ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.11.2007
Справа №2-22/12924-2007А

За позовом – Прокурора м. Сімферополя, діючого в інтересах держави в особі ДПІ у м.Сімферополі   (м.Сімферополь,  вул. М.Залкі, 1/9)

До відповідача  -ПП «ЛІКК» (м.Сімферополь, вул. Артилерійська,90)

Про припинення державної реєстрації .

Суддя   Яковлєв С.В.

За участю  секретаря  Дулімової В.І.

Представники:

Від позивача – Булат К.М. – голов.держ. под.інспектор , дов. від 10.09.2007 р.

Від відповідача –  не з’явився.

За участю прокурора Яковлєва О.О. - посвід. № 071717

Алябишевої М.В. – пред-ка  відділу реєстрації юридичних та фізичних осіб –

підприємців, дов. від 20.08.2007 р.

Ляпіна В.Р. – свідка, паспорт ЕС № 063174

Дубова Ф.О. – свідка, паспорт ЕЕ № 321529

Сутність спору: Прокурор м. Сімферополя., діючи в інтересах держави в особі ДПІ у м.Сімферополі (далі позивач),   звернувся   до суду  з позовом, в якому просив визнати недійсним  свідоцтво платника ПДВ ПП «ЛІКК» (далі відповідач)    № 00958839 з моменту реєстрації в ДПІ у м. Сімферополі  з 24.12.2003 р., припинити державну реєстрацію відповідача. Вимоги мотивовані тим, що особи , зазначені засновниками відповідача у його статутних документах , не мали наміру  на здійснення підприємницької діяльності , в діяльності підприємства участі не приймали, реєстрація була  проведена  на кошти іншої особи.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 30.11.2007 р., погодився з вимогами прокурору у повному обсязі.

Під час судового засідання, яке відбулось 22.11.2007 р., прокурор уточнив позовні вимоги, просив  визнати недійсним  свідоцтво платника ПДВ відповідача    № 00958839 з моменту реєстрації в ДПІ у м. Сімферополі  з 24.12.2003 р., відмовився від позовним вимог в частині припинення державної реєстрації відповідача. Представник позивача клопотання прокурора підтримав у повному обсязі.

Суд , керуючись п. 2 ч. 1 ст. 157 КАСУ , 22.11.2007 р. виніс ухвалу  про прийняття відмови прокурору від позовних вимог в частині припинення державної реєстрації відповідача та закриттю у цієї частині  провадження по справі.

Відповідач явку свого представника у судові засідання не забезпечив, про час та дні  їх проведення був сповіщений належним чином.

Суд, приймаючи до уваги доведення до відома відповідача  часу та днів проведення судових засідань, відсутність його клопотання про відкладення розгляду справи, керуючись ст. 128 КАСУ, вважає можливим вирішити справу  на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників  учасників процесу , свідків,   суд

встановив:

Відповідач 10.12.2003 р. зареєстрований  виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради АРК номер рішення 0004458.

Виконавчим комітетом Центральної районної ради  м. Сімферополя  10.12.2003 р.  зареєстрований статут відповідача.

Згідно з п.1.1. Статуту відповідач заснований громадянином України Дубовим Федором Олександровичем згідно  з Законами України «Про підприємства в Україні», «Про підприємництво» , «Про власність» та є  приватним підприємством ,  заснованим на власності  першого.

Позивачем 24.12.2003 р. надано Свідоцтво № 00958839 про реєстрацію  відповідача платником  податку на додану вартість. Зазначено свідоцтво  отримано Дубо-

вим Ф .О.

Відповідач був взятий на облік як платник податків, про що свідчить довідка № 1552/28-1 від 28.07.2005 р.  У зазначеній довідки визначено, що керівником підприємства був Ляпін В.Р.

Відповідно до ст. 1  Закону України «Про підприємництво» підприємництво –це безпосередня самостійна , систематична діяльність  на власний ризик по виробництву продукції ,  виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними  та  юридичними  особами,  зареєстрованими  як  суб'єкти підприєм-ницької    діяльності     у     порядку,     встановленому законодавством.

