СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.07                                                                       Справа № 9/432пн(16/510пн)8/421пн

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства «Тенеко», м. Харків

до Комунального підприємства «Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», м. Свердловськ Луганської області

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Державна компанія «Луганськлегінвест», м. Луганськ

про визнання права власності за ЗАТ «Тенеко»на об’єкт незавершеного будівництва та спонукання зареєструвати право власності

та Державної компанії «Луганськлегінвест»

до 1. Закритого акціонерного товариства «Тенеко»

2. Комунального підприємства «Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації»

3. Свердловської міської ради Луганської області

про визнання права власності за Верховною Радою України в особі ДК «Луганськлегінвест»на вищезазначений об’єкт

в присутності представників:

від позивача, ЗАТ «Тенеко», –Мітюченко С.О., дов., від 24.09.07.,

від 1-го відповідача, КП «МБТІ», –не прибув,

від 2-го відповідача, Свердловської міськради, - не прибув,

від 3-ї особи, ДК «Луганськлегінвест», –Мілоградський О.О., дов. № 1 від 01.01.07, Альтерман В.У., віце-президент, посвід. № 0235 від 24.04.02.

В провадженні господарського суду Луганської області знаходилася справа № 9/432пн(16/510пн) за позовом ЗАТ «Тенеко»до КП «Свердловське МБТІ», третя особа –ДК «Луганськлегінвест»про визнання права власності на об’єкт незавершеного будівництва –цех з виробництва брикетів, який розташований за адресою: м. Свердловськ Луганської області, вул. Лутугина, та про спонукання відповідача зареєструвати за ним право власності на вказаний об’єкт нерухомості.

В провадженні господарського суду Луганської області знаходилася справа №8/421пн за позовом ДК «Луганськлегінвест»до ЗАТ «Тенеко», КП «Свердловське МБТІ»та Свердловської міської ради про визнання права власності на той же об’єкт нерухомості за тією ж адресою.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 ГПК України суд об’єднав ці однорідні справи, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу.

За своєю суттю позовні вимоги ДК «Луганськлегінвест»є зустрічними по відношенню до позовних вимог ЗАТ «Тенеко».

Суть спору: позивачем  заявлені  вимоги про визнання права власності на об’єкт незавершеного будівництва –цех з виробництва брикетів, який розташований за адресою: м. Свердловськ Луганської області, вул. Лутугина, та про спонукання відповідача зареєструвати за ним право власності на вказаний об’єкт нерухомості.

Рішенням господарського суду Луганської області від 12.03.07. у справі № 16/510пн за позовом ЗАТ «Тенеко» до КП «Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», третя особа - ДК «Луганськлегінвест», про визнання права власності на

об’єкт незавершеного будівництва та спонукання зареєструвати право власності у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 19.04.07. у справі № 16/510пн рішення господарського суду Луганської області від 12.03.07. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.07.07. у справі № 16/510пн рішення господарського суду Луганської області від 12.03.07. та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 19.04.07. скасовано, справу передано на новий розгляд.

Представник           позивача, ЗАТ «Тенеко, у судове засідання не прибув з причин, які суду не відомі, про час і місце судового розгляду справи позивач був повідомлений належним чином.

Згідно з довідкою колишнього генерального директора ЗАТ «Тенеко»Ю.О. Касьянова від 02.03.07р., яка міститься у матеріалах справи № 16/518пн, зазначено, що у зв’язку зі звільненням Касьянова Ю.О. з посади генерального директора, ним відмовлено ЗАТ «Тенеко»у наданні юридичної адреси за його місце прописки у м. Харкові: 61103, вул. 23 Серпня, б. 51б, кв. 126.

1-й відповідач, КП «МБТІ», відзивом від 16.08.07р. за № 866 повідомив, що спірний об’єкт нерухомості за вказаною адресою не зареєстрований, оскільки на час розгляду справи не прийнятий до експлуатації.

2-й відповідач, Свердловська міськрада, відзивом на позов від 11.09.07р. не заперечує проти заявлених вимог ДК «Луганськлегінвест»в частині визнання права власності та просить не враховувати його раніше наданий відзив від 17.08.07р.

Третя особа, ДК «Луганськлегінвест», надала письмові заперечення на позов ЗАТ «Тенеко»від 31.08.07р. № 01-91, в яких зазначила, що під час будівництва спірного об’єкту на початку 2005 року була проведена заміна сторін у договорі підряду від 06.03.2000р. та відповідно до додаткової угоди № 5 від 10.01.05р. замовником будівництва була визначена й досі залишається ДП «Луганськлегінвест».

