ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2007 р.
Справа № 46/105

За позовом
Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва

До
Товариства з обмеженою відповідальністю “Профікс-Ліга”

Про
стягнення 1 640,04 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача
Шкоропад О.В. —представник за довіреністю від 17.10.2006 р. № 334

від відповідача
Рябенко С.Д. —представник за довіреністю від 15.01.2007 р., Остапов О.В. —директор (довідка ЄДРПОУ від 02.04.2007 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 23 500,00 грн. збитків —грошових коштів за втрачене майно, передане на відповідальне зберігання відповідно до договору від 14.02.2005 р. № 3/05Д.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.03.2007 р. порушено провадження у справі № 46/105 та призначено до розгляду на 16.04.2007 р.

В ході розгляду спору  позивач  підтримав позов в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням  відповідачем Умов угоди про зберігання та реалізацію безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави від 14.02.2005 року за № 3/05Д, чим завдано  збитків  на суму  втраченого майна.

Відповідач заперечив проти суми позовних вимог, повідомив, що майно було частково втрачене внаслідок обставин непереборної сили, зокрема, пожежі, що виключає відповідальність. Щодо решти майна  зазначив, що вартість   трьох блок-пунктів, об'ємом 8,0 куб м., втрачених внаслідок дій відповідача згідно експертної оцінки становить 2 850,00  грн.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

На підставі Положення про державну податкову інспекцію у Солом'янському районі м. Києва від 20.02.2004 року, Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.98 № 1340 “Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, та розпорядження ним” між Державною податковою інспекцією у Солом'янському районі м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю “Профікс-Ліга” було укладено Угоду про зберігання та реалізацію безхазяйного та іншого майна, що належить або переходить у власність держави від 14.02.2005 року за № 3/05Д.

На виконання умов Угоди позивач  передав відповідачу згідно акту опису і попередньої оцінки від 03.10.2003 року за № 72 для зберігання майно, взяте ДПІ у Солом'янському районі м. Києва на облік як безхазяйне, а саме: залишки автозаправочної станції, що складаються з блок-пунктів в кількості З (трьох) штук, об'ємом 8,0 м.куб. та павільйону на загальну суму 23500,00 грн.

Листом від 05.10.2005 року за № 24 відповідач повідомив позивача про те, що директором вищезазначеного підприємства 14.09.2005 року було виявлено відсутність взятого на облік майна в місці розташування майна на розі вулиць Медової та Повітрофлотського проспекту, 63,  а саме: блок-пунктів в кількості 3 (трьох) штук.

Як вбачається з вищезазначеного  листа комісією у складі представників ДПІ Солом'янському районі м. Києва, відділу по боротьбі з корупцією та безпеки органів податкової служби ДПА у м. Києві, Солом'янської райдержадміністрації та ТОВ "Профікс-Ліга" проведено обстеження переданого на відповідальне зберігання майна та підтверджено факт відсутності на місці зберігання частини майна, а саме: відсутність  блок-пунктів  у  кількості  трьох штук  про   що  складено   акт  обстеження від 21.10.2005 року за №14/05.

Листом від 15.05.2006 року за № 19 відповідач повідомив позивача, що павільйон  було знищено в результаті пожежі, що зафіксовано в акті Пожежної служби Солом'янського району м. Києва. Дану обставину також підтверджено Актом обстеження ДПІ у Солом'янському районі м. Києва №17 від 29.06.2006 року. Відповідно до пп. 2.2.2 Угоди  відповідач зобов'язаний забезпечити власними силами зберігання майна та його споживчих якостей, транспортування та інші дії, необхідні для реалізації майна.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач в порушення вищезазначеного обов’язку, не забезпечив схоронність переданого на відповідальне зберігання майна.

Частиною 1 ст. 936 ЦК України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач вважає, що відповідач несе відповідальність  за збереження  майна з моменту  його фактичної передачі у відповідності до п.п.8.1 п.8 Угоди. Тому, у  разі недостачі або псування майна, зобов’язаний сплатити у десятиденний строк з дня подання вимоги, до бюджету суми вартості предметів яких не вистачає за ціною вказаною в актах опису (для майна переданого на зберігання).

Згідно з актом опису і попередньої оцінки від 03.10.2003 року за №72, підписаного директором ТОВ “Профікс Ліга”, представниками Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва, Солом'янської РДА у м. Києві та податкової міліції,  вартість переданого майна складає 23 500,00 грн.

Позивач направив на адресу відповідача претензію від 02.11.2005 року № 12029/10/24-211 щодо термінової сплати до державного бюджету грошових коштів за втрачене майно, однак, зазначена сума до державного бюджету сплачена не була.

За таких обставин, позивач просить  на підставі ст.ст. 950, 951 ЦК України  стягнути з відповідача  завдані збитки в розмірі вартості втраченого майна у сумі 23500,00 грн.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 951 ЦК України передбачено, що збитки, завдані поклажодавцеві внаслідок втрати (нестачі) речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі вартості речі.

Крім того, згідно із ч. 2 ст. 950 ЦК України зберігач відповідає за втрату речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили.

Актом обстеження від 29.06.2006 року № 17, а також актом Пожежної служби Солом'янського району м Києва встановлено та підтверджено, що один із об'єктів Угоди, а саме: павільйон, було знищене в результаті пожежі, про зазначений випадок відповідачем було повідомлено позивача листом від 15.05.2006  р. за № 19.

За таких обставин  втрата частини  майна сталась  внаслідок обставин   непереборної сили, зокрема, пожежі, яка  не залежить від волі відповідача;  виникла  поза  волею  відповідача, він не міг її передбачити і відвернути, що відповідно до ч. 2 ст. 950 ЦК України виключає відповідальність, за втрату речі, тобто відшкодування збитків в сумі  вартості павільйону.

Щодо вимоги про стягнення  збитків, заподіяних втратою  решти майна –3-х блок-пунктів, відповідач визнає свою вину і не заперечує проти застосування відповідальності. Однак, з наявних у справі матеріалів, зокрема,  акту опису і попередньої оцінки від 03.10.2003 р. за № 72, підписаного директором ТОВ “Профікс Ліга”, Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва, Солом'янської РДА у м. Києві та податкової міліції, визначено загальну вартість переданого майна, при цьому  позивачем не надано жодного документу, що підтверджував би  вартість  втрачених 3-х блок-пунктів на момент їх знищення внаслідок пожежі з врахуванням ринкової вартості аналогічних товарів.

Розглядаючи даний спір слід врахувати, що відповідач позовні вимоги визнав в частині відшкодування втрачених 3-х блок-пунктів, вартість яких визначена  експертною оцінкою, проведеною на виконання  вимог суду у справі № 49/269-А, в якій предметом розгляду було спірне майно. Станом на 09.06.2006 р. вартість такого майна складала 2 850,00  грн. Зазначена експертна оцінка проводилась суб'єктом підприємницької діяльності Корольовим В. М., що має сертифікат суб'єкта оціночної діяльності за № 2312/03 від 24.12.2003, виданий Фондом державного майна України.

Враховуючи, що з наданих позивачем документів визначити вартість решти майна, за яке відповідач погоджується відповідати, не можливо, суд дійшов висновку про  задоволення позовної вимоги про відшкодування збитків в сумі, визнаній відповідачем і обґрунтовані  експертною оцінкою  2 850,00  грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Проаналізувавши  вищезазначені  законодавчі норми  та дослідивши  матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги  підлягають частковому задоволенню в розмірі вартості   частини втраченого майна  в сумі 2850  грн., що визнається відповідачем.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.  33, 49, 78 82-85,88 ГПК України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити  частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Профікс-Ліга” (02098, м. Київ, вул. Генерала Наумова,  23 б, код  31956547)  в доход державного бюджету України (р/р № 0010 в УДК у Солом’янському районі м. Києва,  ідент. код  26077951,  банк УДК у м. Києві, МФО 820019, код платежу 31010000) 2 850,00 (дві тисячі  вісімсот п’ятдесят) грн. 00 коп. збитків.

3. Стягнути з Державної податкової інспекції у Солом’янському районі м. Києва в доход державного бюджету України 28,50 (двадцять вісім) грн. 50 коп. державного мита та 14,31 (чотирнадцять) грн. 31 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                      С.В. Шабунін

Дата підписання: 07.06.2007 р.

№
р.

За позовом

до

про

Суддя

Представники:

Від позивача           ?????

Від відповідача       ?????

Обставини справи:

?????

Керуючись  ст.ст. 82 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

?????

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
?????