ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 грудня 2007 р.

№ 9/160-07-4326

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. -головуючого,

Грека Б.М.,

Плюшка І.А.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

Іллічівської міської ради

на рішення
та постанову

господарського суду Одеської
області від 11 червня 2007 року Одеського апеляційного господарського
суду  від 26 липня 2007 року

у справі

№ 9/160-07-4326

господарського суду

Одеської області

за позовом

СПД -фізичної особи ОСОБА_1

до

Іллічівської міської ради

за участі третьої особи без
самостійних вимог

Комунального підприємства "Бюро технічної
інвентаризації"

про

визнання права власності на
нерухоме майно

за участю представників сторін

, від відповідача та третьої
особи  --

не з`явилися

від
позивача  -ОСОБА_2

В С Т А Н О В
И В:

СПД -фізична особа ОСОБА_1
звернулася до господарського суду Одеської області із позовом до Іллічівської
міської ради про визнання права власності на нерухоме майно магазина-бара,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язання Комунального підприємства
„Бюро технічної інвентаризації” м. Іллічівська зареєструвати право власності за
СПД -фізичною особою ОСОБА_1 на вказані об'єкти.

В обґрунтування позовних вимог СПД
-фізична особа ОСОБА_1 посилається на те, що будівництво першого та другого
поверху магазина-бара виконано за усіма вимогами технічної безпеки, з
дотриманням протипожежних та санітарно-епідеміологічних норм, про що свідчать
висновки відповідних органів.

В процесі розгляду справи СПД
-фізична особа ОСОБА_1 уточнила позовні вимоги та просила суд визнати за нею
право власності на нерухоме майно магазина-бара, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, та відмовилась від позовних вимог щодо реєстрації права власності.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 11.06.2007 у справі №9/160-07-4326 (суддя Бакланова Н.В.)
задоволено уточнені позовні вимоги СПД -фізичної особи ОСОБА_1

Місцевий господарський суд
посилається на те, що на момент розгляду справи будівництво спірних об'єктів,
розташованих у магазині-барі за адресоюАДРЕСА_1, завершено, земельна ділянка
відведена СПД -фізичній особі ОСОБА_1 у встановленому законом порядку та
порушень прав інших осіб судом не встановлено, тому за  СПД -фізичною особою ОСОБА_1 за чинним
законодавством повинно бути визнано право власності на це майно.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 26.07.2007 у справі № 9/160-07-4326 (колегія суддів:
головуючий Гладишева Т.Я., судді Савицький Я.Ф., Лавренюк О.Т.) рішення
господарського суду Одеської області від 11.06.2007 залишено без змін.

В касаційній скарзі Іллічівська
міська рада просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від
11.06.2007 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від
26.07.2007 у справі № 9/160-07-4326 і прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог СПД -фізичної особи ОСОБА_1 у повному обсязі.

Іллічівська міська рада у
касаційній скарзі посилається на те, що СПД -фізична особа ОСОБА_1 не надала до
суду доказів, які свідчать, що самочинно збудоване нерухоме майно побудовано з
його матеріалів і коштів та не порушує права інших осіб, а також при
будівництві спірного об'єкту порушено вимоги ст.ст. 5, 20, 23 Закону України
„Про планування і забудову територій”, ст.ст. 9, 27, 32 Закону України
"Про архітектурну діяльність", ст. 375 Цивільного кодексу України,
крім того, СПД -фізична особа ОСОБА_1 не довела документально можливість
експлуатації самочинно збудованої споруди з додержанням архітектурних,
будівельних, санітарних та інших норм і правил.

Вищим господарським судом України
ухвалою від 02.10.2007 у справі №9/160-07-4326 порушено касаційне провадження
за касаційною скаргою Іллічівської міської ради, розгляд якої призначено на
06.11.2007.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 05.11.2007 у справі №9/160-07-4326 розгляд касаційної скарги
Іллічівської міської ради відкладено на 04.12.2007.

