ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

06.12.2007                                                                              Справа №  4/406-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом дочірнього підприємства «Вендельн Україна» с.Дар'ївка

Білозерського району Херсонської області

до   товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК» м.Херсон

про   стягнення   80.605грн.00коп.

за участю   представників сторін:

від  позивача   -   юрист Єжова О.В.

від  відповідача  -  не з'явився

Позивач    звернувся з позовною  заявою про  стягнення  з  відповідача 80605грн.00коп., що  становить  вартість  32,900 тонн  насіння соняшника,  втраченого  відповідачем при його зберіганні, або  зобов'язати  його  повернути  32,900тонн  насіння соняшника  відповідно до  умов договорів складського зберігання № 19/01-07/01 від  19.01.2007року та №120207-1 від  12.02.2007року.

Він  посилається на те, що  відповідач не  виконав своїх  обов'язків  по  своєчасному  поверненню  зазначеної  кількості продукції  відповідно до  умов укладених  договорів складського  зберігання,  чим  причинив збитки  позивачу.

Відповідач позовні вимоги не  визнає, обгрунтовуючи  свої  заперечення тим, що  32,900 тонн  насіння соняшника  -  це  норма втрат  при  зберіганні товару за рахунок зменшення його  показників по  вологості та  засміченості.

В наступному позивач відповідно до  статті 22 ГПК України  уточнив позовні вимоги. Він просить  зобов'язати  відповідача повернути 32,900тонн соняшника  з  показниками якості за умовами  договору, а саме: вологістю 8,0% максимум, сміттєвою домішкою –3,0% максимум, маслична домішка –10,0% максимум, сход соняшника на решето щелевидне 3,6мм х 25,0мм  не менше 20%. Він  посилається на те, що  насіння соняшника передавалося на зберігання відповідачу за двома договорами складського зберігання № 19/01-07/01 від  19.01.2007року та №120207-1 від  12.02.2007року одночасно, тому позовні вимоги  за цими  договорами  ним  були об'єднані, оскільки  здійснити  розрахунок окремо  неможливо.

Справа розглядалася з  перервами, які відповідно до  статті 77  ГПК України  оголошувалися в засіданнях суду 13.11.2007року,  22.11.2007року та 28.11.2007 року за клопотанням  представника відповідача.

В засідання  суду 06.12.2007року представник відповідача не  з'явився, надіславши клопотання про  відкладення розгляду справи у зв'язку з  хворобою  уповноваженої  особи.

Зазначене  клопотання судом відхиляється, оскільки в засіданнях  суду неодноразово  оголошувалися перерви, в  тому числі і за клопотанням  відповідача і в нього  було  досить  часу для подання доказів по  справі. Його  клопотання  з посиланням  на хворобу представника не  підтверджене жодними  доказами. Крім  того, подальше відкладення розгляду справи спричинить  порушення строків вирішення спору.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в :

Між дочірнім підприємством  «Вендельн Україна»(позивач по  справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДСК»укладено   договори складського  зберігання зерна №19/01-07/1 від 19.01.2007року та № 120207-1 від 12.02.2007року .

Згідно з   зазначеними  договорами  позивач зобов'язався передати на зберігання відповідачу на зерновий склад  по  вул. Домобудівній №11 в м.Херсоні зерно, а відповідач зобов'язався прийняти  його на зберігання на умовах  визначених  договорами, а також  надавати  додаткові послуги позивачу   за грошову винагороду.

Зазначені договори аналогічні за змістом. Зерно  передавалося позивачем на зберігання одночасно  за обома договорами, тому позовні вимоги за цими  договорами  об'єднано  в один  позов.

Доданими  до  матеріалів справи   копіями  актів приймання-передачі, підписаними  представниками  сторін,  підтверджується, що  в період  з  22.01.2007року по  28.04.2007року  позивач передав на зберігання відповідачу  8.049,350 тонн зерна соняшника.

Крім  того, між  сторонами  укладено  2 договори  на транспортно-експедиційне  обслуговування   зовнішньоторговельних  вантажів  №19/01-07 від  19.01.2007року та №19/02 від 19.02.2007року. Згідно з цими  договорами позивач доручив, а  відповідач прийняв на себе обов'язки по  транспортно-експедиційному обслуговуванню вантажів  позивача, які зберігаються на його  складі та відвантажуються з зернового  складу відповідача   по вул. Домобудівній №11 в м.Херсоні для подальшого  їх  завантаження на морські судна в режимі «експорту»в  Херсонському морському торговельному порту.

Як встановлено  матеріалами  справи,  відповідачем за договорами  транспортно-експедиційного  обслуговування здійснена перевалка переданого  на зберігання за договорами складського  зберігання №19/01-07/1 від 19.01.2007року та № 120207-1 від 12.02.2007року насіння соняшника  в кількості  7974,704тонни, що  підтверджується підписаними  сторонами  актами  здачі-прийняття робіт №ДК-ДСК-01015   від 05.03.2007року, за яким  здійснена перевалка соняшника в кількості 3999,986тонн з  урахуванням  механічних  втрат    (аркуші справи 5-6 том 4) та  актом   № ДК-ДСК-01162 від 20.06.2007року, за яким  здійснено перевалку соняшника в кількості 3974,718тонни з  урахуванням механічних  втрат (арк.спр.7-8 том 4). Зазначене  підтверджується також вантажними  митними  деклараціями  від 04.03.2007року та від  19.07.2007року.

Крім  того, додатково, на вимогу позивача відповідачем передано  8,86тонни  насіння соняшника, які вивезені 20.07.2007року за  товарно-транспортною  накладною №20074.

