ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"11" грудня 2007 р.

Справа № 15/257-07-7212

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого                    Картере В.І.

суддів:                              Жекова В.І.,
Пироговського В.Т.

при секретарі судового засідання
-Буравльовій О.М.

за участю представників:

від прокуратури -Афанасьєва І.Г.,

від Миколаївської обласної ради -не
з'явився,

від Миколаївської міської ради
-Левченко О.О.,

від відповідача -Левіт В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційне подання заступника прокурора Миколаївської області

на рішення господарського суду
Одеської області від 11.10.2007р.

по справі № 15/257-07-7212

за позовом прокурора Корабельного
району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної ради та
Миколаївської міської ради

до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Корпорація А енд А”

про стягнення 17 890,40грн.

ВСТАНОВИВ:

03.09.2007р. прокурор Корабельного
району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Миколаївської обласної ради та
Миколаївської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області із
позовом, в якому просив стягнути з ТОВ „Корпорація А енд А” втрати
сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських
угідь для цілей не пов'язаних із веденням сільського господарства, у розмірі 17
890,40 грн., зарахувавши на відповідні рахунки місцевого бюджету Миколаївської
обласної ради - 25% від вказаної суми, а місцевого бюджету м. Миколаїва - 75%
від вказаної суми.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачу для будівництва торговельно-розважального комплексу надано в оренду
земельну ділянку, яка відносилася до сільськогосподарських угідь, однак до
даного часу свупереч приписам ст.207 Земельного кодексу України та п.4 додатку
до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997р. №1279 „Про розміри та
Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського
виробництва, які підлягають відшкодуванню” не відшкодовував відповідні втрати
сільськогосподарського виробництва.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 11.10.2007р. (суддя Петров В.С.) у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність належних доказів
сільськогосподарського призначення відведеної відповідачу земельної ділянки,
пославшись при цьому, також і на приписи ст.20, 38 ЗК України та ст.24 Закону
України “Про оренду землі”.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, прокурор вніс апеляційне подання, в якому просить рішення
господарського суду Одеської області від 11.10.2007р. скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційне подання,
прокурор стверджує про наявність у справі належних доказів цільового
призначення земельної ділянки, що була надана в оренду відповідачу, та
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права,
зокрема - ст.24 Закону України “Про оренду землі” та ст.38 Земельного кодексу
України.

Відповідач надав відзив на апеляційне
подання прокурора, в якому стверджуючи про відповідність оскаржуваного судового
рішення вимогам матеріального та процесуального права, просить його залишити
без змін, а подання заступника прокурора Миколаївської області - без
задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених
в ній фактичних обставин правильність застосування господарським судом першої
інстанції, при прийнятті оскаржуваного рішення, норм матеріального та
процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційне
подання підлягає  частковому задоволенню,
з наступних підстав.

Пунктом 15 рішення Миколаївської
міської ради від 30 червня 2006р. №2/28 затверджено проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки загальною площею 15990 кв.м. під поточне
будівництво, за рахунок земель міста не наданих у власність чи користування, з
віднесенням цієї ділянки до земель підприємств іншого призначення, для
будівництва торговельно-розважального комплексу по пр. Жовтневому в мікрорайоні
“Богоявленьске”.

Цим же пунктом рішення Миколаївської
міської ради визначено, що вказана земельна ділянка має обмеження у
використанні, в тому числі правові -зміна цільового використання.

Попереднє цільове призначення
вказаної земельної ділянки визначено експлікацією земельних угідь Ф.6-зем.
(а.с. 15), яка є додатком до пояснювальної записки, що міститься в матеріалах,
затвердженого пунктом 15 рішення Миколаївської міської ради від 30 червня
2006р. №2/28 проекту землеустрою.

Згідно із вказаною
експлікацією земельних угідь (Ф.6-зем.) земельна ділянка, що виділяється для
будівництва торговельно-розважального комплексу по пр. Жовтневому в мікрорайоні
“Богоявленьске” відноситься до земель населеного пункту не наданих у власність
чи користування, з яких 13599,0 кв. м. складають пасовища, а 1894,0 кв. м.
зелені насадження загального користування.

Однією з умов відведення вказаної
земельної ділянки у вказаному проекті землеустрою, Миколаївське міське
управління земельних ресурсів визначило - здійснення відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва, заподіяних внаслідок вилучення
сільськогосподарських угідь, лист №905/22 від 15.06.06р. (а.с. 10)

Про наявність обмежень, пов'язаних із
зміною цільового призначення земельної ділянки, яка передавалася відповідачу в
оренду для будівництва торгово-розважального комплексу на пр. Жовтневому в
мікрорайоні “Богоявленське” в Корабельному районі м. Миколаєва, Миколаївське
міське управління земельних ресурсів повідомило відповідача листом №924 від
22.06.2006р. (а.с.11).

