СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11.09.07                                                                                 Справа № 8/416ад.

Суддя  господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Прокурора Ленінського району міста Луганська в інтересах держави в особі Луганського територіального управління Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку, м. Луганськ,

до Відкритого акціонерного товариства «Луганськоблмжкбуд», м. Луганськ, -

про стягнення штрафних санкцій у сумі 3400 грн. 00 коп.,

при секретарі судових засідань Бахарєвій І.Є.;

за участю прокурора (заявника) –Грек М.В., - посвідчення №21 від 13.03.06 року;

в присутності представників сторін:

від позивача – Омелаєва І.О. –головний спеціаліст контрольно-правового відділу, - довіреність №19-П/07 від 11.09.07 року;

від відповідача –не прибув, -

встановив:

суть спору: прокурором в інтересах позивача заявлено вимогу про стягнення   з відповідача штрафу у сумі 3400 грн. 00 коп., накладеного на нього Луганським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі –ЛТУ ДКЦПФР, - позивач).

Розпорядженням заступника голови –в.о. голови господарського суду Луганської області Воронька В.Д. від 21.08.07 року розгляд справи доручено судді цього суду Середі А.П.

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання призначене та фактично відбулося 21.08.07 року; відповідач до цього засідання не прибув.

Прокурором та представником позивача заявлено клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.41 та п. 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому його задоволено судом.

В судовому засіданні прокурор та представники позивача позов підтримали.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, до судового засідання не прибув, позов не оспорив, про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином поставлений судом до відома про дату, час та місце судових слухань.

Такого висновку суд дійшов з огляду на наступне.

Згідно матеріалам справи, юридичною адресою відповідача є місто Луганськ, містечко Пархоменко, 38.

31.07.07 року  за вих. №904 та  23.08.07 року за вих. №1362 судом на цю адресу спрямовано ухвали  про призначення справи до судових слухань та повістки.

Оператором поштового зв’язку жодне з цих поштових відправлень не  повернуто до суду.

Згідно довідки Управління державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради (№01-9/5340 від 20.08.07 року) юридичною адресою  відповідача є вищевказана.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням  юридичної особи  є  адреса органу чи особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи  чи закону виступають від його імені.

Будь-які інші дані про юридичну адресу відповідача у матеріалах справи відсутні.

У зв’язку з цим суд керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.02 року №1155, -  в якому сказано, що поштові відправлення можуть бути повернені об’єктом поштового зв’язку за зворотною адресою у разі письмової заяви відправника, письмової відмови адресата, смерті адресата (одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи закінчення встановленого терміну зберігання.

Оскільки жодна з вищенаведених підстав по справі не доведена, у суду є підстави дійти висновку про отримання поштових відправлень відповідачем.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце судового слухання, а тому, керуючись ст.ст.40,49,51, частиною 6 ст. 71 та ст. 86 КАСУ, він розглянув справу за його відсутності, - тобто на підставі наявних у справі доказів.

І.Заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали,   суд дійшов  наступного.

07.08.06 року ЛТУ ДКЦПФР встановлено, що Відкритим акціонерним товариством «Луганськоблмжкбуд»(далі –ВАТ «Луганськоблмжкбуд», - відповідач)  вчинено правопорушення на ринку цінних паперів, яке полягає в тому, що ним у встановлений термін –до 30.06.2006 року - не  подано до Луганського територіального управління ДКЦПФР річний звіт (регулярну інформацію) за 2005 рік.

Товариство у такий спосіб порушило вимоги ст. 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», пункти 1.2, 1.3, 1.6 та  3.2 Положення про надання особливої інформації акціонерними товариствами та підприємствами –емітентами  облігацій, затвердженого рішенням ДКЦПФР  09.06.1998 року №72 (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованого в Мінюсті України 08.07.1998 року за №431/2871 (далі –Положення №72), та рішення ДКЦПФР від 11.04.06 року №235 «Про продовження строку  подання щоквартальної інформації за перший квартал 2006 року акціонерними товариствами та холдинговими компаніями зі значною державною часткою у статутному капіталі та строку подання регулярної інформації за 2005 рік відкритими акціонерними товариствами  та підприємствами-емітентами облігацій», - згідно останньому  підприємству належало в термін до 30.06.06 року надати до ЛТУ ДКЦПФР річний звіт (регулярну інформацію) за 2005 рік.

Це порушення зафіксовано актом ЛТУ ДКЦПФР №244-ЛУ від 07.08.07 року, який поштовим відправленням спрямовано на адресу порушника та отримано останнім 11.10.06 року, що підтверджується матеріалами справи.

У зв’язку з виявленням порушення ЛТУ ДКЦПФР 21.08.06 року, на підставі пункту 14 статті 8, статтей 9,11  та 12  Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», винесло постанову №246-ЛУ, якою щодо ТОВ «Луганськоблмжкбуд»застосовано санкцію у вигляді накладення штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - або 3400 грн., які порушнику запропоновано сплатити до бюджету впродовж 15 днів з дня отримання постанови.

22.08.06 року за вих. №3004-1 постанову спрямовано на адресу Товариства.

