ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2007 р.
№ 2-8/2163-2007

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка М.В.,

суддів                                                                       Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши            касаційну   скаргу Приватного підприємства "Оптово-роздрібна торговельна компанія" на ухвалу

господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2007р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.07.2007р.

у  справі                     №2-8/2163-2007господарського суду АР Крим

за позовом                 Приватного підприємства

"Оптово-роздрібна торговельна компанія"

до відповідача           Відкритого акціонерного товариства "Крименерго"

про                              визнання неправомірними дій і визнання недійсними актів

за участю представників:

ПП "Оптово-роздрібна торговельна компанія" –Руденко А.А.;

ВАТ "Крименерго" –не з’явилися

в с т а н о в и л а :

Приватне підприємство "Оптово-роздрібна торговельна компанія" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом та просила суд:

- визнати неправомірними дії ВАТ "Крименерго";

- скасувати акти перевірки №№100441,100442 від 15.01.2007р.; №№1000443,10444 від 18.01.2007р.; №№8036,8037,8038,8039 від 26.01.2007р. та визнати їх недійсними;

- заборонити відповідачу відключати електроенергію, що постачається на об’єкти ПП "Оптово-роздрібна торговельна компанія".

Відповідач у справі – ВАТ "Крименерго" у відзиві на позов, просить провадження у справі припинити на підставі п.1 ст.80 ГПК України. При цьому, відповідач вважає, що фактично позивач просить встановити певні факти, що не належить до компетенції господарського суду (а.с.24-25).

Під час розгляду спору у даній справі, 16.04.2007р. позивачем подано заяву, відповідно до якої ним уточнені заявлені вимоги. Так, позивач просить:

- визнати недійсними акти про порушення правил користування електроенергією №№100441, 100442 від 15.01.2007р., №№100443,100444 від 18.01.2007р.;

- визнати, що у відповідача відсутнє право вимоги оплати вартості недоврахованої електроенергії за протоколами про розгляд актів про порушення правил користування електричною енергією;

- зобов’язати ВАТ "Крименерго" списати з особового рахунку позивача нараховані суми за протоколами (а.с.39-40).

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2007р. провадження у справі припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України (а.с.57-58).

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.07.2007р. ухвала господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.05.2007р. залишена без змін (а.с.73-77).

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, ПП "Оптово-роздрібна торговельна компанія" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та просить їх скасувати, а справу направити на  розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Вимоги касаційної скарги мотивовані порушенням судами  норм процесуального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що не підлягає  задоволенню з наступних підстав.

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому, судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.

Розмежування компетенції між судами загальної юрисдикції щодо розгляду справ визначається, зокрема, нормами процесуального права.

Відповідно до ст.1 ГПК України,  підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У поданій позовній заяві позивач, зокрема,  просить суд визнати, що у відповідача відсутнє право вимагати оплати вартості недоврахованої електроенергії та здійснювати нарахування за протоколами.

Отже, позивач фактично звертається до суду з вимогами про встановлення певних фактів –незаконності дій відповідача, відсутності відповідного права, що виходить за межі повноважень господарських судів, з огляду на те, що, розглядаючи такі вимоги, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин.

Вимога щодо встановлення певного факту не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належать повноваження щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога –спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Так, відповідно до ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі:

-          справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, визначених у цій нормі;

-  справи про банкрутство.

- справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

-  справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Із змісту вказаної норми вбачається, що господарському суду підвідомчі справи у спорах, за виключенням справ, визначених у пп.2,3 ч.1 ст.12 ГПК України. Отже, господарський суд розглядає: справи у позовному провадженні, для якого характерно наявність спору про право між сторонами; справи про банкрутство; справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати.

Разом з тим, господарські суди можуть встановлювати наявність чи відсутність певних фактів, здійснюючи розгляд спорів про право.

Вимоги щодо визнання недійсними актів про порушення правил користування електричною енергією також не можуть бути предметом розгляду у господарському суді.

Так, оспорювані акти не є актами ненормативного характеру, не породжують виникнення певних прав та обов’язків, а є лише  документами, які фіксують вчинення певних дій, їх результати, встановлені обставини тощо.

Враховуючи зазначене, судом першої інстанції обґрунтовано припинено провадження у даній справі і такий висновок правомірно підтриманий судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, підстав для зміни чи скасування судових актів не має.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.07.2007р. у справі №2-8/2163-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим залишити без змін, а касаційну скаргу Приватного підприємства "Оптово-роздрібна торгова компанія" – без задоволення.

Головуючий  суддя                                                        Кузьменко М.В.

Судді                                                                                   Васищак І.М.

Палій В.М.