ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"13" листопада 2007 р.                                                            Справа №10/7026-А

за позовом  Державної податкової інспекції у Ярмолинецькому районі смт. Ярмолинці

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ясенівка" с. Ясенівка Ярмолинецького району

про стягнення 20263,00 грн. заборгованості

Суддя                      Секретар судового засідання

Представник сторін:

позивача         Польовий В.А. –за довіреністю №1538/9/10-029 від 30.07.2007р.

відповідача            не з’явився

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить у відповідності до вимог Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, Закону України „Про податок на додану вартість” (п.11.21.,11.29 ст.11),п.п.6, 15 (абз.9) Порядку нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за подані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі (затверд. постановою Кабінеті Міністрів України від 12.05.1999р. №805), п.п.4,6 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками –платниками податку на додану вартість щодо операцій з продажу товарів ( робіт, послуг  власного виробництва, включаючи продукцію, виготовлену на давальницький умовах із власної сільськогосподарської сировини (затвердженого постановою КМУ від 26.02.1999р. №271) стягнути з відповідача 20263 грн. по податку на додану вартість, як  такі, що використані не за цільовим призначенням.

Зазначає, що відповідно до вищевказаних норм дані кошти залишаються у розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників, акумулюються на спеціальному рахунку і використовуються на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення, однак, відповідачем дана сума яка визначена у деклараціях, не перерахована на спецрахунок, тому вважається такою, що використана не за цільовим призначенням і підлягає стягненню до бюджету.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, письмових заперечень щодо позовних вимог та доказів про сплату заборгованості суду не подав, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи (ухвали та повістки вручені відповідачу 28.09.2007р., 30.10.2007р. згідно повідомлень відділення поштового зв’язку).

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Ясенівка” як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа зареєстроване Ярмолинецькою райдержадміністрацією 02.03.2000р., про що видано свідоцтво про державну реєстрацію №Р21313909Ю0010058, включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України згідно довідки Хмельницького облуправління статистики №667, взяте на облік в податковому органі як платник податків з 10.03.2000р., про що видано довідку №307.

Станом на 14.09.2007р. у відповідача склалась заборгованість по податку на додану вартість в розмірі 20263 грн., що підтверджується поданими відповідачем протягом 2006-2007р.р. до ДПІ у Ярмолинецькому районі податковими деклараціями з податку на додану вартість ( скорочені) за період з вересня 2006р. по березень 2007р., довідками щодо цільового використання сум ПДВ сільськогосподарськими товаровиробниками за період з вересня 2006р. по січень 2007р.), довідкою податкового органу станом на 01.09.2007р. про суми податкового боргу, розрахунком заборгованості, картками особового рахунку платника.

Позивач, вважаючи, що 20263 грн. податкового боргу є як використані  відповідачем не за цільовим призначенням, підлягають стягненню до Державного бюджету України у безспірному порядку, просить  стягнути зазначену суму.

Досліджуючи  надані  докази,  оцінюючи  їх  в  сукупності, судом приймається до уваги  наступне.

Пунктом 11.21 ст. 11 Закону України  “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року (зі змінами та доповненнями) передбачено, що  сума податку на додану вартість, що повинна сплачуватись до бюджету переробними підприємствами усіх форм власності за реалізовані ними молоко та молочну продукцію, м’ясо та м’ясопродукти у повному обсязі спрямовується виключно на виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко і м’ясо у живій вазі. Сума податку  на  додану  вартість,  що  підлягає  сплаті  до бюджету сільськогосподарськими підприємствами усіх форм  власності за реалізовані ними молоко,  худобу,  птицю,  вовну, а також  за молочну продукцію та м'ясопродукти, вироблені у власних переробних цехах, повністю залишається у розпорядженні цих сільськогосподарських підприємств  і  спрямовується  на  підтримку власного виробництва   тваринницької   продукції   та    продукції птахівництва.

Порядок нарахування і використання зазначених коштів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання п. 11.21 ст. 11 Закону України “Про податок на додану вартість”  Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 805 від 12.05.1999 року “Про Порядок нарахування, виплат і використання коштів, спрямованих для виплати дотацій сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними переробним підприємствам молоко та м’ясо в живій вазі”.

Пунктом   6 даного порядку ( в редакції від  04.03.2004) передбачено, що переробні  підприємства  за  результатами  діяльності   за кожний звітний (податковий) період ведуть окремий податковий і бухгалтерський облік готової продукції, виготовленої з поставлених сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі.

За результатами окремого обліку продукції, виготовленої з проданих сільськогосподарськими товаровиробниками молока та м'яса в живій вазі, переробні підприємства відповідно до вимог Закону України "Про податок на додану вартість" ( 168/97-ВР ) визначають суми податкових зобов'язань та податкового кредиту, які виникають у зв'язку з переробкою та продажем такої продукції, і складають окрему податкову декларацію, яка разом з декларацією щодо іншої діяльності подається до органу державної податкової служби за місцем реєстрації переробного підприємства як платника податку на додану вартість у порядку і в строки, визначені цим Законом, з урахуванням нормативно-правових актів Державної податкової адміністрації. Визначена до сплати за окремою податковою декларацією сума податку на додану вартість перераховується переробним підприємством на його окремий рахунок. Переробне підприємство разом з окремою податковою декларацією за кожний звітний (податковий) період подає як підтвердження сплати сум податку перелік платіжних доручень на фактично зараховані на окремий рахунок кошти і виписку банку з окремого рахунка.

