ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2007                                                                                   Справа № 39/153-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецової І.Л. (доповідача)

суддів:Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.

при секретарі Гайдук Ю.А.

за участю представників сторін :

від позивача: Валентинов А.В., довіреність №7/26-3065  від 27.12.06

від  відповідача: Діткун Т.С., довіреність №01-246  від 03.09.07;Земляний А.М. директор, наказ №43-к  від 02.12.04; Вошколуп Г.І., довіреність №6  від 27.03.07;

від третьої особи: Валентинов А.В., довіреність №7/26-3080  від 27.12.06р.

за участю прокурора: Кузьменко С.В., прокурор відділу, посвідчення №57 від 10.04.07р.

розглянувши апеляційного подання прокурора м.Кривого Рогу на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  03.05.07р.   у справі № 39/153-07

за позовом  прокурора м.Кривого Рогу в інтересах держави в особі виконавчого комітету Криворізької міської ради, м.Кривий Ріг

до  товариства з обмеженою відповідальністю “Спарта”, м.Кривий Ріг

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Криворізька міська рада, м.Кривий Ріг

про  стягнення 349 024,86грн.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.2007р. у справі №39/153-07 (суддя Ліпинський О.В.) позов прокурора м.Кривого Рогу, пред’явлений в інтересах держави в особі виконавчого комітету Криворізької міської ради про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) “Спарта” заборгованості по орендній платі за землю в сумі 285 100грн. 40коп. та пені в сумі 63 024грн. 46коп. задоволено частково, з ТОВ”Спарта” стягнуто на користь державного бюджету 81грн.60коп. державного мита, на користь державного підприємства “Судовий інформаційний центр” 2 грн. 75коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в частині стягнення заборгованості в сумі 8 160грн. провадження у справі припинено у зв”язку з відсутністю предмета спору, в решті позову відмовлено;

- не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор м.Кривого Рогу звернувся з апеляційним поданням, в якому з посиланням на неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи та на порушення норм матеріального права просить це рішення скасувати в частині відмови у позові, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі;

- у поданні йдеться про невірне віднесення судом заборгованості в сумі 8 160грн. до заборгованості, яка виникла за період з січня 2004 року, оскільки зазначена сума є частиною загальної суми заборгованості по орендній платі, яка виникла в період дії договору, тобто з червня 2001 по червень 2004р.р., про зарахування здійсненого відповідачем платежу у вказаній сумі в погашення пені, оскільки орендна плата за земельні ділянки комунальної власності стягується за правилами, які застосовуються до податкових платежів відповідно до Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, про відсутність у відповідача з червня 2004 року договору оренди земельної ділянки та державного акту на землю у зв”язку з чим здійснену ним за цей період оплату зараховано в оплату заборгованості за оренду землі, при цьому вказівка періоду, за який відповідачем здійснювалася оплата не має значення, оскільки призначенням платежу визначена саме орендна плата, що може стягуватися тільки на підставі договору оренди, а також про те, що здійснення відповідачем часткової оплати заборгованості  за період з серпня 2004 по березень 2007р.р. свідчить про визнання ним свого боргу відповідно до ст.264 Цивільного кодексу України;

- позивач та третя особа вимоги апеляційного подання підтримують;

- відповідач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційне подання без задоволення.

В порядку, передбаченому ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалася перерва .

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників сторін та третьої особи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.05.2001р. виконавчим комітетом Криворізької міської ради (орендодавцем) та ТОВ”Спарта” (орендарем) укладено договір оренди земельної ділянки №996, на підставі якого орендодавець надав, а орендар прийняв у тимчасове користування на умовах оренди земельну ділянку загальною площею 155 375кв.м. під розміщення виробництва залізобетонних конструкцій по вул.Леоніда Бородича в Довгинцівському районі строком на три роки з метою несільськогосподарського використання.

Згідно з п.3.1 договору за користування земельною ділянкою орендар зобов’язався сплачувати орендодавцю орендну плату на рік в розмірі 1 процента від її грошової оцінки на підставі довідки управління земельних ресурсів щомісячно до 15 числа, наступного за звітним.

П.3.7 договору передбачено нарахування пені за несвоєчасне внесення орендної плати орендарем в розмірі 0.3 процента від суми заборгованості за кожний день прострочення.

01.02.2002р. сторонами укладено додаткову угоду до договору, якою п.1.1 останнього змінено в частині загальної площі земельної ділянки, що передана в оренду.

Відповідно до нової редакції даного пункту така площа дорівнює 92 704кв.м.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою станом на 31.07.2007р. в сумі 285 100грн. 40 коп. за період з червня 2001 по червень 2004р.р. та пеню в сумі 63 924грн. 46коп.

Згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

П.6 Прикінцевих та перехідних положень встановлено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Право пред’явлення позову про стягнення заборгованості по орендній платі, починаючи з червня 2001 року у позивача виникло відповідно з 15 липня 2001 року, тобто строк позовної давності для стягнення зазначеної заборгованості не сплив до набрання чинності ЦК України, у зв’язку з чим до спірних правовідносин слід застосовувати правила про позовну давність ЦК України.

Відповідно до ст.257, п.5 ст.261 названого Кодексу загальна позовна давність встанов- люється тривалістю у три роки. За зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом виконання.

П.п. 3, 4 ст.267 Кодексу передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведені норми, клопотання відповідача про застосування позовної давності, викладене у відзиві на позовну заяву (а.с.27-28) та звернення прокурора з даним позовом до суду 15.02.2007р., господарський суд правильно визнав позовні вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла з червня 2001 по січень 2004р.р. такими, що не підлягають задоволенню у зв”язку із пропуском строку позовної давності.

Ст.266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладання стягнення на заставлене майно тощо).

Отже підстави для нарахування пені на вказану заборгованість також цілком вірно визначені господарським судом як відсутні.

Стосовно решти суми заборгованості слід зазначити, що умовами договору земельної ділянки не передбачено право орендодавця по зарахуванню отриманих за конкретний період платежів в рахунок заборгованості за минулі періоди.

Даним договором встановлено здійснення орендарем щорічної орендної плати за землю.

Як свідчать надані в матеріали справи платіжні доручення (а.с.41-61) за наслідками 2004 року сума заборгованості відповідача по орендній платі складає 8 160грн.

Вказана сума сплачена відповідачем платіжним дорученням №198 від 16.03.2007р., тобто після звернення з позовом.

Тому господарський суд, керуючись положеннями п.1-1 ст.80 ГПК України, правильно припинив провадження у справі у відповідній частині у зв”язку з відсутністю предмету спору.

Посилання  прокурора   на   зарахування   сплаченої   відповідачем  заборгованості  в  сумі

8 160грн. в погашення пені, яка виникла під час наявності заборгованості за правилами Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, визнані колегією суддів безпідставними, оскільки позивач не наділений повноваженнями контролюючого органу в розумінні положень названого Закону. У даному випадку, позивач є стороною за договором.

Керуючись ст.ст.101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

ПОСТАНОВИВ :

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.05.07р. у справі № 39/153-07 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                                            І.Л.Кузнецова

Суддя                                                                                                        Т.А.Верхогляд

Суддя                                                                                                       Л.О.Чимбар