ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"16" жовтня 2007 р.                                                                   Справа №
А6/421-07

10:30
год.

Господарський
суд Київської області в складі:

головуючого
судді Маляренка А.В.

при
секретарі
Коломієць М.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/421-07

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи

ОСОБА_1,
м. Бориспіль

до Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції, м. Бориспіль

про скасування податкового рішення №
/0 від 03.03.07 р.

за
участю представників:

від
позивача: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1)

від
відповідача: Коноваленко І.М. (довіреність № 11849/10 від 25.06.07 р.)

Обставини
справи:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Бориспільської об'єднаної
державної податкової інспекції в Київській області про скасування
податкового рішення № /0 від 03.03.07 р. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в сумі 329 000 грн. за порушення вимог Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги відсутністю з
його боку порушень, за які застосовані фінансові санкції, оскільки при
проведенні перевірки працівниками податкової служби не було взято до уваги
наступні обставини: період який перевірявся з 01.10.2003 р. по 30.09.2006 р. на
спрощеній системі оподаткування з 01.10.2003 р. по 30.03.2005 р. а потім на
загальній з01.10.2005 р. по теперішній час. Позивач займається внутрішніми та
міжнародними перевезеннями вантажів, для здійснення яких використовує як
власний так і орендований автотранспорт.

Відповідно до пп. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України, який набрав чинності з 01.09.2005 р.,
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності відносять до компетенції
адміністративних судів і розглядаються за правилами КАС України.

Згідно п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку
діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі
господарським судам відповідно Господарського процесуального кодексу України
1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України. При цьому підсудність таких справ
визначається Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.09.2007 р. провадження у справі було відкрито та призначено до
розгляду на 01.10.2007 р. на 10:30 год., та відкладено до 16.10.2007 р. на
10:30 год.

Позивач позовні вимоги в судовому
засіданні підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що
підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні 16.10.2007 р. подав заперечення №20227/7/10 від 16.10.2007 р. і
вважає податкове рішення обгрунтованим та законним і в задоволенні позову
просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін суд, -

встановив:

Представниками Бориспільської
об'єднаної державної податкової інспекції Київської області була проведена
планова виїзна документальна перевірка СПД ОСОБА_1 за період з 01.10.2003 р. по
30.09.2006 р. з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства.

Перевірка проводилась з 09.01.2007
р. по 22.01.2007 р. на підставі направлення від 09.01.2007 р. №2 виданого
Бориспільською ОДПІ, про що був складений акт № 12/115-17- від
23.02.2007 року.

Згідно даного акту перевірки були
встановлені наступні порушення:

-          відсутність розрахункових операцій
через зареєстрований та опломбований у встановленому порядку реєстратор
розрахункових операцій (РРО) з роздрукуванням відповідних документів (позивач
проводив розрахункові операції у безготівковій і в готівковій формі).

В результаті чого отримано готівки
за надання послуг та реалізації основних засобів у сумі 65 800 грн., в тому
числі за 4 квартал 2005 року у сумі 3 600 грн. і за 1 -3 квартали 2006 року -
62 200 грн.

Зазначений акт був надісланий до
Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області для
застосування адміністративних та фінансових санкцій, де за порушення п.1, 2
статті 3  та п.1 ст. 17 Закону України №
265/95-ВР від 06.07.1995 року “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та на підставі п.
11 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від
04.12.1990 року, до позивача були застосовані штрафні (фінансові) санкції у
загальній сумі 329 000 грн. З таким рішенням позивач не згоден, і тому оскаржив
його, як не законне з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач займається внутрішніми та міжнародними перевезеннями вантажів, для
здійснення яких використовує як власний так і орендований автотранспорт, на
спрощеній системі оподаткування з 01.10.2003 р. по 30.03.2005 р. а потім на
загальній з 01.10.2005 р. по теперішній час.

Відповідно до вимог пункту 7 статті
11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної
податкової служби мають право застосовувати до підприємств, установ,
організацій і громадян фінансові санкції у порядку та розмірах, встановлених
законом.

Приписами пункту 1, 2 статті 3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” визначено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій.

У розумінні статті 2 згаданого
Закону місцем проведення розрахунків вважається місце, де здійснюються
розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються
отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце
отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до вимог статті 15
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

За порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової
служби України застосовуються фінансові санкції, визначені статями 17-24 цього
Закону. Згідно приписів статті 22 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” у
разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки -загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Відповідно до вимог статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивач стверджує, що відповідно до
п.6 ст.9 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових
операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (надання
послуг) СПД -фізичними особами оподаткування доходів яких здійснюються
відполвідно до законодавства з питань оподаткування суб”єктів малого
підприємництва, якщо такі суб”єтки не здійснюють продаж підакцизних товарів, за
умови ведення книг обліку дохлдів і витрат.

Зважаючи на те, що зазначене в акті
перевірки порушення позивача щодо виявленої невідповідності не було спростоване
відповідачем під час судового розгляду, наведені обставини унеможливлюють
висновок щодо наявність з боку позивача порушень пункту 1, 2 статті 3 та п.1
ст.17 Закону “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, за які до нього були застосовані
фінансові санкції.

З огляду на викладене, рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій Бориспільською об'єднаною державною
податковою інспекцією Київської області від 03.03.2007 р. № /0
підлягає скасуванню.

Судові витрати розподіляються
відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 -163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Скасувати податкове рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій Бориспільської об'єднаної державної
податкової інспекції у Київській області від 03.03.2007 р. № /0 в
сумі 329 000 грн.

3. Стягнути з Бориспільської ОДПІ
Київської області (08300,
Київська обл., м. Бориспіль, вул. Котляревського, 2, )
на користь Суб'єкта підприємницької діяльності -приватного підприємця
ОСОБА_1  (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
НОМЕР_1) 3,40 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена
до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський
суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови
суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі
апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана
без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга
подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після
подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя
Маляренко А.В.