ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  22/145

14.08.07

За позовом                    Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія  “Укрбуд”

До                              Приватного підприємства “ЕКСПРЕСС ГРУП”

Про                              стягнення 7 468 ,09 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача              Шацький В.І.  (дов. № 07/901-114 від 26.02.07.р)

Від відповідача          не з”явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства “ЕКСПРЕСС ГРУП”  про стягнення 7 468,09 грн. (5 508,48 грн. –основний борг, 988,09 грн. –сума індексації, 971,52 грн. –пеня, 918,08 грн. – збитки завдані невиконанням зобов’язання ) заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору  оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 02 а/05 від 01.01.2005 р.

Ухвалою суду від 02.04.07 р. за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 22/145 (суддя Шкурат А.М.) та призначено розгляд на 14.05.07 р.

В судовому засіданні 14.05.07 р. оголошена перерва до 18.05.07 р.

Розпорядженням Голови господарського суду міста Києва № 01-1/59 від 18.07.07 р. справа № 22/145 передана на розгляд судді  Прокопенко Л.В.

Ухвалою суду від 23.07.07 р. розгляд справи призначено  на 14.08.07 р.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, вимог суду, викладених в ухвалах від 02.04.07 р. та від 23.07.07 р., не виконав.

Представник відповідача в судове засідання 14.08.07 р. знову не з'явився.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Про поважні причини неявки в судове засідання відповідача чи повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2005 р. між сторонами укладено договір  № 02а/05 (далі - Договір) про оренду нерухомого майна, що належить до державної власності.

1 лютого 2005 р. між позивачем і відповідачем була укладена додаткова угода  №1  про внесення змін і доповнень до договору оренди нерухомого майна №02 а/05.

01 березня 2005р. між позивачем і відповідачем було укладено договір оренди  № 59 а/05.

Згідно п. 3.3 Договору розмір орендної плати підлягає уточненню та узгодженню з позивачем у разі збільшення цін та тарифів на електричну та теплову  енергію, воду та водовідведення, обслуговування ліфтів та пожежної сигналізації . податку на землю, послуг по вивозу сміття.

Згідно п. 3.5 Договору відповідач зобов’язаний здійснювати оплату вартості послуги оренди приміщень, послуг зв’язку та інтернет на протязі п’яти банківських днів з моменту отримання від позивача рахунків на оплату.

За період з лютого по липень 2005 р. відповідачу за користування орендованим приміщенням нараховано орендну плату в сумі 5 771,02 грн.

Відповідач погасив заборгованість частково, перерахувавши позивачу 262, 54 грн.

Згідно з п. 3.5 та 3.6 договорів № 02а/05. 59а/05 відповідачу за несвоєчасне та виконане не в повному обсязі виконання своїх зобов’язань нарахована пеня у розмірі 971, 52 грн.

Також  позивач вимагає   повернення 918,08 грн. збитків, завданих йому невиконанням господарського зобов’язання.

Отже, загальна сума заборгованості  відповідача перед позивачем складає 7468,09 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами, згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України, виникли цивільні права та обов’язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов’язаний виконати всій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Отже, факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 5 508,48 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В п. п. 3.5 та 3.6 Договору зазначено, що відповідачу за несвоєчасне та виконане не в повному обсязі виконання своїх зобов”язань  нараховується пеня .

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно ч.3 ст. 549 ЦК України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 971,52 грн. Контррозрахунку суму пені відповідачем суду не надано. Розрахунки пені та штрафу відповідають матеріалам справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині відшкодування збитків у розмірі 971,52 грн. підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати: державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

За таких обставин та керуючись ст. ст. 526, 625, 549, 610, 611, 612 ЦК України, ст. ст. 173, 193, 230, 232 ГК України, ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «ЕКСПРЕС ГРУП»(03164, м. Київ, вул. Генерала Наумова, 23-Б, Код , р/р 15 в ЗАО “”ПроКредитБанк” у м. Києва, МФО 320984, а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія ”Укрбуд”»(02002, м. Київ, вул. М. Раскової , 23, , р/р 262 у філії "Укрєксімбанк" в м.Києві відділення № 5 , МФО 380333) 6496,57 грн. основного боргу, 971,52 грн. пені, 102,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко