ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/368

06.12.07

За позовом     Київської міської клінічної лікарні №3

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед»

Про                 визнання недійсним договору оренди

Суддя  Кролевець О.А.

Представники :

Від позивача:        Дідурік Л.І. (довіреність №1 від 15.01.2007)

Від відповідача:    Шмаюн К.М. (ген.директор, протокол №1 від 20.02.2001)

Відповідно до ст.77 ГПК України в судових засідання оголошувались перерви: 19.11.2007 до 03.12.2007, до 06.12.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання недійсним примірнику договору оренди спірного приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця,26, загальною площею 32,4 кв.м. (приймальне відділення), у якому зазначений строк дії договору до 01.08.2008; про зобов’язання відповідача не чинити перешкод позивачу в користуванні спірним приміщенням та про звільнення приміщення шляхом виселення.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Договір оренди майна від 01.08.1999 був укладений між позивачем та відповідачем на строк 1 рік і 5 місяців, тобто до 31.12.2000. Термін дії договору був неодноразово пролонгований, останній раз до 31.08.2006. Вказані обставини були встановлені судовими рішеннями. Позивач стверджує, що в примірнику договору оренди, який є у відповідача, термін дії договору зазначений до 01.08.2008, і оскільки такий договір між сторонами не укладався, тому позивач просить визнати примірник відповідача недійсним на підставі ст.203 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях до відзиву. Зокрема, відповідач зазначає, що посилання позивача на приписи ст.ст.203, 215 Цивільного кодексу України є безпідставними та не заслуговують уваги. Судами під час розгляду справи №30/119-3/2 було встановлено, що термін дії договору оренди майна від 01.08.1999 (без номера), укладеного між позивачем та відповідачем, є дійсним до 01.08.2008. За таких обставин, відповідач просить суд відмовити в позові повністю.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 1999 року між Київською міською клінічною лікарнею №3 (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» (відповідач) був укладений договір оренди майна, за яким відповідачу було передано в оренду нежиле приміщення загальною площею 32,4 кв.м., що розташовано за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця,26 (приймальне відділення стаціонару) для розміщення аптечного пункту з роздрібної реалізації готових лікарських форм та предметів санітарії-гігієни.

Термін дії договору був визначений сторонами і відповідно до змісту пункту 10 Договору складає 1 рік та 5 місяців (до 31.12.2000).

Договір оренди майна був підписаний сторонами та погоджений Головою комісії по оренді майна Головного управління охорони здоров’я населення м. Києва.

Також в матеріалах справи міститься примірник договору оренди майна від 01.08.1999, в якому абзац другий пункт 10 викладений в такий редакції: «Термін дії договору встановлюється сторонами до 01 серпня 2008р.».

Позивач стверджує, що вказаний примірник Договору, який був наданий відповідачем в рамках іншої господарської справи, підлягає визнанню недійсним на підставі ст.ст.203,215 Цивільного кодексу України в зв’язку з тим, що не був укладений між сторонами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши чинне законодавство, суд дійшов висновку про наступне.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” та Роз’яснення  Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними”, факт недійсності угоди визначається на підставі того законодавства, яке діяло на момент укладення оспорюваного договору.

Оскільки позивачем оспорюється договір, укладений 01.08.1999, тому суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР.

Вирішуючи спір, судом приймаються до уваги наступні обставини.

Згідно зі ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2006 у справі №30/119-3/2-4/39 за позовом Київської міської клінічної лікарні №3 до ТОВ «Діамед»про зобов’язання звільнити приміщення, були встановлені наступні обставини.

Між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди майна від 01.08.1999 строком дії до 31.12.2000. В період дії договору оренди Київська міська рада прийняла рішення №72/793 від 23.03.2000 та додаток №4 до нього, якими визначено, що нерухоме майно надається в оренду ТОВ «Діамед»строком на три роки, тобто до 23.03.2003, однак оскільки додаткових змін до договору оренди майна стосовно строку дії договору сторони не вносили, тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що договір був укладений сторонами на 1 рік і 5 місяців. В той же час, оскільки орендодавцем у відповідно до ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»не направлялись орендарю повідомлення про припинення договору, тому його дія продовжувалась кожний раз на наступний період: з 01.01.2001 по 31.05.2002, з 01.06.2002 по 31.10.2003 і так далі.

Щодо примірника договору оренди майна від 01.08.1999 наданого відповідачем, згідно з яким термін дії договору оренди встановлений до 01.08.2008 (пункт 10), Київський апеляційний господарський суд встановив, що будь-яких доказів того, що Київська міська рада погоджувала укладання договору оренди на такий термін сторонами не надано.

До матеріалів справи №17/368 доданий лист Головного управління комунальної власності м. Києва Київської державної адміністрації від 24.09.2003, з якого вбачається, що в зв’язку з тим, що ТОВ «Діамед»відмовилось від здійснення розрахунку орендної плати відповідно до встановленої орендної ставки, Головне управління з питань майна м. Києва не погодило договір оренди майна на оренду приміщення площею 32,40 кв.м. у Київській міській клінічній лікарні №3 на три роки.

Висновки Київського апеляційного господарського суду, викладені в постанові суду від 09.08.2006, підтверджені постановою Вищого господарського суду України від 25.10.2006 у справі №30/119-3/2-4/39.

Враховуючи приписи статті 35 ГПК України, суд вважає доведеними ті обставини, що договір оренди майна від 01.08.1999 був укладений між позивачем та відповідачем саме на строк 1 рік і 5 місяців, і оскільки доказів того, що позивач належним чином  повідомляв відповідача про його припинення надано не було, тому договір продовжував діяти з 01.11.2003 по 31.04.2004, з 01.05.2004 по 31.09.2005, з 01.10.2005 по 31.03.2006, з 01.04.2006 по 31.09.2007.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог про визнання недійсним примірнику договору оренди, в якому зазначений строк дії договору оренди до 01.08.2008, суд дійшов висновку про відмову в позові у цій частині, оскільки суду не надано доказів того, що такий договір дійсно укладався між сторонами.

В той же час, суд задовольняє позовні вимоги в частині зобов’язання відповідача не чинити перешкод позивачу в користуванні спірним приміщенням та звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 26, загальною площею 32,4 кв.м. (приймальне відділення) шляхом виселення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що сторони уклали договір оренди терміном до 31.12.2000 (на 1 рік і 5 місяців), а після закінчення терміну дії договору, його дія продовжувалась на наступний строк. Зокрема, в останній раз договір було продовжено з 01.04.2006 по 31.09.2007.

Також в матеріалах справи є листи Київської міської клінічної лікарні №3 від 20.09.2006 та від 31.07.2006, якими позивач повідомляв відповідача про закінчення терміну дії договору оренди з 31.08.2006. Зазначені листи надсилалися позивачем за фактичною та юридичною адресами відповідача.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі закінчення строку дії договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що термін дії договору оренди майна від 01.08.1999 є таким, що закінчився, а тому позовні вимоги Київської міської клінічної лікарні №3 в частині зобов’язання відповідача не чинити перешкод позивачу в користуванні спірним приміщенням та звільнення приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця, 26, загальною площею 32,4 кв.м. (приймальне відділення) шляхом виселення, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати у вигляді державного мита у розмірі 85 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. покладаються на відповідача.

Зайве сплачене позивачем державне мито в розмірі 102 грн. підлягає поверненню позивачу на підставі ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед» (03134, м. Київ, вул. Григоровича-Барського,5, код 21526737) не чинити перешкод Київській міській клінічній лікарні №3 (м. Київ, вул. П.Запорожця,26, код 05415958) в користуванні нежилим приміщенням загальною площею 32,4 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. П.Запорожця,26 (приймальне відділення стаціонару) та звільнити зазначене приміщення шляхом виселення.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед»(03134, м. Київ, вул. Григоровича-Барського,5, код 21526737), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Київської міської клінічної лікарні №3 (м. Київ, вул. П.Запорожця,26, код 05415958) 85 (вісімдесят п'ять) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. В інший частині позову відмовити.

6. Повернути з державного бюджету України на користь Київської міської клінічної лікарні №3 (м. Київ, вул. П.Запорожця,26, код 05415958) зайве сплачене державне мито в розмірі 102 (сто дві) грн., сплаченого на підставі платіжного доручення №670 від 13.06.2007, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №17/368.

7. Видати довідку.

Суддя                                                                                Кролевець О.А.