СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.07                                                                                 Справа № 15/461пн

Суддя Пономаренко Є.Ю., розглянувши матеріали справи за позовом

Акціонерного товариства закритого типу «Луганський домобудівельний комбінат», м. Луганськ

до Управлінням комунальним майном Луганської міської ради,                            м. Луганськ

про визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача - Тютюнніков І.С., довіреність № 238 від 05.10.07;

від відповідача -  Шумский С.О., довіреність №  8 від 24.10.07

До початку слухання справи по суті жоден з учасників судового процесу не заявив вимогу про фіксування  судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв’язку з чим відповідно до ст. ст. 4-4, 81-1 Господарського процесуального кодексу України таке фіксування судом не здійснювалося.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення –підвал, розташований за адресою: м. Луганськ, вул. 50-лєт Образованія СССР, б. 22а, № 338.

Доповненням до позовної заяви, зданому в судовому засіданні 06.11.2007р., позивачем внесено зміни до предмету позову, та зазначено, що при підготовці позовної заяви допущена помилка та належною адресою спірного приміщення є м. Луганськ, вул. 50-лєт Образованія СССР, б. 22, прим. №336.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позов від 06.11.2007р.

В судовому засіданні 06.11.2007р. оголошувалися перерви до 16.11.2007р. та до 20.11.2007р.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Між Організацією орендарів Луганського домобудівельного комбінату, як покупцем та Фондом державного майна України, як продавцем укладено договір купівлі-продажу від 27.04.1993р., посвідчений нотаріально того ж дня за реєстраційним №2-1881.

Об’єктом продажу згідно п. 1 даного договору є майно цілісного майнового комплексу Луганського домобудівельного комбінату.

Зокрема, згідно пп. «б»п. 1 договору у складі цілісного майнового комплексу покупцем було придбано будівлю гуртожитку за адресою: м. Луганськ, вул. 50-лєт Образованія СССР, б. 22а.

Майно, що є об’єктом договору було передане покупцю на підставі акту передачі від 20.04.1993р.

Згідно припису в акті приймання-передачі з посиланням на п. 6 договору право власності перейшло до покупця з моменту підписання даного акту.

Акціонерне товариство закритого типу «Луганський домобудівельний комбінат»створено шляхом перетворення орендного підприємства «Луганський домобудівельний комбінат». При цьому, правонаступником орендного підприємства «Луганський домобудівельний комбінат»стало Акціонерне товариство закритого типу «Луганський домобудівельний комбінат», про що вказано у п. 1.1. статуту позивача.

Таким чином, позивач є правонаступником покупця майна –цілісного майнового комплексу та у тому числі спірної будівлі, відчуженого в процесі приватизації.

Рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради від 22.11.95 №612 АТЗТ «Луганський домобудівельний комбінат»надано дозвіл на переобладнання блок-секції № 1 гуртожитку у жилий будинок по вулиці 50-лєтія Образованія СССР №22а.

Актом державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію об’єкта від 07.10.96 року переобладнана блок-секція гуртожитку у 24-х квартирний жилий будинок - прийнята в експлуатацію. Даний акт затверджений рішенням виконкому Ленінської міської ради № 264/1 від 08.10.96 р.

Рішенням виконавчого комітету Луганської міської ради від 17.05.96 №285 підприємству позивача було надано дозвіл на  переобладнання блок-секції № 2 придбаного гуртожитку у жилий будинок.

Актом державної приймальної комісії по прийняттю в експлуатацію об’єкта від 04.11.97 року, затвердженим рішенням виконкому Ленінської міськради № 260 від 11.11.97 р., переобладнана у 16-ти квартирний жилий будинок блок-секція гуртожитку прийнята в експлуатацію.

Після цього, квартири були продані позивачем, але спірне нежитлове приміщення не було відчужене та залишилося у його власності.

Житловому будинку, зданому в експлуатацію після реконструкції присвоєно адресу: вул. 50-лєтія Образованія СССР № 22а, що підтверджується довідкою архітектору Ленінського району.

Право власності позивача на спірне нежитлове приміщення на даний час є незареєстрованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, відповідно до ч. 2 даної статті право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором  або законом.

Спірна будівля була передана позивачу за актом передачі від 20.04.1993р. на підставі договору купівлі-продажу від 27.04.1993р.

Згідно припису в даному акті приймання-передачі з посиланням на п. 6 договору право власності перейшло до покупця з моменту підписання даного акту.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої право чин є правомірним якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відомостей та доказів про визнання договору купівлі-продажу недійсним в судовому порядку не надано.

Крім того, з урахуванням переобладнання будівлі гуртожитку у житловий будинок та введення останнього в експлуатацію слід зазначити, наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). При цьому, також визначено, що якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Будівля в цілому прийнята в експлуатацію, що підтверджується вищезазначеними актами затвердженими рішеннями органу місцевого самоврядування.

Доказів відчуження позивачем спірного нежитлового приміщення суду не надано.

За наведених обставин позивач є власником спірного нежитлового  приміщення.

Виходячи з викладеного доводи відповідача про те, що спірне майно є безхазяйним судом відхиляються.

Таким чином, вимоги про визнання права власності на спірне майно підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у складі державного мита у сумі 85 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача, оскільки позивачем не доведено надання відповідачу правовстановлюючих документів на спірне приміщення до звернення з позовною заявою до суду.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні за згодою присутніх представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Визнати право власності за Акціонерним товариством закритого типу «Луганський домобудівельний комбінат», м. Луганськ, вул. Фабрична, б. 1, ідентифікаційний код за , на об’єкт нерухомості - вбудоване нежитлове приміщення –підвал, розташований за адресою: м. Луганськ, вул. 50-лєт Образованія СССР, б. 22, прим. №336.

3. Судові витрати покласти на позивача.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 22.11.2007р.

Суддя

Є.Ю. Пономаренко