Кошти, перераховані сільськогосподарськими підприємствами  на окремий рахунок, використовуються ними на підтримку власного виробництва продукції тваринництва та птахівництва. У разі нецільового використання цих коштів вони стягуються до державного бюджету відповідно до законодавства.( п. 15 Порядку).

Згідно п.11.29 ст. 11 Закону України „Про податок на додану вартість”  від  3.04.97 із змінами і  доповненнями сільськогосподарські товаровиробники не сплачують до бюджету ПДВ з операцій з поставки товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, за винятком операцій з поставки переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою. Зазначені кошти залишаються в розпорядженні сільськогосподарських товаровиробників і використовуються ними на придбання матеріально-технічних ресурсів виробничого призначення. У разі нецільового використання акумульованих коштів вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку. Порядок акумуляції та використання зазначених коштів визначається Кабінетом Міністрів.

Згідно п. 4 Порядку акумуляції та використання коштів, які нараховуються сільськогосподарськими товаровиробниками-платниками ПДВ щодо операцій з продажу товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини ( затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.1999 року № 271) на  підставі  даних  бухгалтерського та податкового обліку сільськогосподарський товаровиробник складає декларацію з податку на  додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, крім операцій з продажу переробним підприємствам молока та м'яса живою вагою, і в терміни, передбачені законодавством для звітності, подають її до органів державної податкової служби. Одночасно з декларацією з податку на додану вартість за відповідний звітний період сільськогосподарські товаровиробники подають до органу державної податкової служби за місцем реєстрації довідку про цільове використання сум податку на додану вартість за попередній звітний період, форма та зміст якої визначається Державною податковою адміністрацією за погодженням із Міністерством аграрної політики.

Залишок податкових зобов'язань відповідно до декларації з податку на додану вартість з реалізованої продукції, товарів (робіт, послуг) власного виробництва, включаючи продукцію (крім підакцизних товарів), виготовлену на давальницьких умовах із власної сільськогосподарської сировини, тобто різниця між сумою податку на додану вартість, одержаною сільськогосподарськими товаровиробниками від покупців, та сумою податку на додану вартість, сплаченою ними постачальникам, перераховується сільськогосподарськими товаровиробниками з поточного рахунка на окремий рахунок у терміни, передбачені для перерахування суми податку на додану вартість до бюджету. Не перераховані на окремий рахунок зазначені кошти вважаються такими, що використовуються не за  цільовим призначенням, і підлягають стягненню до державного бюджету у безспірному порядку.

Контроль за   дотриманням  цього  Порядку  здійснюють  органи державної податкової служби ( п.6).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем подавались до податкового органу передбачені вищевказаними нормами декларації по ПДВ ( скорочені) за 2006-2007рр. та відповідні довідки щодо цільового використання сум ПДВ  із зазначенням сум податку , що повинна надійти на спецрахунок  та бути використана за цільовим призначенням. Згідно поданих декларацій по ПДВ та довідок за період з вересня 2006р. по березень 2007р. сума , що підлягає перерахуванню на спецрахунок склала 85284 грн. Враховуючи фактичне перерахування відповідачем коштів на спецрахунок,  на підставі поданих декларацій по ПДВ відхилення між задекларованими та фактично перерахованими сумами становить 20263 грн. Відповідачем не надані докази перерахування коштів на спецрахунок  за вказаний вище період  в більшій сумі, ніж врахована позивачем.

Судом враховується, що кошти в сумі 20263 грн. не перераховані на окремий рахунок вважаються відповідно до п. 4 Порядку №271 такими, що використовуються не за цільовим призначенням і вони стягуються до Державного бюджету України в безспірному порядку, при цьому контроль за стягнення вказаних коштів здійснюється органами державної податкової служби згідно вимог Закону України „Про державну податкову службу в  Україні”.

При цьому, судом зважається на вимоги ч. 1 ст. 71 КАС України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення

За таких обставин, позовні вимоги обґрунтовані матеріалами справи , відповідають чинному законодавству  і   підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 14, 69-71, 86,  104,  158-163, 167, 254-255, п.6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД,   -

ПОСТАНОВИВ:

Позов  Державної податкової інспекції у Ярмолинецькому районі смт. Ямолинці до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Ясенівка” с. Ясенівка Ярмолинецького району про стягнення 20263 грн. заборгованості задовольнити .

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Ясенівка” с. Ясенівка Ярмолинецького району (код ЄДРПОУ 0387526) на користь  Державної податкової інспекції у Ярмолинецькому районі смт. Ярмолинці, вул. 600-річчя Ярмолинець,1 () /для перерахування до Державного бюджету України/  20263 грн. (двадцять тисяч двісті шістдесят три гривні 00 коп.) заборгованості по податку на додану вартість.

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Суддя

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.