Факт її отримання та законність винесення останнім не оспорено.

Штрафні санкції відповідачем не сплачені.

ІІ.Заслухавши прокурора та представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у  повному обсязі з таких підстав.

1.Обов’язок відповідача надавати спірну звітність закріплено у Положенні №72, згідно якому:

1.2.  Емітенти  -  професійні  учасники  ринку цінних паперів (юридичні  особи,  які здійснюють професійну діяльність з торгівлі цінними  паперами, депозитарну діяльність, розрахунково-клірингову діяльність, діяльність з управління цінними паперами, діяльність з

ведення  реєстру  власників  іменних  цінних паперів, діяльність з організації  торгівлі  на  ринку  цінних паперів), банки, страхові компанії,    інститути    спільного   інвестування   (корпоративні

інвестиційні  фонди або пайові інвестиційні фонди) та підприємства -   емітенти  облігацій  подають  звіти  до  центрального  апарату Комісії.

1.3. Емітенти,  які не визначені в п.1.2,  подають  звіти  до територіального управління Комісії згідно з їх місцезнаходженням.

1.4. Звітним періодом для складання звіту є календарний  рік. Перший  звітний рік новоствореного емітента може бути меншим за 12 місяців,  він ураховується з дати державної реєстрації емітента до 31  грудня звітного року включно.  Емітент подає звіт до 30 квітня року, наступного за звітним.

1.5. Звіт подається в електронній та паперовій формах. Звіт у паперовій формі формується як друкована копія електронного  звіту, який  зшивається,  засвідчується  підписом  керівника  емітента  і скріплюється печаткою емітента.

1.6. Звіт  вважається   прийнятим,   якщо   він   поданий   у електронній   та   паперовій   формах,  відповідає  вимогам  цього Положення,  друкована копія звіту за складом інформації відповідає електронній   формі  звіту,  звіт  зареєстрований  у  електронному журналі прийнятих звітів і про це зроблено відмітку на  титульному аркуші звіту емітента (додаток 2).

Звіт вважається  поданим  своєчасно,   якщо   він   прийнятий Комісією в термін до 30 квітня включно.

Звіт, який не  прийнято  до  30  квітня  включно,  вважається поданим несвоєчасно.

Пунктом 3.2 Положення №72 встановлено, що  за  ненадання,  несвоєчасне надання або надання завідомо недостовірної інформації емітент несе відповідальність  відповідно до Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні".

2.Як вбачається з матеріалів справи, Позивач наклав на Відповідача штраф за порушення на ринку цінних паперів у повній відповідності до ЗУ від 30.10.1996 року №448/96-ВР «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»(далі –ЗУ №448/96-ВР).

Згідно ст.7 цього Закону до повноважень ДКЦПФР входить виявлення порушень на ринку цінних паперів та вжиття заходів до їх усунення.

Факт вчинення порушення на ринку цінних паперів з боку ВАТ «Луганськоблмжкбуд»позивачем належним чином документально доведено.

Право накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів, - передбачено пунктом 14 ст. 8 вищезгаданого Закону.

Порушення на ринку цінних паперів виявлено уповноваженою на те посадовою особою ЛТУ ДКЦПФР (ст.9 ЗУ №448/96-ВР).

Відповідальність юридичних осіб за правопорушення на ринку цінних паперів у вигляді ненадання, несвоєчасне надання або надання завідомо неправдивої інформації полягає у накладенні на них штрафу у розмірі до 1000 неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян (абз. 4  частини 1 ст. 11 названого Закону).

Судом встановлено, що порушень вимог ст.12 ЗУ №448/96-ВР, якою регламентовано порядок накладення штрафів за порушення юридичними особами правил діяльності на ринку цінних паперів, при застосуванні штрафних санкцій до відповідача - не припущено, тобто з матеріалів справи вбачається, що позивачем законно та обґрунтовано застосовано штрафні санкції щодо Товариства, без порушення вимог ст. 250 Господарського кодексу України в частині терміну застосування штрафних санкцій за порушення порядку здійснення господарської діяльності.

Матеріалами справи підтверджено факт безпідставного невиконання відповідачем вимоги про сплату до державного бюджету накладеного на нього штрафу.

Частиною 3 ст.11 ЗУ «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»передбачено, що штрафи, накладені за правопорушення на ринку цінних паперів, стягуються у судовому порядку.

Відповідач не спростував позовні вимоги.

Прокурор та позивач, які є суб’єктами владних повноважень, належним чином довели законність та обґрунтованість своїх дій, рішень та  позовних вимог, а тому суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 4 ст.94 КАС України суд не стягує з відповідача судові витрати.

На підставі викладеного, ст.ст. 7, 8, 9, 11 та 12 Закону України “Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні”, керуючись ст.ст.94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Луганськоблмжкбуд», ідентифікаційний код 20179188, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, містечко Пархоменка, 38, - на користь Державного бюджету України штрафні санкції у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Згідно ч. 4 ст. 167 КАСУ у судовому засіданні 11.09.07 року за згодою прокурора та представника позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 14.09.2007 року.

Суддя                                                                                          А.П.Середа