ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2007 р.
№ 32/748-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Панової І.Ю.–головуючого

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу
Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції

на ухвалу

на постанову

Господарського суду Одеської області від 29.05.2007
Одеського  апеляційного господарського суду від 24.07.2007р.

у справі
№ 32/748-07 господарського суду Одеської області

за заявою
Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції

до
ТОВ "Техінформ-Сервіс"

про
Визнання банкрутом

за участю представників сторін:

від Ізмаїльської ОДПІ –Притула Г.Л.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29 травня 2007 у справі № 32/748-07 ( суддя Грабован Л.І.)  заяву Ізмаїльської ОДПІ Одеської області про порушення провадження у справі про банкрутство повернуто заявнику без розгляду на підставі  абз.5 ч. 1 ст.9 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24 липня 2007 у справі № 32/748-07 ( Колегія суддів : Воронюк О.Л., Єрмілов Г.А., Лашин В.В.) апеляційну скаргу Ізмаїльської ОДПІ залишено без задоволення,ухвалу господарського суду Одеської області від 29.05.2007 № 32/748-07  залишено без змін.

Не погоджуючись з процесуальними актами попередніх інстанцій , Ізмаїльська ОДПІ звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою , згідно якої просила  скасувати ухвалу господарського суду Одеської області від 29.05.2007 і постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2007 і передати справу на розгляд до господарського суду Одеської області, посилаючись на  порушення з боку суду першої та другої інстанції норм ст.ст. 1,6 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського суду України , переглянувши в касаційному порядку ухвалу господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції,на підставі встановлених фактичних обставин справи , перевіривши застосування  судом першої та апеляційної інстанції   норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29 травня 2007 встановлено, що вимоги Ізмаїльська ОДПІ, які викладені в заяві про порушення справи про банкрутство, в сумі 4806302,35 грн. складають разом основний борг по податку на прибуток та штрафні санкції за порушення податкового законодавства та за порушення термінів розрахунків в сфері ЗЕД.

Ухвала господарського суду мотивована тим, що в порушення вимог ч.8 ст.7 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви не додано рішення суду та виконавчі документи щодо заборгованості по податку на прибуток, не викладено обставин,які підтверджують неплатоспроможність боржника з зазначенням суми боргових вимог,а також строку їх виконання, розміру неустойки ( штрафі, пені) вимоги Ізмаїльської ОДПІ також складаються із сум штрафних санкцій та пені.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відповідно до вимог ст.1 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" -   безспірні вимоги кредиторів - вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими, відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. Положеннями ч. 10 ст. 7 Закону передбачено, що до заяви кредитора –органу державної податкової служби чи інших державних органів які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння  податків і зборів ( обов'язкових платежів) додаються докази вжиття заходів до отримання заборгованості з обов'язкових платежів у встановленому законодавством порядку.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ,  при порушенні справи про банкрутство органи державної податкової служби повинні надати господарському суду докази вжиття заходів з погашення заборгованості боржника перед бюджетами та ( або ) державними цільовими фондами, відповідно до Закону України " Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", згідно з п.п.7.2.1.,п.7.2 ст.7 Закону, джерелами погашення податкового боргу платника податків за рішенням органу стягнення,які є виконавчими документами є будь-які активи платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Законом,а також іншими Законами.

Одеським апеляційним господарським судом  в постанові повно та обгрунтовано  встановлено, що доказів вжиття всіх заходів щодо  погашення податкового боргу з податку на прибуток , передбачених Законом , ініціюючим кредитором  надано не було. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що  скаржником не вказано обставин , на яких  грунтуються  заявлені вимоги  та не надано доказів , що підтверджують  викладені в заяві  обставини, а саме доказів  наявності безспірного боргу.

Колегія суддів Вищого господарського суду  вважає, що правові підстави для скасування судових актів попередніх інстанцій відсутні, виходячи з такого:

Згідно з вимогами ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" неплатоспроможність -  неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов'язання перед кредиторами, в тому числі по заробітній платі, а також виконати зобов'язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів ( обов'язкових платежів), не інакше, як через відновлення платоспроможності.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 Закону України " Про систему оподаткування" під податком ї збором ( обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів  слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду,здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Згідно зі ст. 13 Закону України " Про систему оподаткування " в Україні справляються загальнодержавні і місцеві податки і збори ( обов'язкові платежі), вичерпаний перелік яких міститься у статтях 14 і 15 цього Закону. Податки і збори ( обов'язкові платежі), справляння яких не передбачено Законом України " Про систему оподаткування" ,сплаті не підлягають.

З огляду на наведене, Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що  Закон не відносить суми неустойки ( штрафів,пені) і фінансових санкцій тощо, що стягуються до бюджетів за порушення податкового законодавства, до категорії податків і зборів ( обов"язкових платежів).

Таким чином, у вирішенні питання про склад вимог державної податкової інспекції  за податками і зборами( обов'язковими платежами) при порушенні справи про банкрутство,  суди попередніх інстанцій правомірно  виходили з того, що  суми штрафів та інших штрафних чи фінансових санкцій враховуються окремо.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що вимоги змістом яких є  штрафи, пені, а також  фінансові санкції за порушення податкового законодавства   можуть бути заявлені в процедурі розпорядження майном ,  в порядку ч.1 ст. 14 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , тобто суми штрафних санкцій за порушення податкового законодавства не зараховуються  до складу безспірних вимог кредитора –Державної податкової інспекції при порушенні провадження у справі про банкрутство, безспірні вимоги, в даному випадку,  складають   суму заборгованості  боржника щодо сплати податків і зборів ( обов'язкових платежів), які передбачені ст.ст.14,15 Закону України " Про систему оподаткування".

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Ізмаїльської Об'єднаної Державної податкової інспекції залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 29.05.2007 та Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.07. у справі № 32/748-07 залишити без змін.

Головуючий                                                                           І.Ю. Панова

Судді                                                                                                   А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич