ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.07.07 р.                                                                               Справа № 2/203пн

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі  судового засідання Москаленко О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банк” м. Київ

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” м. Чернівці

третя особа : Комунальне підприємство “Маріупольське бюро технічної інвентаризації” м. Маріуполь

про визнання права власності на самовільно реконструйовану частину нерухомого майна

За участю

представників сторін

від позивача: Чубар Т.М.  – за довір.

від відповідача: не з’явився

від третьої особи: Дегтярьова Л.Б., Нелесна Л.А. – за довір.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банк” м. Київ, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” м. Чернівці про визнання права власності на самовільно реконструйовану частину нерухомого майна – нежилого приміщення № 134, що знаходиться в м. Маріуполь, Донецької області, по вулиці 60 років СРСР, в будинку під номером 31, загальною площею 271,1м2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на кредитний договір № 19/05, договір іпотеки від 15.08.2005р., на рішення Господарського суду Донецької області по справі № 40/341пн від 17.01.2007р., рішення реєстратора від 15.02.2007р.

Позивачем до прийняття рішення по справі було надано заяву про уточнення позовні вимог від 30.07.2007р. № 02-41/29806, де просить визнати право власності за Товариство з обмеженою відповідальністю. “Київський універсальний банк” на самовільно реконструйовану частину нерухомого майна – нежитлового приміщення № 132 на 15 м2 та приміщення № 134 на 3,9м2, що знаходяться в м. Маріуполь, по вулиці 60 років СРСР, в будинку № 31.  У зв’язку чим господарським судом розглянуті остаточні позовні вимоги позивача.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву по заявленим вимогам не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Господарський суд ухвалою від 31.05.2007р. залучив до участі у справі в якості третьої особи Комунальне підприємство “Маріупольське бюро технічної інвентаризації”.

Представником третьої особи надані письмові пояснення по заявленим вимог від 30.07.2007р. № 02-41/29807, де зазначено, що при виході на місце на предмет реєстрації права власності ТОІВ “Київський універсальний банк” та видачі витягу з реєстру прав для відчуження нежилих приміщень , було встановлено самовільне переобладнання та самовільна добудова. Без врахування  добудови площа складає : приміщення № 132  - 687,9м2 – збільшення на 15 м2, приміщення № 134 – 557,8 м2 – збільшення на 3,9м2.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та третьої особи, розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Донецької області по справі № 40/341пн встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банк” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” був укладений кредитний договір № 19/05.

В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” був укладений договір іпотеки від 15.08.2005р., предметом якого було належне останньому майнове право вимоги на отримання у власність у майбутньому нерухомого майно загальною площею 1409м2, що знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. 60 років СРСР, буд. 31, право власності на яке Товариство з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” набуде у майбутньому відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 02.06.2005р.

Згідно з п. 1.1. кредитного договору Товариство з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” зобов’язаний сплачувати щоквартально проценти за користування грошовими коштами в розмірі 24% річних.

Однак, починаючи з 01.04.2006р. сплата відсотків за користування кредитним коштами Товариством з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест”  припинилась.

Відповідно до п. 3.1.5 договору іпотеки у випадку, якщо в момент настання терміну виконання будь-якого зобов’язання за кредитним договором (сплата процентів та/або повернення кредиту), зобов’язання другим відповідачем в повному обсязі або в частині виконано не буде, позивач має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: за рахунок коштів, виручених від реалізації предмета іпотеки, одержати задоволення своїх вимог на свій розсуд переважно перед іншими кредиторами або залишити у своїй власності предмет іпотеки шляхом погашення заборгованості за кредитним договором за рахунок власних коштів у відповідності з договором іпотеки.

Відповідно до п. 3.1.12 договору іпотеки позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом двадцятиденного строку письмова вимога позивача до другого відповідача про усунення порушених зобов’язань за кредитним договором, з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки, залишена без задоволення.

19.04.06р. за вихідним № 1757 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” позивачем була направлена письмова вимога про усунення порушень щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 6947248 грн. 00 коп. та повернення наданих кредитних коштів протягом тридцяти днів, яка була вручена 24.04.06р.

Згідно ст. 37 Закону України „Про іпотеку” іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

На підставі зазначеного рішенням Господарського суду від 17 січня 2007р. по справі № 40/341пн визнано право власності за Товариством з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банк” на нерухоме майно – нежитлове приміщення 132, 133, 134, що знаходяться за адресою: м. Маріуполь, вул. 60 років СРССР, буд 31, яке складається з житлового будинку А-9, підвалу А/п, а2/п приміщення № 132, 133, з першого поверху приміщення № 134, загальною площею 1409м2, що складає 15/100 ідеальних частин багатоквартирного житлового будинку на підставі договору іпотеки від 15.08.2005р.

Відповідно до приписів ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі  сторони.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банк” звернувся до Господарського суду з позовом про визнання права власності на самовільно реконструйовану частину нерухомого майна  - нежитлового приміщення № 132 на 15м2 та приміщення № 134 на 3,9м2, що знаходяться в м. Маріуполі, Донецької області, по вулиці 60 років СРСР, в будинку № 31.

Зазначений позов мотивовано тим, що після винесення рішення реєстратор відмовив позивачу 15.02.2007р. в реєстрації права власності оскільки при обстеженні приміщень в натурі виявлено, що зроблена самовільна реконструкції та добудова приміщень відповідачем.

Як встановлено судом на час винесення рішення господарським судом Донецької області від 17.01.2007р. факт самовільної реконструкції предмету іпотеки встановлено не було, технічна інвентаризація приміщень, що входили до предмету іпотеки не проводилася.

Внаслідок проведенням Товариством з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” самовільної реконструкції приміщень, що знаходилися в іпотеці, фактична загальна площа приміщень не відповідає площі нерухомого майна – предмету іпотеки.

Відповідно до приписів ст. 9 Закону України “Про іпотеку” іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівель (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки.

В порушення зазначеної норми відповідачем з часу отримання кредиту не було надано жодної інформації стосовно проведення реконструкції нерухомого майна, що виступає предметом іпотеки, в тому числі не зроблено жодного запиту щодо надання згоди зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки.

Судом встановлено, що при обстеженні працівниками  Комунального підприємства “Маріупольського бюро технічної інвентаризації” встановлено, що приміщення “ 132 збільшене на 15м2, а приміщення № 34 збільшене на 3,9м2, відповідачем здійснено реконструкцію нежитлового приміщення № 132 та № 134.

Тобто, зазначене збільшення площей спірних нежитлових приміщень відбулося за рахунок демонтажу та перепланування внутрішніх перегородок спірних приміщень. Тобто реконструкція здійснена в межах приміщень що були предметом договору іпотеки від 15.08.2005р.

Заначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями працівників Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації та експлікацією, технічним паспортом спірних приміщень станом на 06.02.2007р.

Відповідно до п. 3 Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року № 127 “Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна” технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські будівлі та споруди.

Роботи з інвентаризації повинні здійснюватися за обов'язковою участю власника (власників) будинків, у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи ескізі, з обов'язковим підписанням цих документів власником (власниками).

Як вбачається з наданих позивачем суду технічних паспортів на нежилі приміщення за адресою: м. Маріуполь, вул. 60 років СРСР, буд. № 31 -  площа приміщення № 132 складає 687,9м2, приміщення № 134 – 849,2м2.

Тобто, відповідно до наданих документів, судом встановлено, що відповідачем була проведена самовільна реконструкція нежилого приміщень. При цьому, як встановлено судом самовільна реконструкція проведена в межах предмету договору іпотеки від 15.08.2005р., а саме в межах нежитлового приміщення № 132 та № 134, що знаходяться за адресою: м. Маріуполь, вул.. 60 років СРСР, буд. 31.

Статтею 48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник може вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб’єктів господарювання захищаються, у тому числі, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання, згідно ст. 144 Господарського кодексу України, виникають, у тому числі, внаслідок створення та прибдання майна з підстав, не заборонених законом, а також, внаслідок порушення вимог закону при здійсненні господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторонами не надано суду документів, які свідчать, що самочинне реконструювання споруди яке здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест”, порушує права інших осіб.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи вимоги п.5 ст.376 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги надані до справи документи, виходячи з того, що реконструкція  об’єкт здійснено в межах споруди, на яку відповідно до рішення суду від 17.01.2007р. по справі № 40/341пн за позивачем визнано право власності, а також відсутність будь-яких доказів порушення реконструкцією спірних об’єктів прав інших осіб, позовні вимоги про визнання права власності , підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог відповідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись ст. 4, 48 Закону України “Про власність”,             ст. 16, 376 Цивільного кодексу України, ст. 20, 144 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 43, 49, 59, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банк” м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” м. Чернівці, третя особа Комунальне підприємство “Маріупольське Бюро технічної інвентаризації”                м. Маріуполь про визнання права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банк” на самовільно реконструйовану частину нерухомого майна – нежитлового приміщення № 132 на 15м2 та приміщення № 134 на 3,9м2, що розташовані за адресою: м. Маріуполь, вул. 60 років СРСР, буд. 31  – задовольнити.

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банку” (02098, м. Київ, пр-т. П. Тичини, 8, , МФО 321024) право власності на самовільно реконструйовану частину нерухомого майна – нежитлового приміщення № 132 на 15м2 та приміщення № 134 на 3,9м2, що розташовані за адресою: м. Маріуполь, вул. 60 років СРСР, буд. 31.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Техноторгінвест” (58000,  м. Чернівці, вул. Шкільна, 1, п/р 3730 в ТОВ “Київський універсальний банк” м. Київ, МФО 380087, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Київський універсальний банк” (02098, м. Київ, пр-т. П. Тичини, 8, кор.. рахунок № 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву та області,  , МФО 321024) витрати по сплаті державного мита в розмірі 85грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя