ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" листопада 2007 р.
Справа  № 27/223-07-7705

За позовом
відкритого акціонерного товариства „Вінницяоблпаливо”

До відповідачів
1) державного підприємства Одеської залізниці
2) колективного підприємства збагачувальної фабрики «Центральна»

Про стягнення вартості недопоставленої продукції у розмірі 899,23 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача:
Підлужняк С.А., довіреність № 273 від 12.10.2007 року;

Від відповідачів:
1) ДП Одеська залізниця –Кіташевський Д.А., довіреність № 429 від 13.11.2006 року;
2) КП ЗФ «Центральна»- не з’явився;

Суть спору:
Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів –899,23 грн.

12.10.2007 року за вх. № 23430 КП ЗФ «Центральна»надала до господарського суду Одеської області відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в частині стягнення з КПЗФ «Центральна»вартості недопоставленої продукції.

У судовому засіданні від 17.10.2007 року державне підприємство Одеська залізниця надало до господарського суду Одеської області відзив на позов, в якому із посиланням на ст. ст. 31, 32, 111Статуту залізниць України, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості нестачі та судових витрат з Одеської залізниці.

Керуючись ст. 75  ГПК  України  суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті без участі КП ЗФ «Центральна» за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представника позивача та представника ДП Одеська залізниця, суд, встановив.

Відповідно до Договору № 1-21 від «15»лютого 2005 року, укладеного між ВАТ „Вінницяоблпаливо” та ПП „Розма Плюс”, відправник вантажу –КП ЗФ «Центральна»відпустило зі станції відправлення «Карахаш Дон.»на адресу позивача вугілля марки АС у вагоні № 66606658 за залізничною накладною № 49319960 в кількості 69 тонн.

Ціна однієї тонни вугілля марки АС становить 372 грн. за одну тонну вугілля з ПДВ (додаткове узгодження № 32 від 01.03.2007 току, рахунок № 32-1 від 10.04.2007 року).

При комісійному перевантаженні вугілля у вагоні № 66606658 встановлена нестача вугілля в обсязі 3,5 т.

Нестача вугілля підтверджується:

- Комерційним актом серії АЄ 878899/249/1 від 06.04.2007 року, у якому зазначено, що «...при перевірці виявилося навантаження рівномірне нижче бортів 250 мм. По документу значиться навантаження вантажу навалом нижче бортів, розмір навантаження відносно висоти бортів не вказаний. На поверхні вантажу маються заглиблення: праворуч по ходу потягу над 1, 2 люками довжиною 3000 мм, шириною 1000 мм, глибиною 400 мм, над 6, 7 люками довжиною 3000 мм, шириною 1500 мм, глибиною 450 мм. Течі вантажу немає. Двері суцільнометалеві, люки закриті щільно. Об’єм кузова на вагоні не вказаний. На поверхні вантажу є захисне маркування вапном, в місцях заглиблення маркування відсутнє. Каток застосовувався. Переваження здійснено 06.04.2007 року на 150тонних вагонних вагах ст. Знаменка Од. (держповірка 20.03.07) приймальником потягів Назарчуком, в присутності Зам. ДС Богдана, стрілка вохр. Ярошевського, ЛОВД Лепляниці. При переваженні виявилося брутто 86800 кг, тара с бруса 21300 кг, нетто 65500 кг., що складає різницю ваги проти документа в сторону зменшення на 3500 кг. Переваження провадилося двічі, нестача підтвердилася. Відсутній вантаж в вагоні міститись міг...»;

- Актами загальної форми № 4738 від 05.04.2007 року, № 4731 від 05.04.2007 року.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України, перевізник несе відповідальність за збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до видачі його вантажоодержувачу, якщо не доведе, що недостача виникла по незалежним від перевізника причинам.

Згідно ст.ст. 114, 115 Статуту, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знищено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема договору або контракту купівлі-продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером.

За незбереження (втрату, недостачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що недостача виникла з незалежних від неї причин (ст. 113 Статуту).

Відповідно до пункту 6 «Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу»затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за № 796/5987, з подальшими змінами та доповненнями, - у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. З метою  забезпечення збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Посилання в комерційному акті серії АЄ 878899/249/1 від 06.04.2007 року на невжиття відправником заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення відсутнє.

Як вже було зазначено вище, відповідно до пункту 6 «Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу»затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за № 796/5987, з подальшими змінами та доповненнями, - з метою  забезпечення збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу, однак нанесення захисного маркування є правом а не обов’язком відправника.

Факт дотримання вантажовідправником Технічних умов підтверджується залізничною накладною, за якою «вантаж розміщено та закріплено згідно з розділом 1 глави 1 параграфів 3, 5 Технічних умов правильно».

Враховуючи те, що відправник вжив заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення (за комерційним актом АЄ 878899/249/1 від 06.04.2007 року каток застосовувався) та вантаж маркувався вапном, а залізниця не перевірила правильність даних, зазначених відправником у накладній та не забезпечила схоронність переданого відправником до перевезення вантажу, про що свідчать поглиблення у вагоні № 66606658, про що вже було сказано вище - відповідальність за недостачу вугілля яка має місце при перевезенні вагоном № 66606658, з врахуванням природних витрат, покладається на перевізника - Одеську залізницю.

У стягненні збитків з другого відповідача по справі (КП ЗФ «Центральна») позивачу слід відмовити, оскільки матеріалами справи вини цього підприємства у нестачі вантажу не встановлено.

Таку ж правову позицію висловив господарський суд Одеської області у справах № 15/367-03-10194 та 6/358-03-8927.

Відповідач  (КП ЗФ «Центральна»), своїх  представників в судове засідання не направив, незважаючи на виклик суду.

Повідомлення належним чином КП ЗФ «Центральна»про час і місце розгляду справи підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1894, 96364.

Тобто відповідач повідомлявся про день та час розгляду справи, але своїм правом прийняти участь в її розгляді не скористався. Прийняття участі в розгляді справи це право, а не обов'язок відповідача.

Таку ж правову думку висловив Одеській апеляційний господарський суд у своїй Постанові від 15.11.2005 року зі справи № 27/182-05-5016.

Станом на 07.11.2007 року можливість подальшого відкладення розгляду справи відсутня у зв’язку з закінченням всіх строків відведених ст. 69 ГПК України для розгляду справи.

Тому подальше відкладення розгляду справи неможливе та є підставою для винесення Рішення по справі не зважаючи на неявку відповідача у судове засідання.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з Одеської залізниці (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19), , р/р 1 в АБ «Експрес-Банк»Одеська філія, МФО 328801 на користь відкритого акціонерного товариства  „Вінницяоблпаливо” (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122), , р/р в Вінницькому ЦВ ПІБ, МФО 302571 –899,23 грн. основного боргу, 102 грн. держмита  та 118 грн. –витрати на ІТЗ судового процесу.

3.
У стягненні з колективного підприємства збагачувальної фабрики «Центральна»(94613, Луганська обл., м. Антрацит, вул. Старокам'яна, 1), збитків відкритого акціонерного товариства  „Вінницяоблпаливо” (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122), від нестачі вугілля, що мала місце при перевезенні в вагоні № 66606658 за залізничною накладною № 49319960 –відмовити.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                       Семенюк Г.В.