У ст. 3 зазначеного закону встановлено, що підприємці  мають  право  без обме-жень  приймати  рішення  і здійснювати  самостійно  будь-яку  діяльність,  що  не  суперечить чинному законодавству.

Ст.5 Закону України «Про підприємництво» визначає принципи підприємницької діяльності, до яких , зокрема,  відносяться вільний вибір видів діяльності; залучення   на    добровільних    засадах    до    здійснення підприємницької  діяльності  майна  та  коштів  юридичних  осіб  і громадян; самостійне   формування   програми   діяльності ; вільний найм працівників.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про підприємства в Україні»  підприємство – це   самостійний господарюючий статутний  суб'єкт,  який  має  права  юридичної особи та здійснює виробничу,  науково-дослідницьку  і  комерційну діяльність з метою одержання відповідного прибутку (доходу). Підприємство   створюється  згідно  з  рішенням  власника(власників)   майна   чи   уповноваженого   ним   (ними)   органу, підприємства-засновника,  організації  або  за  рішенням трудового колективу у випадках і порядку, передбачених цим Законом та іншими законами  України ( ст.5 Закону ) .

У п. 1.3 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” визначено, що платник податку це особа, яка згідно з цим Законом зобов’язана здійснювати утримання  та внесення  до бюджету податку, що сплачується  покупцем, або  особа, яка імпортує  товари на митну територію України.

Відповідно до ст.2 Закону України “Про податок на додану вартість” платником  податку є будь-яка особа, яка  здійснює або планує здійснювати  господарську діяльність та реєструється за своїм добровільним рішенням   як платник цього податку.

У порядку , передбаченому ст. 65, 141 КАСУ, суд  під час судового засідання, яке відбулось 22.11.2007 р. , допросив свідків Дубова Ф.О. , який згідно зі статутом відповідача був його засновником, та Ляпіна В.Р., який нібито був директором відповідача.

Дубов Ф.О. пояснив, що ПП «ЛІКК» було зареєстровано по проханню його знайомого Єфименко С.М., сам він не брав участь в керівництві підприємства, не мав наміру здійснювати підприємницьку діяльність , директора не призначав, ніякого відношення до діяльності підприємства не мав.

Ляпін В.Р. пояснив, що на прохання Єфименко С.М. дав згоду бути директором ПП «ЛІКК», участі у керівництві  підприємства не брав, був директором номінально , нічого про підприємницьку діяльність відповідача не знав, працював водієм у Єфименко С.М.

Вислухавши пояснення свідків суд вважає, що знайшов підтвердження факт того, що Дубов Ф.О. , який згідно зі статутом відповідача був його засновником, не мав наміру  на здійснення підприємницької діяльності , в діяльності відповідача  участі не приймав, реєстрацію  підприємства здійснив  на кошти іншої особи, не приймав будь-яких рішень по веденню підприємницької діяльності , рішення про реєстрацію підприємства не було самостійним та безпосереднім. На думку суду керівництво діяльністю відповідача не здійснювалась за принципами та в порядку, визначених законодавством України.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач був створений з порушенням зазначених вище положень Законів України «Про підприємництво» , «Про підприємства в Україні» , реєстрація його як платника податків , зокрема , платника податку на додану вартість , була здійснена без наявності у його засновника наміру здійснювати підприємницьку діяльність в умовах відсутності його добровільного рішення на реєстрацію .

В силу викладеного стає зрозумілим, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Під час судового засідання, яке відбулось 22.11.2007 р., були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 28.11.2007р.

Керуючись ст.   160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

1.   Позов задовольнити .

2. Визнати недійсним  свідоцтво платника ПДВ ПП «ЛІКК» (м.Сімферополь, вул. Артилерійська,90, ЗКПО 32789606)  № 00958839 з моменту реєстрації в ДПІ у м. Сімферополі  з 24.12.2003 р

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.