Отже, наведеними матеріалами справи
підтверджується як попереднє цільове призначення земельної ділянки, що була
відведена відповідачу згідно із п.15 рішення Миколаївської міської ради від 30
червня 2006р. №2/28, так і те, що відповідач до затвердження відповідного
проекту відводу земельної ділянки та укладання договору оренди цієї ж земельної
ділянки, був обізнаний про наявність у нього обов'язку щодо відшкодування втрат
сільськогосподарського виробництва у зв'язку із вилученням земельної ділянки
для використання за іншим цільовим призначенням.

Відтак, висновок місцевого
господарського суду про відсутність належних доказів попереднього цільового
призначення земельної ділянки, що надана відповідачу в оренду, не відповідає
обставинам справи.

В даному випадку є помилковим
посилання місцевого господарського суду на приписи ст.38 ЗК України, оскільки
вказана норма права визначає ознаки земель житлової та громадської забудови як такі,
що розташовані в межах населених пунктів, однак жодним чином не визначає, що
всі земельні ділянки в межах населених пунктів відносяться до таких земель і не
виключає знаходження у межах населених пунктів земель іншого цільового
призначення: промисловості, транспорту, зв'язку, оборони, природоохоронних,
оздоровчих, рекреаційних і таке інше, в тому числі сільськогосподарського
призначення.

Також, недоречним є посилання
місцевого господарського суду на приписи ст.24 Закону України “Про оренду землі”,
оскільки чинне законодавство не містить вимог щодо включення до договору оренди
умов щодо здійснення відшкодування втрат від вилучення земельної ділянки для
використання за цільовим призначенням, визначеним у договорі оренди.

Умови відшкодування втрат
сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва визначені ст. 207
Земельного кодексу України, а у відповідності з п.4 додатку до Постанови
Кабінету Міністрів України від 17.11.1997р. №1279 „Про розміри та Порядок
визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які
підлягають відшкодуванню”, провадиться юридичними та фізичними особами в
двомісячний термін після затвердження, в установленому порядку, проекту
відведення їм земельних ділянок.

Наданий у підтвердження позовних
вимог розрахунок розміру втрат сільськогосподарського виробництва (а.с.13) у
сумі 17890,40 грн. складений із дотриманням вимог ст. 207 ЗК України.

Відповідач не здійснив у визначений
законодавством строк відшкодування втрат сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва у зв'язку з чим у господарського суду наявні
правові підстави для стягнення вказаних втрат з відповідача.

Однак, позовні вимоги в частині
розміру відсотків втрат сільськогосподарського виробництва, що підлягають
стягненню на користь місцевого бюджету м. Миколаєва, не відповідають приписам
ст.209 ЗК України, відповідно до якої, втрати сільськогосподарського
виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь підлягають
відшкодуванню і зарахуванню на спеціальних рахунок міської ради у розмірі 60%.

Відповідно до приписів вказаної
правової норми 15% втрат сільськогосподарського виробництва підлягають
зарахуванню на спеціальний рахунок районних рад, однак відповідних позовних вимог
не було заявлено і не було надано ніякого обґрунтування, щодо зарахування
вказаних коштів на користь місцевого бюджету м. Миколаєва.

Чинне законодавство не передбачає
стягнення розміру втрат сільськогосподарського виробництва на користь інших,
ніж визначено ст. 209 ЗК України, місцевих бюджетів, у зв'язку з чим,
апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції
про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення
на користь місцевого бюджету м. Миколаєва 15% втрат сільськогосподарського
виробництва, що складає 2683,56 грн.

Що стосується позовних вимог про
стягнення на користь обласного бюджету м. Миколаєва 25% втрат
сільськогосподарського виробництва, то ця вимога є обґрунтованою, оскільки
відповідає приписам ст.209 ЗК України, відповідно до якої, втрати
сільськогосподарського виробництва, зумовлені вилученням сільськогосподарських
угідь підлягають відшкодуванню і зарахуванню на спеціальних рахунок обласної
ради у розмірі 25%.

Враховуючи викладене,
оскаржене рішення підлягає відповідній зміні у зв'язку з невідповідністю
висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-105 ГПК
України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської
області від 11.10.2007р. змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Корпорація А енд А”:

- на користь місцевого бюджету
Миколаївської обласної ради відшкодування втрат сільськогосподарського
виробництва у сумі 4472,60 грн. (25%);

- на користь місцевого бюджету
Миколаївської міської ради відшкодування втрат сільськогосподарського
виробництва у сумі 10734,24грн. (60%);

В решті позову відмовити.

В доход Державного бюджету України
стягнути з ТОВ „Корпорація А енд А” державне мито у сумі 228,11грн. в тому
числі за перегляд рішення у апеляційному порядку, та витрати на ІТЗ судового
процесу у сумі 118 грн.

Доручити господарському суду Одеської
області видати відповідні накази.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК
України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя:
В.І. Картере

Судді:
В.І. Жеков

В.Т.
Пироговський

Повний текст постанови підписаний
14.12.2007р.