ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

23.10.2007
Справа №2-13184/13184-2007

За позовом Роздольненської центральної районної лікарні (смт. Роздольне, вул. Леніна, 15)

До відповідача  Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» (м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6) в особі структурного підрозділу Роздольненського району електричних мереж (смт. Роздольне, вул. Калініна, 12)

Про  визнання недійсним акту та скасування рішення.

Суддя ГС АР Крим І.І.Дворний

представники:

Від позивача – не з’явився

Від відповідача  - Бєлогуб Г. Б., предст., дов. №002-Д від 04.11.2007 р.

Сутність спору: Роздольненська центральна районна лікарня звернулась до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» в особі структурного підрозділу Роздольненського району електричних мереж, в якому просить визнати недійсним акт №6621 від 14.02.2007 р. та скасувати рішення комісії ВАТ «Крименерго» про стягнення з позивача суму грошових коштів у розмірі 20092,80 грн. за порушення правил користування електричною енергією.

Позивач у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був проінформований належним чином  рекомендованою кореспонденцією.

У судовому засіданні представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому просить припинити провадження у справі у зв’язку з тим, що спірний акт та рішення не є актами ненормативного характеру, не є обов’язковими для суб’єктів господарювання, а тому справа не підлягає розгляду господарськими судами України.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

29.04.2005 р. між Роздольненською центральною районною лікарнею (Споживач) та Відкритим акціонерним товариством „Крименерго” в особі структурного підрозділу Роздольненського РЕМ (Постачальник) укладено договір №64/58 про постачання електричної енергії. (а. с. 6-9).

Пунктом 2 Договору сторони   зазначили, що по всім питанням, які не обумовлені дійсним Договором, вони зобов’язуються керуватися діючим законодавством України, зокрема Законом України „Про електроенергетику”, Правилами користування електричної енергією.

14.02.2007 р. у ході перевірки дотримання відповідачем установлених режимів електроспоживання були виявлені порушення Правил користування електричною енергією, а саме: трансформатор току по фазі А і С не працює, про що складений Акт № 6621 “Про порушення Правил користування електричною енергією для юридичних та фізичних осіб – суб’єктів підприємницької діяльності” (а. с. 10).

05.04.2007 р. комісією з розгляду актів про порушення ПКЕЕ був розглянутий вказаний Акт, про що складений Протокол № 1178 засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, згідно з яким Роздольненській центральній районній лікарні була нарахована вартість недоврахованої електричної енергії у розмірі 20092,80 грн.

Вважаючи вказаний акт та протокол такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України позивач звернувся до суду з вимогою про визнання їх недійсними та скасування.

Проте, з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до роз’яснень президії Вищого Арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/53 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” (з наступними змінами і доповненнями) акт державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для   суб’єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характер  та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт – це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов’язки тільки у того суб’єкту (чи визначеного ними певного кола суб’єктів), якому вони адресовані.

Згідно з пунктом 6.2 Роз’яснень не можуть оспорюватися в господарському суді акти ревізій, документальних перевірок, різного роду листи, інформації, роз’яснення тощо, у зв’язку з тим, що не мають обов’язкового характеру для виконання.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті перевірки дотримання ОП «Кримтеплокомуненерго» 06.11.2006 р.  установлених режимів електроспоживання був складений Акт № 6929.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України. Одним із таких способів, як указано у пункті 10 частини 1 названої вище статті. є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади. органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено., що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 20 ГК України серед актів, визнання незаконними які передбачено статтею 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов’язків характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Проте, оскаржувані акти – акт про порушення ПКЕЕ №6621 від 14.02.2007 р. та протокол засідання комісії № 1178 від 05.04.2007 р. не є актами ненормативного характеру, оскільки вони не мають обов’язкового характеру та не можуть вважатися документами, які тягнуть певні правові наслідки, позаяк позивач не позбавлений можливості захищати свої інтереси у інший спосіб, у тому числі у випадку пред’явлення до нього позову електропостачальної організації.

Таким чином провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутності  предмету спору, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Ухвалу направити на адресу сторін.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.