ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.

№ 15/260пн

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді
Кота О.В.,

Суддів:
Владимиренко С.В.,

Шевчук С.Р.

розглянув касаційну скаргу
Незалежної профспілкової організації "ОКТАН" працівників Закритого акціонерного товариства "ЛИНІК"

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р.

та рішення
господарського суду Луганської області від 06.07.2007р.

у справі
№15/260пн

за позовом
Незалежної профспілкової організації "ОКТАН" працівників Закритого акціонерного товариства "ЛИНІК"

До
Закритого акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія"

Третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Харків"

Про
визнання недійсним рішення Спостережної Ради та спонукання щодо внесення змін до Статуту,

У судовому засіданні була оголошена перерва з 06.12.2007р. до 13.12.2007р.

за участю представників:

06.12.2007р.
13.12.2007р.

- позивача:
- Іваненко С.І. (дов. №ПО-07/57 від 16.04.2007р.)
- Стегура С.С. (дов. б/н від 13.12.2007р.);

- відповідача:
- Міщенко М.В. (дов. №01/7 від 01.08.2007р.)
- Близнюк О.С. (дов. №18/1-20 від 18.01.2007р.);
- Міщенко М.В. (дов. №01/7 від 01.08.2007р.)
- Близнюк О.С. (дов. №18/1-20 від 18.01.2007р.);

- третьої особи:
не з’явились;
не з’явились;

В С Т А Н О В И В:

У травні 2007 року Незалежна профспілкова організація "ОКТАН" працівників Закритого акціонерного товариства "ЛИНІК" звернулась до господарського суду з позовом до Закритого акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Харків" про визнання недійсним рішення заочного голосування членів Спостережної Ради закритого акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" від 10.10.2006р., про виведення в аутсорсинг зі складу цеху №27 ЗАТ "ЛИНІК" колони пасажирських перевезень (автобуси) та частково ремонтно-технічну службу в кількості 95 одиниць; та зобов’язання відповідача внести зміни до Статуту товариства щодо участі профспілкових організацій в роботі Спостережної Ради з правом дорадчого голосу.

03.07.2007р. позивач, в порядку ст.ст. 22, 24 ГПК України, подав до суду заяву про зміну предмету позову, збільшення позовних вимог та залучення до участі у справі іншого відповідача. В зазначеній заяві позивач просив залучити Товариство з обмеженою відповідальністю "Термінал-Харків" (в подальшому) до участі в справі, в якості Відповідача; визнати частково недійсним рішення заочного голосування членів Спостережної Ради закритого акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" від 10.10.2006р., в частині виведення в аутсорсинг зі складу цеху №27 ЗАТ "ЛИНІК" колони пасажирських перевезень (автобусів) і частково ремонтно-технічної служби в кількості 95 одиниць, а також про зменшення загальної чисельності працівників ЗАТ "ЛИНІК" на 95 одиниць, в тому числі скоротити приведені в протоколі посади по цеху №27 ЗАТ "ЛИНІК"; зобов'язати відповідача - Закрите акціонерне товариство "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" внести зміни до Статуту товариства щодо участі профспілкових організацій, в роботі Спостережної Ради з правом дорадчого голосу; визнати недійсними, пов'язані з предметом спору, договори, укладені між Закритим акціонерним товариством "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Термінал-Харків" №1/А від 14.05.2007р. та №1/П від 14.05.2007р.

Суд прийняв зміну предмету позову до провадження, керуючись ст.22 ГПК України, щодо визнання частково недійсним оскаржуваного рішення заочного голосування членів спостережної ради. Разом з тим, суд вказав, що одночасна зміна предмета позову та підстав позову не допускається, із зазначенням, що змінюючи предмет позову шляхом доповнення вимоги про визнання недійсними договорів фактично змінюються і підстави за такою вимогою, що є неприпустимим з огляду на положення ст.22 ГПК України з наступним відхиленням в цій частині клопотання про залучення за такою вимогою іншого відповідача.

При цьому, суд вказав, що при зміні предмету позову шляхом пред’явлення додаткової нової вимоги позивачем не надано доказів сплати державного мита в установленому порядку та розмірі за такою вимогою, внаслідок чого клопотання в частині зміни предмету позову шляхом пред’явлення нової вимоги про визнання договорів оренди недійсними та залучення іншого відповідача судом відхилено.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.07.2007р. у справі №15/260пн (суддя Пономаренко Є.Ю.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р. у справі №15/260пн (колегія суддів у складі головуючого судді Семендяєвої І.В., суддів Єжової С.С., Парамонової Т.Ф.) рішення господарського суду Луганської області від 06.07.2007р. залишено без змін.

Судові рішенні та постанова мотивовані тим, що оскаржуване рішення спостережної ради від 10.10.2006р. не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Приймаючи зазначене рішення, Спостережна рада не порушила положення п.п.11.2.3, 11.4 Статуту ЗАТ "ЛИНІК", на які послався позивач у позовній заяві. Рішення щодо ліквідації та реорганізації  відокремлених підрозділів зазначеною радою не приймалось. Оскаржуване рішення прийняте в межах повноважень, передбачених п.12.4.16 Статуту та п.4.1.16 Положення про Спостережну Раду, затвердженого рішенням загальних зборів відповідача (протокол від 17.11.2005р.). Відсутні законодавчо обумовлені підстави спонукання відповідача до включення до його статуту положень щодо участі профспілкових організацій в роботі Спостережної ради з правом дорадчого голосу.

Не погоджуючись з рішенням  місцевого суду  та постановою суду апеляційної інстанції, Незалежна профспілкова організація "ОКТАН" працівників Закритого акціонерного товариства "ЛИНІК" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просило рішення господарського суду Луганської області від 06.07.2007р. та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р. у справі №15/260пн скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, зокрема: визнати частково недійсним рішення заочного голосування членів Спостережної Ради закритого акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" від 10.10.2006р. в частині виведення в аутсорсинг зі складу цеху №27 ЗАТ "ЛИНІК" колони пасажирських перевезень (автобусів) та частково ремонтно-технічну службу в кількості 95 одиниць, а також про зменшення загальної чисельності працівників ЗАТ "ЛИНІК" на 95 одиниць, в тому числі скоротити приведені в протоколі посади по цеху №27 ЗАТ "ЛИНІК"; та зобов’язати відповідача внести зміни до Статуту товариства щодо участі профспілкових організацій в роботі Спостережної Ради з правом дорадчого голосу.

Відзив на касаційну скаргу позивача на час розгляду справи в касаційній інстанції суду наданий не був, що в силу положень статті 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, присутніх у судовому засіданні, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до Роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 1, 6 постанови від 29.12.1976 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам, оскільки ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Спостережною Радою Закритого акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" прийнято рішення, оформлене пунктом 2 Протоколу заочного голосування спостережної ради №10/10/06 від 10.10.2006р., про виведення в аутсорсінг із складу цеху №27 Закритого акціонерного товариства "Лисичанська нафтова інвестиційна компанія" колони пасажирських перевезень (автобусів) і частково ремонтно-технічної служби в кількості 95 одиниць, про зменшення загальної чисельності робітників відповідача на 95 одиниць, в тому числі скорочення посад по цеху №27 департаменту транспортування нафти і нафтопродуктів відповідача.

Колективний договір відповідача, що діяв станом на день прийняття оскаржуваного у даній справі рішення спостережної ради, схвалений конференцією трудового колективу ЗАТ "ЛИНІК" 05.05.2006р. (протокол №2) та підписаний від імені трудового колективу Головою Первинної профспілкової організації ЗАТ "ЛИНІК" професійного Союзу працівників хімічних і нафтохімічних галузей промисловості України В.Н. Скакуном.

Зміни до Колективного Договору відповідача від 05.05.2006р. були підписані від позивача лише 17.01.2007р., тобто після прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону України "Про господарські товариства"  у роботі ради акціонерного товариства (спостережній раді) з правом дорадчого голосу беруть участь представники профспілкового органу або іншого уповноваженого трудовим колективом органу, який підписав колективний договір від імені трудового колективу.

Суди першої та апеляційної інстанцій вірно встановили, що оскаржуване рішення Спостережної ради, яке прийняте 10.10.2006р., не порушує прав чи охоронюваних інтересів позивача у справі, оскільки, станом на 10.10.2006р. профспілковий орган позивача не підписував колективний договір від імені трудового колективу, та відповідно, уповноваженим від імені трудового колективу на участь у засіданні Спостережної Ради 10.10.2006р. був профспілковий комітет ЗАТ “ЛИНІК”, а не позивач.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивача щодо оскарження рішення спостережної ради, суди правильно встановили і виходили з того, що  позивач –Незалежна профспілкова організація "ОКТАН" працівників закритого акціонерного товариства "ЛИНІК", не є належною особою, права та охоронювані законом інтереси якої можуть бути визнані порушеними при прийнятті оскаржуваного рішення спостережної ради.

Поряд з цим, щодо відсутності підстав для визнання частково недійсним рішення спостережної ради, суди зазначили наступне. Відповідно до п.п.11.2.3, 11.4 Статуту ЗАТ "ЛИНІК" до виключної компетенції загальних зборів відповідача віднесено створення, реорганізація і ліквідація філій, представництв та інших відокремлених підрозділів. Згідно додатку №4 до протоколу №18/05 від 18.05.2006р. засідання Спостережної Ради відповідача, автотранспортний цех №27 в організаційній структурі підприємства входить до структури департаменту транспортування нафти і нафтопродуктів і є виробничим структурним підрозділом відповідача, а не його відокремленим підрозділом (філією чи представництвом). Тому, Спостережною Радою не приймалось рішення щодо ліквідації чи реорганізації відокремлених підрозділів. Враховуючи положення ст.64 ГК України, ст.95 ЦК України, здійснивши аналіз повноважень Спостережної Ради товариства, суди дійшли обґрунтованого висновку про прийняття оскаржуваного рішення у відповідності до зазначених положень Статуту товариства та Положень про   Спостережну раду, затвердженого рішенням загальних зборів відповідача (протокол від 17.11.2005р.) в межах визначених повноважень.

При розгляді позовних вимог про зобов'язання відповідача внести зміни до Статуту товариства щодо участі профспілкових організацій в роботі Спостережної ради з правом дорадчого голосу, суди першої та апеляційної інстанції надали ретельну правову оцінку способу захисту права позивача, враховуючи приписи ЦК України, Закону України "Про господарські товариства" дійшли вірного висновку, що вимога про спонукання відповідача включити до статуту вказані позивачем зміни не є належним способом захисту права позивача.

Згідно ст.41 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства. Цією нормою запроваджено, що до їх виключної компетенції належить внесення змін до статуту товариства. Для внесення змін до статуту товариства відповідно до ст.42 цього закону у загальних зборах повинна брати участь більшість у ѕ  голосів акціонерів.

Аналогічні положення щодо повноважень загальних зборів акціонерів товариства запроваджені і в ст. 159 ЦК України.

Поряд з цим, з аналізу приписів, наведених у ст.ст.88, 154 ЦК України та ст.ст.4, 37 Закону України "Про господарські товариства", якими запроваджено на законодавчому рівні вимоги до змісту установчих документів акціонерного товариства, суди дійшли вірного висновку, що внесення змін до статуту товариства не є обов’язком товариства.

З зазначеного вбачається правильність висновків судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо зобов’язання відповідача внести зміни до статуту.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції вважає, що під час розгляду справи господарським судом Луганської області та Луганським апеляційним господарським судом фактичні обставини справи встановлено на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана вірна юридична оцінка з правильним  застосуванням відповідних норм  матеріального і процесуального  права.

Щодо часткового прийняття судами попередніх інстанцій до розгляду заяви про зміну предмету позову, збільшення позовних вимог та залучення до участі і справі іншого відповідача,  суди зазначили, що за вказаною вимогою змінився не тільки предмет, а й підстава позову, тоді як ст.22 ГПК України не надано сторонам права одночасної зміни предмету та підстави позову. В той же час, суд апеляційної інстанції зазначив, що визнання недійсними договорів, укладених відповідачем з третьою особою №1/А від 14.05.2007р. та №1/П від 14.05.2007р. є предметом окремого позову, оскільки є зовсім іншою підставою для пред’явлення вимоги про визнання недійсними вказаних договорів. Зазначені договори, як вказав апеляційний господарський суд, не укладались на підставі оскаржуваного рішення Спостережної Ради. Підстави визнання цих договорів недійсними відрізняються від підстав визнання недійсним оскаржуваного рішення Спостережної Ради, що не свідчить про порушення судами норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, Вищий господарський суд України вважає, що підстави для скасування рішення господарського суду Луганської області від 06.07.2007р. та постанови Луганського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р. відсутні, а тому касаційна скарга Незалежної профспілкової організації "ОКТАН" працівників Закритого акціонерного товариства "ЛИНІК" задоволенню не підлягає.

Інші доводи, викладені Незалежною профспілковою організацією "ОКТАН" працівників Закритого акціонерного товариства "ЛИНІК" в касаційній скарзі, не приймаються Вищим господарським судом України, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених місцевим та апеляційним господарськими судами обставин справи, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції відповідно до вимог ст.ст.1115, 1117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, п.1 ч. 1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Незалежної профспілкової організації "ОКТАН" працівників Закритого акціонерного товариства "ЛИНІК" залишити без задоволення.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 07.08.2007р. та рішення господарського суду Луганської області від 06.07.2007р. у справі №15/260пн залишити без змін.

Головуючий суддя:
О. Кот

Судді:
С. Владимиренко

С. Шевчук