Відповідно до  статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов’язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Відповідно до статті 938 ЦК України зберігач зобов’язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов’язаний зберігати річ до пред’явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

У відповідності до положень статті 949 ЦК України зберігач зобов’язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості, а за статтею 950 ЦК України  за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Частиною 1 статті 957 ЦК України встановлено  такий же порядок щодо зберігання та повернення  товару товарним складом.

Строк зберігання зерна відповідно до договорів  складського  зберігання від  19.01.2007року –до 01.03.2007року та від 12.02.2007року  - до  10.06.2007року.

Актом звірки кількості переданого соняшника за  договорами  складського  зберігання від  19.01.2007 року та від 12.02.2007року (арк.  спр.34 том 4), який підписано   01.08.2007року,  встановлено  залишок насіння соняшника у відповідача  станом на 01.08.2007року в кількості 32,903тонни з  урахуванням  механічних  втрат. В акті зазначено, що його підписано  керівниками  сторін, підписи яких  засвідчені печаткою.

Відповідач не  повідомив позивача відповідно до  пунктів 7.3 договорів складського  зберігання   не пізніше ніж  за 7 днів до  закінчення строку  зберігання зерна  про  закінчення строку зберігання та визначення  строку витребування зерна. Тому позивач  надіслав відповідачу претензію  від 29.08.2007року про повернення не переданого  йому 32,900тонн насіння соняшника. Зазначена  претензія  відповідачем відхилена з  посиланням на те, що  акт звірки  підписано  помилково.

На  протязі розгляду справи  представники відповідача надавали  суперечливі пояснення.  Так, не  визнаючи  акт  звірки, підписаний керівниками  сторін  станом на 01.08.2007року, представник  відповідача пояснював, що  його  підписано  помилково, про  що   на акті  зроблено застереження  головного  бухгалтера. За його  посиланнями  32,900тонн  насіння соняшника  є  втратами  від  зменшення його  кількості за рахунок вологості при    сушці.

В той же час, до  відзиву  (арк. справи 33 том 4) відповідач надає  пояснювальну записку директора Першина О.В. з  приводу підписання акту звірки  від 01.08.2007року, якою підтверджується,  що  відповідачем при  виконанні договорів складського  зберігання було  отримано 8097671кг  насіння соняшника, відпущено 8014576кг, вибуло  за рахунок підробки 48915 кг. Таким чином, із  цієї  пояснювальної  записки  також  вбачається невиконання  договірних  обов’язків  по передачі 34, 180 тонн  соняшника.

Щодо  пояснення  завідуючої лабораторією відповідача Ложкіної А.С. та  її  посилання  на акт  зачистки насіння соняшника від 04.07.2007року та акти  підробки,  вони не  приймаються судом з  огляду належності та допустимості доказів, встановлених  статтею 34 ГПК України, оскільки  не  підтвердженні первинними  бухгалтерськими  документами і не  відповідають  матеріалам  справи.  Крім  того, розрахунок  боргу здійснено  позивачем з  урахуванням  норми  втрат за рахунок зниження вологості та засміченості. Таким чином,  відповідач не  довів необхідності виконання додаткових послуг з доробки насіння соняшника. Не обгрунтовано ним і того, що  його  розрахунок втрат є  виправданими втратами  і що  ці втрати  відповідають вимогам  щодо  якості  зерна, зазначеним  в укладених  сторонами  договорах складського  зберігання.

На підставі викладеного,    позовні вимоги, з  урахуванням  заяви  про  уточнення позову, підлягають  задоволенню шляхом вилучення у товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК» на користь дочірнього підприємства «Вендельн Україна»32,900 тонни  насіння  соняшника  вологістю 8,0% максимум, сміттєвою домішкою –3,0% максимум, маслична домішка –10,0% максимум, сход соняшника на решето щелевидне 3,6мм х 25,0мм  не менше 20%.

Судові витрати  відповідно до  ст. 49  ГПК України відносяться на відповідача.

В засіданні за згодою  представника позивача оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

Керуючись ст.ст. 22, 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні   вимоги  задовольнити.

2.Вилучити у товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК»  м.Херсон  вул.Домобудівна, 11  р/р 0264 в Херсонській філії АБ   «Факторіал –Банк» МФО 352781 код 32809454   на користь дочірнього підприємства «Вендельн Україна»с.Дар'ївка  вул.Жовтнева, 187  Білозерського району Херсонської області р/р 6101 в Херсонській філії  АКБ «Укрсоцбанк»м.Херсона МФО 352015 код 23702294  -  32,900 тонни  насіння  соняшника  вологістю 8,0% максимум, сміттєвою домішкою –3,0% максимум, маслична домішка –10,0% максимум, сход соняшника на решето щелевидне 3,6мм х 25,0мм  не менше 20%.                                                                                                                                  3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ДСК» м.Херсон  вул.Домобудівна, 11  р/р 0264 в Херсонській філії АБ   «Факторіал –Банк»    МФО 352781 код 32809454   на користь дочірнього підприємства «Вендельн Україна» с.Дар'ївка  вул.Жовтнева, 187  Білозерського району Херсонської області р/р 6101 в Херсонській філії  АКБ «Укрсоцбанк»м.Херсона МФО 352015 код 23702294  - 806грн.05коп.  витрат по сплаті  державного мита  та  118грн.00коп.   витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази   видати  після набрання рішенням   законної сили.

Суддя                                                                                      З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно до

ст. 84 ГПК України  14.12.2007року.