ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 листопада 2007 р.
№ 29/210-07-4291

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса (далі –територіальне відділення АМК)

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2007

зі справи  № 29/210-07-4291

за позовом науково-виробничої господарської асоціації “ЕЛКО”, с. Маяки Біляївського району Одеської області

до територіального відділення АМК

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.06.2007, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2007, позов задоволено.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України територіальне відділення АМК просить скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції і залишити в силі оспорюване рішення адміністративної колегії територіального відділення АМК від 22.12.2006 № 101-рш.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Однак у касаційній скарзі на відображено, порушення або неправильного застосування яких саме норм матеріального та/або процесуального права припустився, на думку скаржника, апеляційний господарський суд у прийнятті оскаржуваної постанови, в чому конкретно полягало таке порушення або неправильне застосування і яким чином це вплинуло на розгляд справи апеляційною інстанцією.

Водночас доводи касаційної скарги стосуються виключно встановлення обставин справи та оцінки доказів у ній, а також обґрунтовуються посиланням на судову практику, в тому числі Інформаційні листи Вищого господарського суду України.

Проте згідно з частинами першою і другою статті 1117 ГПК України касаційна інстанція, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права і не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. Інформаційні ж листи Вищого господарського суду України не мають нормативного характеру, і посилання на них не замінює обґрунтованих доводів (відсутніх в даній скарзі) щодо порушення (неправильного застосування) норм законодавства судом нижчого рівня.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Водночас частиною третьою згаданої статті ГПК України передбачено, що після усунення обставин, зазначених, зокрема, в пункті 6 частини першої цієї статті сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

Керуючись пунктом 6 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2007 зі справи № 29/210-07-4291 повернути Одеському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов