ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 47/185
19.09.07 р.

За позовом          Заступник прокурора Дніпровського району м. Києвав інтересах держави в особі:                  1.   Кабінету Міністрів України

2.          Національної акціонерної компанії «Украгролізинг»

до                 1.     Агротехнічна корпорація " Украгроком"

2.   Відкритого акціонерного товариства  «Київський завод «Агромаш»

про                  визнання недійсним договору

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від прокуратури       Ходаківський М.П.;

Від позивача-1    -     не зявився;

Від позивача-2    -     Берченко С.А.–представник за довіреністю;

Від позивача-3    -     Гресько О.П.- представник за довіреністю;

Від відповідача-1   - Круликівський А.С. -  представник за довіреністю;

Від відповідача-2 – Біленко Р.І. –представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Дніпровського району міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі позивачів до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна (майнового комплексу у с.м.т Нова Ушиця Новоушинського району Хмельницької області,вул. Подільська (Леніна)36б)) від 25.10.2004, укладений між відповідачем-продавцем та відповідачем-2-покупцем –недійсним та стягнення з відповідача 5 460 900,00 грн., які були сплачені  відповідачем-2 на виконання договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.10.2004, а також відшкодування  судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2007 було порушено провадження в справі та прийнято позовну заяву до розгляду і призначено розгляд справи на 01.08.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.08.2007 розгляд справи було відкладено до 08.08.2007. В судовому засіданні 08.08.2007 було оголошено перерву до 09.08.2007.

09.08.2007 через канцелярію Господарського суду міста Києва заступником Прокурора Дніпровського району міста Києва було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій прокурор просив суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна (майнового комплексу у с.м.т Нова Ушиця Новоушинського району Хмельницької області,вул. Подільська (Леніна)36б)) від 25.10.2004 –недійсним, стягнути з АК «Украгроком»5 460 900,00 грн. сплачених ВАТ «Київський завод «Агромаш»по договору від 25.10.2004 та зобовязати ВАТ «Київський завод «Агромаш»повернути АК «Украгроком»майновий комплекс у с.м.т Нова Ушиця Новоушинського району Хмельницької області,вул. Подільська (Леніна)36б.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.08.2007 до участі у розгляді справи у якості  відповідача- 2 було залучено Відкрите акціонерне товариство «Київський завод «Агромаш»та відкладено розгляд справи до 21.08.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2007 розгляд справи було відкладено до 12.09.2007, а в судовому засіданні 12.09.2007 було оголошено перерву до 19.09.2007.

Представник позивача-1 в судове засідання 19.09.2007 не зявився, але через канцелярію Господарського суду міста Києва позивач-1 звернувся з письмовою заявою про подальший розгляд справи без участі його представника, з урахуванням наданих пояснень в попередніх судових засіданнях. Згідно наданих пояснень у попередніх судових засіданнях, позивач-1  просив суд вирішити спір згідно вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні 19.09.2007 представники позивача-2 та прокурор заявлені уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Просили суд позов задовольнити. В обгрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що укладений 25.10.2004 між АК «Украгроком»та ВАТ «Київський завод «Агромаш»договір купівлі-продажу майнового комплексу по вул. Подільській (Леніна), 36б у с.м.т Нова Ушиця Новоушинського району Хмельницької обл. –є недійсним, як укладений всупереч вимог закону та статуту  ВАТ «Київський завод «Агромаш», оскільки у в.о Голови правління ВАТ «Київський завод «Агромаш»Додуха М.П. на момент укладення оспорюваного договору був відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності, вищим органом товариства – Загальними зборами, до компетенції якого належить погодження операцій щодо розпорядження нерухомим майном, вартість якого перевищує суму, еквівалентну 10% статутного фонду –рішення щодо відчуження та розпорядження нерухомим майном –не приймалось.

Представник відповідача-1 в судових засіданнях по справі проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. Просив суд у позові відмовити. В обгрунтування заявлених заперечень посилався на те, що заступник прокурора не був уповноважений заявляти позов в інтересах держави, оскільки Кабінет Міністрів такого доручення заступнику прокурора Дніпровського району міста Києва не надавав.

Також, відповідач у письмовому відзиві на позов посилався на те, що ВАТ НАК «Украгролізинг», як юридичною особою, що створена за участю ВАТ «Київський завод «Агромаш»і як основний акціонер в особі спостережної ради надало свою згоду на підписання в.о Голови правління ВАТ «Київський завод «Агромаш»Додухом М.П. оспорюваного договору, відповідно до п. 8.4.5 Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш»голова правління наділений повноваженнями щодо укладання угод від імені товариства, а Загальні збори акціонерів товариства схвалили укладення оспорюваного договору від 25.10.2004 шляхом відповідного рішення.

В додаткове обгрунтування позовних вимог представник відповідача-1 посилався на те, що п. 8.2.4 Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш»не носить прямої заборони та не передбачає необхідність погодження питання про придбання нерухомого майна, яке на час укладення оспорюваного договору не було власністю товариства.

Вищенаведені обставини, на думку відповідача-1, є підставами для відмови у позові.

Представник відповідача-2 в судових засіданнях проти заявлених позовних вимог заперечував з вищенаведених підстав.

Таким чином, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Стаття 29 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за соєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який бере участь у справі, несе обовязки і користується правами сторони.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України  від 08.04.1999 у  справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України  (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), положення абзацу четвертого частини першої статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України в контексті пункту 2 статті 121 Конституції України треба розуміти так, що прокурори та їх заступники подають до арбітражного суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обгрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява, за статтею 2 Арбітражного процесуального кодексу України, є підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Таким чином, для предявлення позову прокурором в інтересах держави не передбачено надання будь-яких доручень чи повноважень зі сторони органів державної влади, зокрема і Кабінету Міністрів України.

Згідно п. 1.1 Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш», товариство засноване відповідно до наказу Фонду державного майна України від 14.01.2000 № 1-САГ шляхом перетворення ДП «Київський завод «Агромаш»у відкрите акціонерне товариство, яке було зареєстроване як субєкт підприємницької діяльності Дніпровською РДА м.Києва.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2001 № 354 «Про утворення НАК «Украгролізинг», на виконання указу Президента України від 23.02.2001 № 111 було утворено відкрите акціонерне товариство Національну акціонерну компанію «Украгролізинг», затверджено його Статут та установлено, що 100% акцій компанії закріплюється у державній власності із забороненням їх відчуження, використання для формування статутних фондів будь-яких субєктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам на період до прийняття окремого рішення щодо приватизації компанії.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 08.08.2001 № 328-р до статутного фонду НАК «Украгролізинг» було передано 50% статутного фонду +1 акція ВАТ «Київський завод «Агромаш».

Згідно з п. 1.3 Статуту НАК «Украгролізинг», компанія підпорядкована Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 4.1 Статуту НАК «Украгролізинг», НАК «Украгролізинг»володіє пакетами акцій, що належать державі.

Як зазначає прокурор у своїх письмових поясненнях, за результатами розгляду звернення НАК «Украгролізинг», прокуратурою району було заявлено даний позов саме в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, як вищого органу виконавчої влади в Україні та володільця 100% акцій НАК «Украгролізинг», якій передано 50%+1 акція ВАТ «Київський завод «Агромаш», оскільки виявлено численні порушення законодавства при укладенні між АК «Украгроком»та ВАТ «Київський завод «Агромаш»договору купівлі-продажу майнового комплексу за адресою: с.м.т. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області, вул. Подільська (Леніна,36б), чим порушено інтереси держави.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

З огляду на вищенаведене, судом відхиляється твердження відповідача-1 щодо відсутності у прокурора повноважень для звернення з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнового комплексу за адресою: с.м.т. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області, вул. Подільська (Леніна,36б), оскільки прокурор звернувся з позовом саме в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, як вищого органу виконавчої влади в Україні та володільця 100% акцій НАК «Украгролізинг», якій належить 50%+1 акція ВАТ «Київський завод «Агромаш».

25.10.2004 між відповідачем-1-Агротехнічною корпорацією «Украгроком», як продавцем, та відповідачем-2- ВАТ «Київський завод «Агромаш», як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна: майнового комплексу за адресою: с.м.т. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області, вул. Подільська (Леніна,36б), відповідно до п. 1 якого продавець передав, а покупець прийняв у власність та зобовязався  оплатити вартість майнового комплексу в розмірі 5 460 900,00 грн.

Як встановлено судом, і що сторонами в судовому засіданні не заперечувалось,  Агротехнічною корпорацією «Украгроком», як продавцем, та відповідачем-2- ВАТ «Київський завод «Агромаш»договір купівлі-продажу нерухомого майна був виконаний: продавцем майновий комплекс було передано покупцю, а покупцем сплачено визначену ціну –5 460 900,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до статті 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Як встановлено судом, та згідно умов оспорюваного договору купівлі-продажу від 25.10.2004, при укладенні оспорюваного договору від імені продавця (відповідача-1) діяв за дорученням Моісєєв О.М., а від імені покупця (відповідача-2) –виконуючий обовязки Голови правління Додух М.М. Оспорюваний договір купівлі-продажу від 25.10.2004  було підписано вищезазначеними особами.

Як зазначав прокурор у позові, у в.о Голови правління ВАТ «Київський завод «Агромаш» Додуха М.П. на момент укладення оспорюваного договору був відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності, вищим органом товариства –Загальними зборами, до компетенції якого належить погодження операцій щодо розпорядження нерухомим майном, вартість якого перевищує суму, еквівалентну 10% статутного фонду –рішення щодо відчуження та розпорядження нерухомим майном –не приймалось.

В свою чергу, представником відповідача-1 було надано для долучення до матеріалів справи незавірену копію Протоколу № 4 від 14.09.2004 засідання спостережної ради ВАТ «Київський завод «Агромаш»та незавірену копію Протоколу № 3 від 29.11.2005 Загальних зборів акціонерів ВАТ «Київський завод «Агромаш», оригінали яких, як зазначав відповідач-1, були вилучені в процесі виїмки та знаходяться в матеріалах кримінальної справи, порушеної прокуратурою Дніпровського району міста Києва за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ВАТ «Київський завод «Агромаш»(ст. 365 КК України).

Згідно вищенаведеної незавіреної копії Протоколу № 4 від 14.09.2004 засідання спостережної ради ВАТ «Київський завод «Агромаш», відповідач-1 посилався на те, що по питанню другому порядку денного «Про надання дозволу на купівлю цілісного майнового комплексу за межами міста, в с.м.т. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області, вул. Подільська 36б, загальною площею 8276,0 кв.м, вартістю 5 460 900,00 грн.»присутніми учасниками зборів було прийнято рішення про надання дозволу на купівлю вищезазначеного майнового комплексу.

Відповідно до незавіреної копії Протоколу № 3 від 29.11.2005 Загальних зборів акціонерів ВАТ «Київський завод «Агромаш», відповідач-1 посилався на те, що по питанню девятому порядку денного «Про погодження операцій щодо розпорядження нерухомим майном товариства», присутніми учасниками зборів було прийнято рішення щодо придбання майнового комплексу.

Ухвалою суду від 01.08.2007 від ВАТ «Київський завод «Агромаш»було  зобовязано надати оригінали (для огляду) Протоколу № 4 від 14.09.2004 засідання спостережної ради ВАТ «Київський завод «Агромаш»та Протоколу № 3 від 29.11.2005 Загальних зборів акціонерів ВАТ «Київський завод «Агромаш».

Згідно письмових пояснень відповідача-2 - ВАТ «Київський завод «Агромаш», які було подано через канцелярію Господарського суду міста Києва, відповідач-2 зазначив, що у нього відсутні  Протокол № 4 від 14.09.2004 засідання спостережної ради ВАТ «Київський завод «Агромаш»та Протокол № 3 від 29.11.2005 Загальних зборів акціонерів ВАТ «Київський завод «Агромаш»щодо погодження укладення договору купівлі-продажу від 25.10.2004.

Згідно письмових пояснень Прокуратури Дніпровського району міста Києва від 20.08.2007 № 4273-07, прокуратурою Дніпровського району за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ВАТ «Київський завод «Агромаш»порушена кримінальна справа за ст. 365 КК України. На час розгляду справи, зазначена кримінальна справа витребувана Генеральною прокуратурою України і послідуюче її розслідування буде здійснюватись слідчими Генеральної прокуратури України. Також, прокуратура Дніпровського району міста Києва у поясненнях по справі зазначала про те, що слідчому Яциніну В.В. в провадженні  якого перебувала кримінальна справа, було відмовлено Генеральною прокуратурою України в ознайомленні з матеріалами справи з підстав обєктивності в розслідуванні, а тому прокуратура Дніпровського району не може підтвердити наявність в матеріалах кримінальної справи оригіналів чи звичайних ксерокопій Протоколу № 4 від 14.09.2004 засідання спостережної ради ВАТ «Київський завод «Агромаш»та Протоколу № 3 від 29.11.2005 Загальних зборів акціонерів ВАТ «Київський завод «Агромаш».

Також, судом було направлено Генеральної прокуратури України судовий запит, згідно якого суд просив надати інформацію щодо наявності або відсутності у матеріалах кримінальної справи, порушеної прокуратурою Дніпровського району міста Києва за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ВАТ «Київський завод «Агромаш»(ст. 365 КК України)  оригіналів чи звичайних ксерокопій Протоколів засідання Спостережної ради та Загальних зборів  ВАТ «Київський завод «Агромаш» щодо питання надання згоди на укладення договору купівлі-продажу майна від 25.10.2004 - (майнового комплексу у с.м.т Нова Ушиця Новоушинського району Хмельницької області, вул. Подільська (Леніна)36б)) від 25.10.2004.

Згідно  листа Генеральної прокуратури України від 11.09.2007 № 17/1/2-31921-07, у відповідь на судовий запит № 47/185 від 21.08.2007 було повідомлено, що в матеріалах кримінальної справи № 54-1884, порушеної прокуратурою Дніпровського району міста Києва за фактом перевищення службових повноважень службовими особами ВАТ «Київський завод «Агромаш»за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, відсутні оригінали протоколів засідань Спостережної ради та Загальних зборів ВАТ «Київський завод «Агромаш»з приводу надання згоди на укладення договору купівлі-продажу майна від 25.10.2004 –майнового комплексу у с.м.т Нова Ушиця Новоушинського району Хмельницької області, вул. Подільська (Леніна), 36б.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Таким чином, копія Протоколу № 4 від 14.09.2004 засідання спостережної ради ВАТ «Київський завод «Агромаш»та  копія Протоколу № 3 від 29.11.2005 Загальних зборів акціонерів ВАТ «Київський завод «Агромаш»як доказ  по справі щодо погодження відчуження майнового комплексу за оспорюванню угодою купівлі-продажу від 25.10.2004 –судом не приймається, з огляду на те, що оригінали зазначених  Протоколу № 4 від 14.09.2004 засідання спостережної ради ВАТ «Київський завод «Агромаш»та Протоколу № 3 від 29.11.2005 Загальних зборів акціонерів ВАТ «Київський завод «Агромаш»суду не надано, а така суттєва обставина справи як  погодження відповідачем-2 придбання майнового комплексу в подальшому по оспорюваній  угоді має бути засвідчена належним доказом, а саме оригіналом  вищезазначених документів.

До того ж суд враховує ту обставину, що і у відповідача-2 (згідно наданих ним пояснень), і в матеріалах кримінальної справи  (згідно листа Генеральної прокуратури України від 11.09.2007 № 17/1/2-31921-07) оригінали Протоколу № 4 від 14.09.2004 засідання спостережної ради ВАТ «Київський завод «Агромаш»та  Протоколу № 3 від 29.11.2005 Загальних зборів акціонерів ВАТ «Київський завод «Агромаш»- відсутні і ВАТ «Київський завод «Агромаш»заперечував їх наявність.

Відповідно до пункту 5.1 Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш» (який був чинний станом на момент укладення договору), статутний фонд товариства становить 18 872 300,00 грн.

Пунктом 8.4.5 Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш»(який був чинний станом на момент укладення договору) визначено, що голова правління керує роботою правління та має право без доручення здійснювати всі дії від імені товариства. Голова правління уповноважений керувати поточними справами товариства і виконувати рішення вищого органу товариства, представляти товариство в його відносинах з іншими юридичними особами, вести переговори та укладати угоди від імені товариства.

Згідно п.п. 8.2.1, 8.2.4 Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш» (який був чинний станом на момент укладення договору), вищим органом товариства є загальні збори товариства, до компетенції яких входить погодження операцій щодо розпорядження нерухомим майном товариства, балансова вартість якого перевищує суму, еквівалентну 10% статутного фонду.

Пунктом  8.3.2 Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш»(який був чинний станом на момент укладення договору), Спостережна рада повинна погоджувати господарські угоди на суму, що перевищує 20% статутного фонду товариства.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що всупереч вимог Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш»(який був чинний станом на момент укладення договору), придбання відповідачем-2 нерухомого майна та укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.10.2005 –не було погоджено ні вищим органом відповідача-2 –Загальними зборами, ні Спостережною радою. Жодних належних та допустимих доказів в порядку статті 36 Господарського процесуального кодексу України  того, що оспорюваний договір купівлі-продажу від 25.10.2005 був затверджений у подальшому вищим органом товариства - Загальними зборами, або спостережною радою відповідача-2  –суду не надано.

Також, суд прийшов до висновку, що при підписанні оспорюваного договору купівлі-продажу від 25.10.2004 у виконуючого обовязки Голови правління ВАТ «Київський завод «Агромаш»Додуха М.П. був відсутній необхідний обсяг цивільної дієздатності, необхідний для укладення цивільно-правових договорів, зокрема і договору купівлі-продажу від 25.10.2004, оскільки на час укладення оспорюваного договору від 25.10.2004 Додух М.П. виконував обовязки Голови правління ВАТ «Київський завод «Агромаш», у визначеному законом та Статутом товариства порядку він не був наділений повноваженнями щодо підписання оспорюваного договору купівлі-продажу від 25.10.2004 від імені товариства, оскільки згідно п. 8.4.5 Статуту ВАТ «Київський завод «Агромаш»(який був чинний станом на момент укладення договору) визначено, що саме голова правління наділений повноваженнями щодо підписання відповідних угод від імені товариства.

Стаття 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5,6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Вимогами статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до вимог статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону,  або вчинено з метою,  яка завідомо  суперечить  інтересам держави  і  суспільства,  або  укладено  учасниками  господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної  правосуб'єктності),  може  бути  на вимогу однієї із сторін,  або відповідного органу  державної  влади  визнано  судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 216 Цивільного кодексу України встановлено, що недійсний правочин  не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 28.04.1978 року №3 “Про судову практику про визнання угод недійсними” угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом. Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною, суд повинен з’ясувати наявність тих обставин, з якими закон пов’язує визнання угод недійсними і настання відповідних юридичних наслідків.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, враховуючи те, що оспорюваний договір  купівлі-продажу  нерухомого майна від 25.10.2004 на момент його укладення суперечив вимогам закону щодо укладення договорів, оскільки був підписаний зі сторони відповідача-2 особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на його підписання та укладання від імені товариства, та укладений всупереч вимог чинної на той час редакції Статуту  ВАТ «Київський завод «Агромаш», доказів його погодження Загальними зборами та Спостережною радою відповідача-2 –не надано, а тому позовні вимоги прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна: майнового комплексу за адресою: с.м.т. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області, вул. Подільська (Леніна,36б) від 25.10.2004, укладений між Агротехнічною корпорацією «Украгроком»та Відкритим акціонерним товариством «Київський завод «Агромаш»та застосування реституційних наслідків недійсності  укладеного договору в порядку ст. 216 Цивільного кодексу України - є законними, обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на  відповідачів пропорційно. Стаття 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»визначає, що ставка державного мита із заяв, що подаються до господарських судів складає: з заяв майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних  мінімумів доходів громадян; із позовних заяв немайнового  характеру –5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Договір купівлі-продажу нерухомого майна: майнового комплексу за адресою: с.м.т. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області, вул. Подільська (Леніна,36б) від 25.10.2004, укладений між Агротехнічною корпорацією «Украгроком»та Відкритим акціонерним товариством «Київський завод «Агромаш»- визнати недійсним  з моменту укладення.

3.          Стягнути з Агротехнічної корпорації «Украгроком»(код 31026626; 01601 м.Київ, вул. Мечникова, 16-а) на користь Відкритого акціонерного товариства «Київський завод «Агромаш»(код 30251744; 02012 м. Київ, вул. Воскресенська,7) сплачені по договору купівлі-продажу від 25.10.2004 грошові кошти в сумі 5 460 900 (пять мільйонів чотириста шістдесят тисяч девятсот) грн. 00 грн.

4.          Зобовязати  Відкрите акціонерне товариство «Київський завод «Агромаш»(код 30251744; 02012 м. Київ, вул. Воскресенська,7) повернути Агротехнічної корпорації «Украгроком»(код 31026626; 01601 м.Київ, вул. Мечникова, 16-а) майновий комплекс, який розташований за адресою: с.м.т. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області, вул. Подільська (Леніна,36б).

5.          Стягнути з Агротехнічної корпорації «Украгроком»(код 31026626; 01601 м.Київ, вул. Мечникова, 16-а) в Доход державного бюджету витрати по сплаті державного мита –12792 (дванадцять тисяч сімсот девяносто дві) грн. 50 коп. та 59 (пятдесят девять) грн. 00 коп.  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.          Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства «Київський завод «Агромаш»(код 30251744; 02012 м. Київ, вул. Воскресенська,7) в Доход державного бюджету витрати по сплаті державного мита – 12792 (дванадцять тисяч сімсот девяносто дві) грн. 50 коп. та 59 (пятдесят девять) грн. 00 коп.  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

7.          Видати накази відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

8.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Станік С.Р.