ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  33/350

20.12.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Винфорт»

до приватного підприємства Фірма «Екстра –Сервіс»

про стягнення 88 483, 81 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Фольгін О.Л., представник за довіреністю б/н від 01.10.2007 року

від відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Винфорт»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до приватного підприємства Фірма «Екстра –Сервіс»про стягнення 88 483, 81 грн.. заборгованості за договором поставки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.11.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Винфорт»та приватним підприємством Фірма «Екстра –Сервіс»укладено договір поставки № 06/11/2006.

На виконання своїх зобов’язань позивач відвантажив відповідачу партію товару –алкогольні напої на загальну суму 120 594,24 грн., які згідно п.п. 3.2, 3.3 Договору мали бути оплачені наступним чином: шляхом попередньої оплати за виставленими, заздалегідь узгодженими обома сторонами розрахунковими рахунками, необхідними для поставки товару за місцем призначення, а частину суми що залишилась, відповідач мав оплатити позивачу протягом 30 днівпісля приймання товару на складі відповідача.

Відповідач отримав товар згідно товарно –транспортної накладної № РкС91_0180 від 25.12.2006 року на суму 120 594,24 грн., та відповідною товарно – транспортною накладною на переміщення алкогольних напоїв.

Повноважний представник відповідача Чуркін В.Є. отримав зазначений товар згідно довіреності на отримання ТМЦ серії ЯМУ № 048688 від 25.12.2006 року, без зазначення будь –яких претензій по кількості, якості  та асортименту.

Відповідач частково сплатив отриманий товар, а саме 10.11.2006 року перераховано 50 000, 00 грн., таким чином, станом на момент подання позовної заяви вказана партія товару не була повністю оплачена, а отже, сума основного боргу складає 70 594, 24 грн.

13.12.2007 року представник позивача в судовому засіданні подав витребувані судом документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі від 26.11.2007 року.

Відповідач в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не подав клопотань до початку судового засідання щодо відкладення розгляду справи не направляв, хоча матеріали справи містять докази належного повідомлення про час та місце судового розгляду (повідомлення про вручення №04731941, яке отримав представник відповідача Чуркін).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.12.2007 року розгляд справи відкладено до 20.12.2007 року у зв’язку з неявкою представника відповідача.

20.12.2007 року в судовому засіданні представник позивача надав зміни та уточнення до позовної заяви вихідний № 1109-юр від 18.12.2007 року, відповідно до яких просить стягнути суму основного боргу у розмірі 70 594, 24 грн., та перераховані штрафні санкції, а саме - пеню у розмірі 5844, 82 грн., індекс інфляції у розмірі 5506, 36 грн., та 1 491, 18 грн. річних, а також судові витрати, які складаються з державного мита у розмірі 884,84 грн. та витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, клопотань до початку судового засідання щодо відкладення розгляду справи не направляв, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявним в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням уточнень.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інші актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт наявності основної заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 70 594, 24грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 4 ст. 231 ГК  України встановлено, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно  до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача щодо несвоєчасної сплати грошових коштів за поставлений товар, є порушенням грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі у сумі 1 491, 18 грн. також підлягають задоволенню вимоги в частині стягнення індексу інфляції у розмірі 5 506,36 грн.

Відповідно  до  ч. 6  ст.  232  ГК  України нарахування штрафних санкцій за  прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Дії відповідача щодо несплати грошових коштів на користь позивача, є порушенням

грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме 5 844, 82грн.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства Фірма «Екстра –Сервіс»(02091, м. Київ, вул. Ревуцького, 11-А, р/р 4101 в АКБ «ТАС - Комерцбанк», МФО 300164, ) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь товариства з обмеженою «Винфорт»(65012, м. Одеса, пров. В. Катаєва, З,  р/р 6 в АБ "Південний" МФО 328209, )

основного боргу у розмірі 70 594 (сімдесят тисяч п’ятсот дев’яносто чотири) грн. 24 коп., пеню у розмірі 5 844 (п’ять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 82 коп., індекс інфляції у розмірі 5 506 (п’ять тисяч п’ятсот шість) грн. 36 коп., та 3% річних у сумі 1 491 (одна тисяча чотириста дев’яносто одна) грн.  18 коп., а також державне мито у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн. 84 коп. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп., а всього 84 439( вісімдесят чотири чотириста тридцять дев’ять) грн. 44 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Мудрий С.М.