Розпорядженням Голови Вищого
господарського суду України
Демченка С.Ф. від 03.12.2007 у справі № 9/160-07-4326 призначено
наступний склад колегії суддів: Самусенко С.С. головуючий-доповідач, судді Грек
Б.М., Плюшко І.А.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представників сторін з дотриманням меж перегляду справи в касаційній
інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши правильність
застосування норм матеріального та процесуального права місцевим та апеляційним
господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 1, 3, 5 ст. 376 ЦК
України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Необхідними умовами узаконення
самочинно побудованих об'єктів є: відведення для цієї мети в установленому
порядку забудовнику земельної ділянки, відсутність заперечень з боку власника
земельної ділянки, відсутність порушення в результаті самочинної забудови прав
інших осіб.

За ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України
право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається
нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа, яка виготовила (створила)
річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення
майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були
використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Стаття 1117 ГПК України
передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і
процесуального права.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено,  що
28.07.1998 рішенням № 136 виконавчого комітету Олександрівської селищної ради
народних депутатів м. Іллічівськ СПД -фізичній особі ОСОБА_1 надано в тимчасове
користування на умовах оренди земельну ділянку площею 0,006 га за адресою
АДРЕСА_1 під розміщення торгівельного павільйону, до якої відповідно до
рішенням Іллічівської міської Ради № 29/20-ХХІV від 27.06.2002 було додано ще
0,004 га.

16.09.2005 між Іллічівською міською
радою як орендодавцем та СПД -фізичною особою ОСОБА_1 як орендарем укладено
договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець на підставі рішення
Іллічівської міської ради від 15.07.2005 №445/98-ІV надав, а орендар прийняв у
строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського
призначення із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 0,01 га (під існуючою забудовою -магазином-баром),
строком на 5 років до 15.07.2010.

Відповідно до п.14 договору оренди
землі цільове використання земельної ділянки визначено як роздрібна торгівля та
комерційні послуги, при цьому орендарю надається право зводити будівлі і
споруди згідно затвердженої відповідно вимогам законодавства проектною
документацією.

Господарськими судами також
встановлено, що протягом 1999-2001 років СПД -фізичною особою ОСОБА_1 на
вищезазначеній земельній ділянці згідно з її цільовим використанням збудовано
магазин з літнім майданчиком, проект якого було погоджено з Іллічівським
міським управлінням ГУ МНС в Одеській області, Центральним ЦЕС м. Іллічівськ.

22.08.2002 виконавчий комітет
Іллічівської міської ради рішенням № 634 „Про видачу свідоцтва про право
власності на магазин з літним майданчиком на ім'я СПД -фізичної особи ОСОБА_1
за адресою: АДРЕСА_1 визнав право власності на магазин з літнім майданчиком,
який протягом 2002-2003 років було реконструйовано у бар.

Господарськими судами встановлено,
що органами місцевого самоврядування згідно технічного висновку від 19.08.2004
було погоджено узаконення самовільно збудованого бару до магазину та визначено,
що торговий зал площею 27,8 м2, прибудований до магазину з кухнею
площею 8,1 м2 може бути прийнято в експлуатацію для оформлення права
власності.

Як встановлено господарськими
судами попередніх інстанцій, протягом 2005-2006 років СПД -фізичною особою
ОСОБА_1 без дозвільної документації збудовано другий поверх, на якому
розташовані: коридор (площею 9,7 м2), підсобне поміщення (площею
10,6 м2), кабінет (площею 10,4 м2), кабінет (площею 20,7
м2), коридор (площею 11,1 м2), кімната персоналу (площею
13,4 м2), туалет (площею 1,3 м2), ванна (площею 2,1 м2).