У позовній заяві третьою особою, ДП «Луганськлегінвест», заявлено позов про визнання за Верховною Радою України в особі Державної компанії «Луганськлегінвест»права власності на новостворений об’єкт нерухомості загальною площею 3170,3 кв.м, розташований за адресою: місто Свердловськ, вул. Лутугина  Луганської області, до складу якого входять:

-           виробничий корпус з димовою трубою та осадочною камерою площею 367,8 кв.м;

-          склад сировини площею 1458,2 кв.м;

-          трансформаторна підстанція площею 72,4 кв.м;

-          склад зв’язувальних матеріалів з насосною площею 289,4 кв. м;

-          протипожежна насосна станція площею 70,9 кв.м;

-          малі очисні споруди з приямком для твердого осадку площею 16,0 кв.м;

-          артезіанська свердловина з насосною та баштою Рожновського площею 4,1 кв.м.

У судовому засіданні встановлено наступне.

06.03.2000 між позивачем та дочірнім підприємством «ІПК “Спецпромтехніка»був укладений договір підряду згідно якому, позивач, як замовник будівництва, доручив ДП «ІПК «Спецпромтехніка»(підряднику) виконання комплексу робіт, передбачених робочим проектом «Будівництво цеху по виробництву брикетів на АБЗ «ДВАТ «Свердловшахтобуд»з метою створення нових робочих місць для працівників шахт, що ліквідуються.

Вказаним договором було передбачено, що замовник (позивач) фінансує виконання будівельних робіт за рахунок бюджетних коштів, які направляються на створення нових робочих місць для працівників шахт, що ліквідуються.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1954 затверджено Порядок створення нових робочих місць для працевлаштування працівників, які вивільняються з вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств, що ліквідуються за рахунок коштів державного бюджету на реструктуризацію вугільної і торфодобувної промисловості.

На підставі вказаної постанови Кабінету Міністрів України головою Луганської обласної державної адміністрації 13.08.2004 було видане розпорядження № 589, яким ДК «Луганськлегінвест» (3-тю особу по справі) було визначено замовником із створення нових робочих місць та будівництва відповідних об’єктів у всіх галузях економіки і

розпорядником державних коштів нижчого рівня, виділених на створення НРМ на 2004 рік та наступні роки.

На підставі вищевказаних постанови Кабінету міністрів України та розпорядження Луганської обласної державної адміністрації до підрядного договору від 06.03.2000 (який був кладений між позивачем та дочірнім підприємством «ІПК «Спецпромтехніка») були внесені зміни та доповнення, зокрема:

- додатковою угодою від 07.12.2004 № 4 було встановлено, що позивач передає повноваження замовника будівництва 3-й особі (ДК «Луганськлегінвест»);

- додатковими угодами від 10.01.2005 № 5 та від 11.01.2005 № 6 було встановлено, що ДК «Луганськлегінвест»є замовником будівництва, ДП «ІПК “Спецпромтехніка»–підрядником, а позивач –одержувачем.

Крім того, згідно додаткової угоди від 11.01.2005 № 7 одержувач за договором (позивач) має лише такі права та обов’язки: від імені та за дорученням замовника (3-ї особи по справі) прийняти у підрядника виконані роботи та оплатити їх вартість державними коштами.

Таким чином, позивач, у вказаних відносинах, виконує лише представницькі функції і не має права на одержання у власність побудованого об’єкту (об’єкту незавершеного будівництва), так як він не є ні замовником будівництва, ні власником коштів, за які здійснювалося це будівництво.

Оцінивши обставини справи у їх сукупності, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає наступне.

Суть правовідносин за цим спором зводиться до того,  хто зі сторін, ЗАТ «Тенеко»чи ДК «Луганськлегінвест»на законних підставах вимагає визнання права власності на об’єкт незавершеного будівництва –цех з виробництва брикетів, який розташований за адресою: м. Свердловськ Луганської області, вул. Лутугина, та чи правомірно заявлена вимога до КП «МБТІ»м. Свердловська про спонукання зареєструвати за ним право власності на вказаний об’єкт нерухомості.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій»суди при здійсненні правосуддя повинні забезпечувати на засадах верховенства права захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

1. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Дочірнім підприємством ТОВ ПКФ «Ремо»ІПК «Спецпромтехніка»був укладений договір підряду від 06.03.2000 на виконання робіт з будування цеху для виробництва брикетів у м. Свердловську Луганської області.

