ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.07                                                                                        Справа №  8/377/07

Суддя   Попова І.А.

Позивач
Комунальне підприємство “Облводоканал” Запорізької обласної ради, м. Запоріжжя

Відповідач
Державне комунальне підприємство “Бердянський міськводоканал”, Запорізька область, м.Бердянськ

Суддя      Попова І.А.

Представники:

Від позивача: Скворцова Є.О., дов. № 01/11 від 10.01.2007р.

Від відповідача: Купцов Ю.М.. дов. № 3 від 08.11.2006р.

Розглядаються позовні вимоги про стягнення 423208,25 грн. основного боргу за договором № 4 від 07.11.2006 р., 19512,85 грн. пені, 4009,48 грн. річних процентів, 10688,86 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Розгляд справи відкладався, в засіданні оголошувалася перерва.

Рішення оголошено в засіданні 07.12.2007 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав викладених у позові, в обґрунтування вимог вказує, що 07.11.2006р. КП “Облводоканал” Запорізької обласної ради та ДКП “Бердянський міськводоканал” укладено договір №4 про надання послуг з водопостачання. Відповідно до умов договору КП “Облводоканал” зобов’язалося надавати послуги з водопостачання, а ДКП “Бердянський міськводоканал” своєчасно сплачувати вартість наданих послуг. У відповідності до пункту 8.1. договору № 4 оплата за послуги проводиться до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим.  Відповідно до п. 15.1 договору, він набув чинності з 15.01.2007р.. Позивач вказує, що свої зобов’язання за договором виконав належним чином, надав послуги з водопостачання за січень –березень 2007р. на суму 2507816,50грн., що підтверджується 2-х сторонніми актами про надання послуг по відпуску питної води та рахунками на сплату цих послуг, а відповідач в свою чергу зобов’язання щодо оплати отриманих послуг виконав частково внаслідок чого за ним склалася заборгованість в сумі 423208,25грн.. Позивач просить стягнути з ДКП “Бердянський міськводоканал” 423208,25грн. основного боргу за договором №4 від 07.11.2006р.. Крім того, КП “Облводоканал” просить стягнути з відповідача 19512,85 грн. пені нарахованої за період з 26.02.2007р. по 31.07.2007р., 4009,48 грн. річних процентів нарахованих за період з 26.02.2007 р. по 31.07.2007р. та 10688,86 грн. втрат від інфляції грошових коштів нарахованих за період з 15.01.2007р. по 02.03.2007р..

Відповідач позовні вимоги не визнав, в обґрунтування заперечень зазначив:         1) позивачем надавалися неякісні послуги, вода, що була поставлена в період з 15.01.2007 р. до 31.03.2007 р., не відповідала нормативам та ГОСТУ 2874-82 “Вода питна”, неналежна якість води підтверджена лабораторією ДКП “Бердянський міськводоканал”, якою відбиралися проби води відповідно до умов договору на виході з водоводу в м.Бердянську по вул.. Димитрова, 111 на вході очисних споруд; 2) позивач не довів, що товар, який він поставляв, був належної якості. В порушення ст.ст. 197, 268 ГК України, ст.ст. 532, 673 ЦК України, п. 2.4 договору не здійснив передачу води за якістю у місті виконання зобов'язань на виході із водоводу по вул.. Димитрова, 111. Крім того позивач не надав сертифікат (паспорт) товару; 3) відповідач зазначає, що позивачем порушено зобов'язання за п. 2.4  договору, оскільки представника для відбору проб останній не направляв; 4) відповідач вказує, що відповідно до ст.. 678 ЦК України, ст.. 268 ГК України покупець, якому передано товар неналежної якості має право має, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. З посиланням на п. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення,                  постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідач зменшив ціну на неякісну отриману воду на 20%, заборгованості, вважає відповідач, за зазначений у позові період часу не має; 5) відповідач вказує, що відповідно до п. 8.1.1 договору оплата отриманої води здійснюється на підставі отриманого рахунку, податкової накладної та акту. На даний час, зазначає відповідач, податкові накладні ним не отримувалися, що не дає позивачу підстав вимагати оплати; 6) безпідставно нарахованими до стягнення відповідач вважає втрати від інфляції грошових коштів, річні проценти та неустойку; 7) відповідач зазначає, що ним реструктуризовано заборгованість населення; 8) відповідно до ст. 267 ЦК України відповідачем зроблено заяву про застосування строків позовної давності.

Судом досліджено усі матеріали, надані сторонами та вислухані пояснення представників сторін в судовому засіданні.

Судом встановлено: сторонами по справі 07.11.2006 р. укладено договір № 4 про надання послуг з водопостачання за умовами якого позивач зобов’язався забезпечити відповідачу, який є оптовим споживачем, надання послуг з водопостачання на господарські, побутові, та виробничі потреби в обсязі, передбаченому п. 2.1 договору, а відповідач зобов’язується прийняти надану питну воду та оплатити її у порядку та на умовах даного договору. Розділом 2 договору сторони узгодили кількість та якість води.

Суд вважає, що доводи відповідача щодо застосування до даних спірних правовідносин положень цивільного та господарського законодавства, що регулюють відносини за договором поставки, є хибними.

Правовідносини сторін за даною угодою регулюються главою 63 ЦК України та спеціальним Законом України “Про житлово-комунальні послуги”, оскільки позивач є виробником послуг (з водопостачання), а відповідач  - виконавцем послуг (відповідно до зазначеного Закону).

Судом встановлено, що за період з 15.01.2007 р. до 31.03.2007 р. позивачем було подано відповідачу 1413314 куб. м. води на загальну суми 2507816,50 грн., про що сторонами підписані відповідно акти приймання-передачі (наявні в матеріалах справи).

Заборгованість за отримані послуги з подачі питної води за зазначений період є предметом даного розгляду.

В обґрунтування заперечень за позовом відповідач посилається на зменшення ним вартості питної води, встановленої договором, внаслідок невідповідності її показникам якості. З цього приводу суд зазначає: по-перше, відповідно до п. 2.4 договору № 4 контроль за якістю здійснюється шляхом відбору проб води на виході з водоводу представниками двох акредитованих лабораторій виробника та споживача та здійснення аналізу в лабораторії споживача за участю представника виробника. При наявності відхилень води від узгоджених нормативів, інших нормативів, сторони складають акт за формою згідно додатку № 1 до цього договору. В акті визначається дата та час початку робіт по доочістці води споживачем, обсяги води на підставі даних водолічильника та показники відхилення якості. При відхиленні якості питної води від узгоджених показників, якщо це оформлено актом, споживач проводить доочистку води до необхідних показників згідно розробленого НДУ “Гідропроект” Технологічного регламенту на доочистку води. Вартість послуг споживачем по доочистці  води компенсується виробником на підстав витрат, передбачених технологічним регламентом, згідно розрахунку, узгодженого з виробником. Таким чином, сторонами узгоджено які дії має виконати споживач (відповідач по справі) у разі надходження води неналежної якості та які він має права щодо компенсації своїх витрат.

Зменшення вартості води (тобто зміна умов договору) в такому випадку договором не передбачено. Посилання відповідача на Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення є безпідставними, оскільки зазначені Правила (затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 21.02.2005 р. № 630) регулюють взаємовідносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець), і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати   послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідач у даних відносинах є виконавцем послуг (відповідно до п.1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”), а не споживачем. Зменшення відповідачем розміру ціни послуг, що підлягають оплаті позивачу на свій розсуд на 20 % також є надуманим. Хибними суд вважає доводи відповідача щодо необхідності надання йому сертифікату якості на воду питну, що поставляється позивачем, оскільки порядок контролю за якістю води встановлений сторонами у договорі, а передача зазначених відповідачем сертифікатів не встановлена ні законом, ні договором № 4.

Відповідно до п. 3.3 договору кількість води, наданої виробником, підтверджується щомісячними актами про зняття показників водолічильника, які підписуються представниками виробника та споживача та скріплюються печатками у місцях розташування водолічильника не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. На підставі даного акту виробник направляє споживачу акт прийому –передачі води, який споживач зобов'язаний підписати не пізніше трьох робочих днів з моменту отримання або направити мотивовану відмову. Акти прийому-передачі, як узгоджено пунктом 3.4 договору є підставою для остаточних розрахунків за воду. Пунктом 8.1.1. договору також встановлено, що споживач проводить оплату за надані послуги до 25 числа наступного за звітним місяця на підставі отриманого рахунку, податкової накладної та акту про надані послуги. Відповідач вказує, що строк оплати для нього не настав, оскільки він не отримав від позивача податкових накладних на усю вартість поставленої води.

З цього приводу встановлено, що КП “Облводоканал” є платником податку на додану вартість за касовим способом, відповідно до п. 11.11. Закону України “Про податок на додану вартість”. Крім того, податкова накладна не визначена будь-яким законом як підстава для розрахунків, а дії платника податків у разі неодержання від контрагента податкової накладної регулюються також зазначеним Законом.

Разом з тим, суд, дослідивши матеріали, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню частково, внаслідок корегування сторонами показників засобу обліку з 15.01.2007 р. до 31.01.2007 р. на фактично отриману кількість води 294142 куб. м. вартістю 514748,50 грн. Ця сума повністю сплачена відповідачем впродовж лютого –березня 2007 року (до подання позову). Несплаченими на час розгляджу справи залишилися послуги, надані позивачем у лютому 2007 року у сумі 183691,25 грн. та у березні 2007 року у сумі 205000 грн.

Вимоги щодо стягнення 388691 грн. 25 коп. грн.. основного боргу є відповідними приписам ст.. 526 ЦК України та ст.. 193 ГК України та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає обґрунтованими та задовольняє вимоги позивача про стягнення втрат від інфляції грошових коштів та річних процентів щодо прострочення платежів у лютому та березні 2007 року. Стягненню підлягає 3566,91 грн. річних процентів та 9653,35 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Що стосується доводів відповідача про звільнення його від сплати пені, так як ним реструктуризовано заборгованість населення, якому надаються житлово-комунальні послуги, вони є безпідставними, оскільки заборгованість населення за 2007 р. (за який стягується основний борг) на даний час  не реструктуризовано, згідно доданої довідки.

Позивачем заявлено до стягнення 19512,85 грн. неустойки відповідно до п. 9.2 договору. Суд вважає за можливе, зважаючи на доводи відповідача та додані ним докази скрутного матеріального становища відповідно до ст.. 83 ГПК України зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню до 1000 грн.

Що стосується застосування строків позовної давності відповідачем не обґрунтовано до яких саме зобов'язань (невиконаних ним) мають бути застосовані ці наслідки. Таким чином позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Державного комунального підприємства “Бердянський міськводоканал” (71110, Запорізька область, м.Бердянськ, пр. Пролетраский, 97, ) на користь Комунального підприємства “Облводоканал” Запорізької обласної ради (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 180-а, ) 388691 грн. 25 коп. основного боргу, 1000 грн. пені, 3566 грн. 91 коп. річних процентів, 9653 грн. 35 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 4133 грн. 06 коп. судових витрат. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя                                                                                                І.А. Попова