються матеріалами справи, і на думку суду є обгрунтованими, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Амалфея", м.Івано-Франківськ, вул.Гетьмана Мазепи, 183/37 (р/р 8980 в ІФФ РУ КБ "Фінанси і кредит", МФО 336235, код 31524772) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЛС ЛТД", Чернівецька обл., смт.Глибока, вул.Першотравнева,41 (р/р 69 в АКБ Укрсоцбанк, МФО 356011, код 30844146)    16 000,01грн. заборгованості,   699,26грн. пені ,  2 884,25грн. штрафу,  523,61грн. інфляційних збитків,   три проценти річних в сумі 124,46грн.,  214,23грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В  частині сплати 1 224,29грн. -  провадження припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                            Булка Володимир Ігорович

Рішення підписане _____________.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В.