ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.08.07 р.                                                                               Справа № 24/259

За позовом Державне підприємство „Донецька залізниця” в особі Дебальцевської дирекції залізничних перевезень м. Донецьк

До відповідача  Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика Калінінська” м. Горлівка

про стягнення 4646,64 грн.

суддя Мальцев М.Ю.

Представники:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

В судовому засіданні 25.06.2007р. була оголошена перерва до 16.07.2007р., 16.07.07р. до 31.07.07р., 07.08.07р. до 10.08.07р. для надання сторонами додаткових документів

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство „Донецька залізниця” в особі Дебальцевської дирекції залізничних перевезень м. Донецьк звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика Калінінська” м. Горлівка про стягнення 4646,64грн. збору за зберігання вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про організацію перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 512/328 від 15.03.2003р., договір на експлуатацію залізничної під’їзного путі ВАТ „ЦЗФ Калінінська” при станції Байрак Донецької залізниці № 5/93 від 13.12.2004р., накопичувальну картку № 1409974 від 14.09.2006р., застереження до накопичувальної картки № 1409974 від 14.09.2006р., контрзастереження до накопичувальної картки № 1409974 від 14.09.2006р., акт загальної форми № 352 від 11.09.2006р., втяг із книги видачі документів до митниці, телеграму № 30 від 01.09.2006р.,дорожню відомість № 195572, лист видачі вантажу; на  ст.ст. 46, 125 Статуту залізниць України, п. 8 „Правил користування вагонами та контейнерами”.

Відповідач надав відзив на позов, проти позовних вимог заперечує, посилаючись на той факт, що вантаж, який прибув на ст. Байрак ДП „Донецька залізниця”, був затриманий у зв’язку із необхідністю попереднього розмитнення товару, тому вважає, що його вина у спірних відносинах відсутня, а всі зазначені у позові вагони прийняті під розвантаження на під’їзну колію ВАТ „ЦЗФ Калінінська” до закінчення встановленого п. 2.3 розділу 2 Тарифного керівництва строку безоплатного зберігання.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.08.07р. задоволено клопотання позивача погодженого з відповідачем про продовження строку розгляду справи до 11.08.07р.

Розгляд справи відкладався.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладено договір про організацію перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 512/328 від 15.03.2003р., на підставі якого залізниця проводить організацію перевезень вантажів відповідача, а відповідач проводить розрахунки за перевезення та надані послуги залізницею.

Відповідно до договору на експлуатацію залізничної під’їзного путі ВАТ „ЦЗФ Калінінська” при станції Байрак Донецької залізниці № 5/93 від 13.12.2004р., укладеного між сторонами по справі, позивач проводить подачу вагонів на під’їзну колію і зарахування їх в користування відповідача. Згідно п. 14 данного договору відповідач  сплачує позивачу плату за користування вагонами (контейнерами) згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та інші збори і сплати.

На ст. Байрак ДП „Донецька залізниця” на адресу ВАТ „ЦЗФ Калінінська” надійшов імпортний вантаж, який було затримано для розмитнення, у зв’язку з чим позивачем було складено акт загальної форми № 352 від 11.09.2006р., який підписано лише представником позивача. Відповідач від підписання акту відмовився, про що свідчить його відмітка на даному акті із зазначенням: „С вышеизложенным не согласна”. Тоді як, у п. 8  Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністрансу України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458 у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції та вантажовласника.

14.09.2006р. відповідно до накопичувальної картки № 1409974 від 14.09.2006р. позивач нарахував відповідачу плату за зберігання вантажу в розмірі 4646,64 грн., посилаючись на надмірний строк безоплатного зберігання вантажу по ст. Байрак понад одну добу, з якою відповідач не погодився і зробив застереження до накопичувальної картки № 1409974 від 14.09.2006р.

Відповідно до п.46 Статуту залізниць України, одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

Згідно п.2.3 розділу 2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України і Коефіцієнтів, що застосовуються до тарифів цього Збірника (надалі Збірник), за зберігання у вагонах вантажів, що мають вивантажуватись на місцях загального і незагального користування, але не подані під вивантаження з вини одержувача, збір справляється після закінчення терміну безоплатного зберігання, що визначається з 24-ї години дати повідомлення одержувача про прибуття вантажу.

За приписами п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністрансу України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 866/5087 збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) сплачується у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання.

Термін безоплатного зберігання обчислюється, зокрема, при затримці – з моменту затримки.

З огляду на наведені вище норми, суд робить висновок, що п.8 Правил зберігання вантажів суперечить положенню ст. 46 Статуту залізниць України. Але вищезазначені правила були прийняті на підставі саме Статуту залізниць України, тому суд приймає до уваги саме положення п.46 Статуту залізниць України.

Вантаж, який вказаний в накопичу вальній картці №1409974 відповідно акту №352 від 11.09.06р. був затриманий у зв’язку з розмитненням. Спірні вагони, як вказано в акті були взяті до обліку з 21 год. 22 хв. 11.09.06р., а вагони, подані під розвантаження 12.09.06р. в 22.30 год.

Таким чином суд робить висновок, що  усі зазначені вагони були прийняті під розвантаження на під’їзну колію Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика Калінінська” до закінчення встановленого ст. 46 Статуту залізниць України та п.2.3 розділу 2 Збірника строку безоплатного зберігання.

Позивач зазначає, що відповідно вантажної накладної Ш195572 вантаж повинен був прибути на ст. Байрак Донецької залізниці в кількості 54 вагони, а прибув в кількості 50 вагонів. Чотири вагони №№62798723, 67210740, 62302765, 65711145 з вугіллям, відповідно відомості вагонів перевозимих маршрутом ЄК-10 10701020/290806/0000633 по одній накладній, актів загальної форми №12/13278, №12/13277 від 05.09.06р., №3 від 05.09.06р., телеграм були відцеплені від  маршруту у зв’язку з несправністю.

Крім того, відповідно до пояснень відповідача, контрактоутримувачем даної партії вугілля було ТОВ „ДІС”, воно і проводило розмитнення вугілля, про що також не заперечує позивач. Однак, у зв’язку з тим, що судом встановлена взагалі відсутність перевищення терміну безоплатного зберігання, тому вищенаведені факти не мають значення для вирішення спору по суті.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 4646,64 грн. за збереження вантажу безпідставні та такі що не підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 69, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд

В И Р I Ш И В :

У задоволені вимог Державного підприємства „Донецька залізниця” в особі Дебальцевської дирекції залізничних перевезень м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства „Центральна збагачувальна фабрика Калінінська” м. Горлівка про стягнення 4646,64 грн. збору за зберігання вантажу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Текст рішення оголошено в судовому засіданні 10.08.07р.

Суддя