Відповідно до п.4.1 договору фінансування виконаних робіт здійснюється «Замовником»(позивачем) за рахунок бюджетних коштів, що направлені на створення робочих місць для працівників шахт, що ліквідуються.

Розпорядженням Луганської облдержадміністрації від 13.08.2004 № 589 відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2002 № 1954 з метою реалізації програми створення нових робочих місць у зв’язку із закриттям шахт, що фінансуються за рахунок державних коштів, замовником зі створення нових робочих місць та будівництва відповідних об’єктів у всіх галузях економіки визначено ДП «Луганськлегінвест».

На підставі вказаного розпорядження Луганської облдержадміністрації до договору підряду додатковими угодами від 07.12.2004 №4 та 11.01.2005 № 6 внесено зміни, відповідно до яких замовником будівництва та розпорядником державних коштів є ДП «Луганськлегінвест».

Згідно п. п. 1, 2 додаткової угоди від 11.01.2005 фінансування робіт здійснюється замовником за рахунок Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття згідно із програмою створення нових робочих місць для працевлаштування працівників вугільної промисловості.

Згідно додаткової угоди від 02.02.2006 №7 до договору підряду ЗАТ «Тенеко»має право самостійно здійснювати оплату робіт, що виконані субпідрядними організаціями, за умови узгодження актів виконаних робіт за формою КБ –2 і КБ –3 із Генеральним підрядчиком.

Отже, з урахуванням умов договору підряду, з наступними змінами до нього, посилання позивача на те, що він є замовником будівництва за договором підряду, не приймаються до уваги.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів проведення ним оплати виконаних робіт та вартості матеріалів, обладнання тощо, що були використані в процесі будівництва цеха з виробництва брикетів.

Посилання позивача на те, що він є власником об’єкту будівництва за договором підряду відповідно до положень ч.3 ст. 331 ЦК України є необґрунтованим, оскільки позивач не є ані замовником будівництва, ані власником коштів, за якими здійснювалося будівництво.

Посилання скаржника на наявність у нього авторського права на технологію брикетування кам’яного вугілля та антрацитів, також на використання розробленого нестандартного обладнання для оснащення брикетного виробництва, не можуть бути прийняті до уваги при вирішенні спору про набуття права власності на новозбудоване майно та об’єкти незавершеного будівництва відповідно до ст. 331 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 413 ЦК України право інтелектуальної власності та право власності на річ не залежать одне від одного.

За таких обставин в частині позовних вимог ЗАТ «Тенеко»щодо визнання права власності на спірний об’єкт нерухомості слід відмовити.

2. Щодо вимоги позивача про спонукання 1-го відповідача, КП «МБТІ», зареєструвати за ним право власності на вказаний об’єкт нерухомості, суд вважає наступне.

Відповідно до п. 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого  Наказом Міністерства юстиції України  від 28 січня 2003 р. N 6/5 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 р. за N 66/7387) Бюро технічної інвентаризації здійснює лише державну реєстрацію об’єктів нерухомого майна у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, тому не може бути належним відповідачем за позовом про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна.

Поряд з цим, 1-му відповідачу, МБТІ, державою делеговані владні повноваження у сфері публічних правовідносин, пов’язаних зі здійсненням від імені держави реєстрації права власності на нерухоме майно, тому 1-й відповідач у розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є суб’єктом владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином позовна вимога про спонукання 1-го відповідача, КП «МБТІ», зареєструвати за ним право власності на спірний об’єкт нерухомості не може бути предметом розгляду у господарському провадженні.

3. Щодо позову ДК «Луганськлегінвест».

Суд вважає позовну вимогу ДК «Луганськлегінвест»такою, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (у т.ч. права власності).

Відповідно до ст. 316 правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, постановою КМУ від 25.12.2002 № 1954 затверджено Порядок створення нових робочих місць для працевлаштування працівників, які вивільняються з вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств, що ліквідуються за рахунок коштів державного бюджету на реструктуризацію вугільної і торфодобувної промисловості.

На підставі вказаної постанови КМУ головою Луганської обласної державної адміністрації 13.08.2004 було видане розпорядження № 589, яким саме ДК

«Луганськлегінвест» було визначено замовником із створення нових робочих місць та будівництва відповідних об’єктів і розпорядником державних коштів нижчого рівня, виділених на створення НРМ на 2004 рік та наступні роки.

На підставі вищевказаних постанови Кабінету міністрів України та розпорядження Луганської обласної державної адміністрації до підрядного договору від 06.03.2000р. були внесені зміни та доповнення, зокрема:

- додатковою угодою від 07.12.2004 № 4 було встановлено, що позивач передає повноваження замовника будівництва 3-й особі ДК «Луганськлегінвест»,

- додатковими угодами від 10.01.2005 № 5 та від 11.01.2005 № 6 було встановлено, що ДК «Луганськлегінвест»є замовником будівництва, ДП «ІПК «Спецпромтехніка»–підрядником.

Матеріали справи містять:

Ш          акт державної приймальної комісії від 27.11.06р. про неготовність прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом у м. Свердловську цеха з виробництва вугільних брикетів на АБЗ ДВАТ «Трест «Свердловськшахтобуд», в якому зазначено, що два члени комісії не підписали акт через те, що ЗАТ «Тенеко»не забезпечило обов’язкове проведення пусконалагоджувальних робіт згідно з технологічним регламентом, не виконало вимоги органу державного санітарно-епідеміологічного контролю та інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Свердловська, а також не усунуло недоліки, виявлені представниками тер управлінь Держкоменергозбереження та Держпромгірнонагляду по Луганській області під час попереднього прийняття вказаного об’єкта,

Ш          акт прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта ЗАТ «Тенеко»без дати, в якому зазначено, що будівництво об’єкта здійснено генеральним підрядником ДП ІПК «Спецпромтехніка»ТОВ «ВКФ «Ремо»згідно з підрядним договором від 06.03.2000р., яким виконано комплекс будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт за участю у т.ч. ЗАТ «Тенеко»(виконання окремих будівельних робіт). Пунктом 7 акту зазначено основні показники фактично завершеного будівництвом спірного об’єкту, а в п. 8 зазначено, що на об’єкті згідно з ДБН виконані всі роботи, передбачені проектною документацією, змонтоване і випробуване обладнання, проведені пусконалагоджувальні роботи, забезпечуються безпечні умови праці для виробничого персоналу та перебування людей відповідно до вимог нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, екологічних та санітарних норм.

Відповідно до ст. 876 ЦК України власником об’єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Таким чином власником створеного майна, спірного об’єкту нерухомості, є Верховна Рада України в особі ДК «Луганськлегінвест».

За таких обставин позовна вимога ДК «Луганськлегінвест»щодо визнання за Верховною Радою України в особі Державної компанії «Луганськлегінвест»права власності на спірний об’єкт підлягає задоволенню.

4. Як було зазначено вище, відповідно до п. 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого  Наказом Міністерства юстиції України  від 28 січня 2003 р. N 6/5 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28 січня 2003 р. за N 66/7387) Бюро технічної інвентаризації здійснює лише державну реєстрацію об’єктів нерухомого майна у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, тому не може бути належним відповідачем за позовом про визнання права власності на об’єкт нерухомого майна.

За таких підстав у задоволенні позову до КП «МБТІ»слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 80 п. 1, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позовної вимоги ЗАТ «Тенеко»щодо визнання права власності на спірний об’єкт нерухомості відмовити.

2.  В частині позову ЗАТ «Тенеко»про спонукання 1-го відповідача, КП «Свердловське МБТІ», зареєструвати за ним право власності на спірний об’єкт нерухомості, провадження у справі припинити.

3.          Судові витрати покласти на позивача.

4.          Позов ДК «Луганськлегінвест»задовольнити частково.

5. Визнати за Верховною Радою України в особі Державної компанії «Луганськлегінвест», 91016, м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 10, , право власності на новостворений об’єкт нерухомості загальною площею 3170,3 кв. м., розташований за адресою: місто Свердловськ, вул. Лутугина  Луганської області, до складу якого входять:

-           виробничий корпус з димовою трубою та осадочною камерою площею 367,8 кв.м;

-          склад сировини площею 1458,2 кв.м;

-          трансформаторна підстанція площею 72,4 кв.м;

-          склад зв’язувальних матеріалів з насосною площею 289,4 кв. м;

-          протипожежна насосна станція площею 70,9 кв.м;

-          малі очисні споруди з приямком для твердого осадку площею 16,0 кв.м;

-          артезіанська свердловина з насосною та баштою Рожновського площею 4,1 кв.м.

6. У задоволенні позову Державної компанії «Луганськлегінвест»до КП «Свердловське МБТІ»відмовити.

Суддя                                                                                А.Г. Ворожцов