Відповідно до встановлених обставин
та досліджених матеріалів справи господарськими судами будівництво першого та
другого поверху виконано з дотриманням усіх будівельних норм, за усіма вимогами
технічної безпеки та з дотриманням протипожежних та санітарно-епідеміологічних
норм, що підтверджується відповідними технічними висновками від 2004 року, а
також висновком експертизи Іллічівського міського управління ГУ МНС № 405 від
05.06.2006 та висновком Центральної СЕС на водному транспорті м. Іллічівськ
№135 від 20.06.2006.

Господарським судом апеляційної
інстанції встановлено, що Іллічівським міським головою було видано
розпорядження від 01.12.2005 № 1037 „Про надання дозволу СПД -фізичній особі
ОСОБА_1 на проектування другого поверху над магазином-баром АДРЕСА_1 під офісні
приміщення” та розпорядження від 15.05.2006 № 372 „Про надання дозволу СПД
-фізичній особі ОСОБА_1 на виконання технічного висновку можливості
експлуатації магазину-бара по АДРЕСА_1 з надбудовою другого поверху”.

Як встановлено господарськими
судами попередніх інстанцій, на момент розгляду справи будівництво спірних
об'єктів нерухомого майна завершено -фактично збудовано бар (площею 27,8 м2),
кухню (площею 8,1 м2) на першому поверху та коридор (площею 9,7 м2),
підсобне поміщення (площею 10,6 м2), кабінет (площею 10,4 м2),
кабінет (площею 20,7 м2), коридор (площею 11,1 м2),
кімнату персоналу (площею 13,4 м2), туалет (площею 1,3 м2),
ванну (площею 2,1 м2) на другому поверсі магазину-бара,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Господарськими судами встановлено,
що земельна ділянка надана в оренду та відведена СПД -фізичній особі ОСОБА_1 у
встановленому законом порядку, порушень прав інших осіб не встановлено, а
матеріали справи свідчать, що майно збудоване з матеріалів та коштів СПД
-фізичної особи ОСОБА_1

Відповідно до ст. 392 ЦК України
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою.

Господарськими  судами попередніх інстанцій встановлено, що
на заяву СПД -фізичної особи ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинно
збудований другий поверх будівлі магазину-бару виконавчий комітет Іллічівської
міської ради надав СПД -фізичній особі ОСОБА_1 відповідь листом № 13-2763 від
16.11.2006, згідно з якою для узаконення самочинно виконаної реконструкції
існуючого промислового магазину „Фараон”, розташованого в АДРЕСА_1, СПД
-фізичній особі ОСОБА_1 необхідно звернутися в судові інстанції.

Враховуючи вищевикладене,
господарські суди попередніх інстанцій, встановивши обставини справи, а також
оцінивши та дослідивши її матеріали, прийшли до висновку, що СПД -фізична особа
ОСОБА_1 правомірно звернулася до суду з позовом про визнання права власності на
спірний об'єкт будівництва, який збудований на земельній ділянці, наданій у
користування СПД -фізичній особі ОСОБА_1 за рішеннями Іллічівської міської
ради, використовується за цільовим призначенням -розміщення торговельного
об'єкту, і відсутні будь-які претензії з боку контролюючих органів та
користувачів суміжних земельних ділянок щодо користування спірним майном.

Відповідно до ст. 1117
ГПК України касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого
чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Вищий господарський суд України за
результатами розгляду касаційної скарги Іллічівської міської ради прийшов до
висновку, що її доводи спростовуються вищенаведеними встановленими
господарськими судами попередніх інстанцій обставинами та доказами у справі.

Враховуючи вказане, колегія суддів
Вищого господарського суду України встановила, що господарським судом
апеляційної інстанції, який підтримав висновки місцевого господарського суду
про правомірність позовних вимог у даній справі, визнано право власності на
майно за СПД -фізичною особою ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, тому
підстав для скасування оскаржуваних судових рішень не вбачається.

Враховуючи вказане, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу Іллічівської міської
ради залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 26.07.2007 у справі № 9/160-07-4326 залишити без змін.

Головуючий суддя
С. Самусенко

Судді:
Б. Грек

І. Плюшко