ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 32/399
18.09.07 р.

За позовом             Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд»

До                            1. Підприємства «Ресурс» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів»

2. Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут»

Про                          стягнення 1 973 343,60 грн.

Суддя Хрипун О.О.

Представники:

Від позивача           Ніколаєв О.В. –предст.

Від відповідача-1   Балим В.І. –предст.

Від відповідача-2   Савченко І.Е. –предст.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача-1 1 973 343,60 грн., в тому числі 684 467,68 грн. орендної плати, 45 427,49 грн. пені, 18 876,17 грн. 3% річних від простроченої суми, 57 906,76 грн. інфляційних нарахувань за весь час прострочення та 1 166 665,50 грн. неустойки у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором.

За заявленим клопотанням позивача, Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.08.2007 залучив до участі у справі в якості другого відповідача –Громадську організацію “Народна кредитна спілка “Добробут”.

04.09.2007 позивач подав до Господарського суду уточнення до позовних вимог, в якому вимагається стягнути солідарно з Підприємства «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів»та Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут»на користь позивача 1 973 343,60 грн., в тому числі 684 467,68 грн. орендної плати, 45 427,49 грн. пені, 18 876,17 грн. 3% річних від простроченої суми, 57 906,76 грн. інфляційних нарахувань за весь час прострочення та 1 166 665,50 грн. неустойки.

Відповідач-1 відзиву на позовну заяву не надав, повноважний представник відповідача-1 в судовому засіданні проти позову заперечує.

Відповідач-2 надав відзив на позовну заяву, в якій вказав, що він не погоджується із позовом, виходячи з наступного. Договір оренди крана КБ 674 від  22.09.2005 двосторонній, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд»та Підприємством «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів, Громадська організація «Народна кредитна спілка «Добробут»ніяких прав та обов’язків за цим договором не має. Крім того, відповідач-2 зазначає, що від Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут»на будівництво житлового об’єкту Підприємству «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів»перераховано 17 774 195,25 грн., з яких 3 112 163,31 грн. до цих пір відповідачем-1 не  освоєно, виходячи з чого, відповідач-2 стверджує, що Підприємство «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів»повинно розрахуватись за оренду крану саме з цих коштів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18 січня 2002 між Громадською організацією «Народна кредитна спілка «Добробут»(замовник-генінвестор) та Підприємством «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів»(генпідрядник-інвестор) укладено генеральний довгостроковий інвестиційно-підрядний контракт № 1/Б/02 про будівництво житлового комплексу за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

Статтею 319 Господарського кодексу України встановлено, що договір підряду на капітальне  будівництво  може  укладати замовник з одним підрядником або з двома і більше підрядниками.

Пункт 2 статті 319 Господарського кодексу України встановлює, що підрядник  має  право  за  згодою  замовника  залучати  до виконання  договору  як  третіх  осіб  субпідрядників,  на  умовах укладених   з  ними  субпідрядних  договорів,  відповідаючи  перед замовником за результати їх  роботи.  У  цьому  випадку  підрядник виступає  перед  замовником  як  генеральний  підрядник,  а  перед субпідрядниками - як замовник.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд»та Підприємством «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів»22.09.2005 було укладено договір-підряду оренди крана КБ 674.

Стаття 317 Господарського кодексу України визначає, що підрядними відносинами у капітальному будівництві є, зокрема,  роботи  з  обладнання будівель, роботи з завершення  будівництва,   які   виконуються  суб'єктами господарювання  для  інших  суб'єктів  або   на   їх   замовлення, здійснюються на умовах підряду.

Відповідно до ст. 318 Господарського кодексу України за договором  підряду  на  капітальне  будівництво одна сторона  (підрядник)  зобов'язується  своїми  силами і засобами на замовлення  другої  сторони   (замовника)  виконати зумовлені   договором   будівельні  та  інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик,  прийняти закінчені будівництвом об'єкти і оплатити їх.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Так, відповідно до умов договору-підряду оренди крана відповідач-1 для механізації будівництва та виконання будівельно-монтажних робіт замовив баштовий кран КБ-647, а позивач зобов’язався надати в оренду баштовий кран, здійснити його демонтаж, перебазування.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Господарського кодексу України у  договорі  підряду  на  капітальне  будівництво  сторони визначають   вартість   робіт   (ціну   договору)  або  спосіб  її визначення.

Договором-підряду оренди крану від 22.09.2005 передбачено, що вартість експлуатації крану становить 100 000,00 грн. у місяць, вартість монтажу крану становить 80 000,00 грн., вартість перебазування крану становить 88 000,00 грн., вартість демонтажу крану становить 75 000,00 грн. (п.п. 1.2. - 1.5. договору-підряду оренди крана). Розрахунки за виконані роботи між сторонами проводяться щомісячно за договірною ціною на підставі актів вартості виконаних робіт (надання послуг), підписаних уповноваженими представниками сторін і завірених печаткою (п. 2.1. договору-підряду оренди крана).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Як свідчать матеріали справи, відповідач-1 прийняв  у строкове платне користування баштовий кран КБ 674, згідно з підписаним актом приймання передачі від 10.01.2006, та зобов’язався сплачувати орендну плату та інші платежі по договору оренди до 5 числа місяця наступного за звітним.

Розмір орендної плати за період з 10.01.2006 по 18.10.2006, плати за монтаж, перебазування та демонтаж крану КБ 674 складає 1 173 967,68 грн. Відповідач-1 розрахувався по договору-підряду оренди крану частково, в сумі 489 500 грн.: 30.09.2005 –140 000,00 грн., 25.05.2006 –349 500,00 грн. Таким чином, борг відповідача-1 по договору-підряду оренди крана від 22.09.2005 складає 684 467,68 грн.

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться               (ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України).

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.4. договору-підряду оренди крана передбачено, що в разі прострочення відповідачем-1 термінів оплати, відповідач-1 сплачує Позивачу за кожен день прострочення платежу, пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу.

Ст. 230 Господарського кодексу України визначає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. (п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.  611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України “Про несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, у зв’язку з тим, що заборгованість відповідача-1 за прострочення платежів за експлуатацію крана  КБ 674 склала   534 99,94 грн., сума пені становить          45 427,49 грн.

Частиною 1 ст. 220 Господарського кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання господарського зобов’язання, відповідає перед кредитором за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних від простроченої відповідачем суми за період з 05.02.2006 по 18.06.2007 включно становлять 18 876,17 грн.; сума врахування інфляції за період прострочення становить –54 132,68 грн.

Відповідно до ст. 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

09.10.2006 позивач надіслав відповідачу-1 повідомлення-вимогу про відмову від договору-підряду оренди крана. Повідомлення про відмову відповідач отримав 18.10.2006, що підтверджується листом відповідача (документи в матеріалах справи). Виходячи з вищевикладеного, договір-підряду оренди крану від 22.09.2005 розірваний 18.10.2005.

Частина 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідач передав баштовий кран позивачу 11.04.2007, час прострочення відповідача по передачі баштового крану із строкового платного користування по договору-підряду оренди крана становить 175 днів, 3 18.10.2006 по 11.04.2007.

Згідно з ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача в зв’язку з несвоєчасним поверненням орендованого майна становить 1 166 665,50 грн. (розрахунки в матеріалах справи).

Відповідно до умов  пункту 3.2. генерального довгострокового інвестиційно-підрядного контракту № 1/Б/02 від 18.01.2002, укладеного між Громадською організацією «Народна кредитна спілка «Добробут»та Підприємством «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів», платежі та розрахунки за контрактом відбуваються безпосередньо від Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут» до Підприємства «Ресурс» Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів», у тому числі суми по платежах за роботи, які виконуються субпідрядниками, які пов’язані із будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

Баштовий кран 674, що був переданий Підприємству «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів»в оренду на підставі договору-підряду оренди крану від 22.09.2005 використовувався для будівництва житлового будинку, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 208.

При укладанні договору-підряду оренди крану від 22.09.2005 його умови були погоджені з Громадською організацією «Народна кредитна спілка «Добробут», про що свідчить підпис уповноваженою особи, завірений печаткою Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут».

З урахуванням викладених обставин суд приходить до висновку, що Громадська організація «Народна кредитна спілка «Добробут»була обізнана про умови договору-підряду оренди крану від 22.09.2005, погодила його та фактично зобов’язалася сплачувати орендну плату за користування баштовим краном.

Відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов’язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов’язання.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. (ч. ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Оцінивши надані сторонами докази, суд вважає обґрунтоване твердження позивача про солідарну відповідальність відповідачів.

Ст. 1 Господарського процесуального кодексу України  закріплює право підприємства, установи, організації на звернення до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких  господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з  Підприємства «Ресурс»Всеукраїнської організації інвалідів «Союз організацій інвалідів»(04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 17; р/р 0001 в Київській філії АБ «Кредит-Дніпро»Київська філія; МФО 30679369; ) та Громадської організації «Народна кредитна спілка «Добробут»(01000, м. Київ, вул. Полева, 19/8; р/р 26003167 в АППБ «Аваль»м. Києва; МФО 300335; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасизалізобетонбуд» (18000, м. Черкаси, пров. Хіміків, буд. 2; р/р 8406 в ЧФ АБК «ТАС-КОМЕРЦБАНК»; МФО 344012; ) 1 973 343,60 грн., в тому числі 684 467,68 грн. основного боргу, 45 427,49 грн. пені, 18 876,17 грн. 3% річних від простроченої суми, 57 906,76 грн. інфляційних нарахувань за весь час прострочення та 1 166 665,50 грн. неустойки у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором-підряду оренди крану від 22.09.2005, 19 733,43 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання та може бути оскаржене у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                                                                                                         О.О.Хрипун