СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

12.12.2007

Справа №2-2/14768-2007

За позовом: ТОВ «Мережа сервісних
станцій «Тідісі - Дальнобой» (юр.адреса: 07400, Київська обл., м.Бровари,
вул..Незалежності. 24, фактична адреса: 02089, м.Київ, вул..Радистів, 73а)

До відповідача: СПД
ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

Про стягнення 15 895грн.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Чуйко, представник,
довіреність у справі.

Від відповідача : не з'явився.

Суть спору:

Позивач - ТОВ «Мережа сервісних
станцій «Тідісі - Дальнобой» звернувся
до Господарського суду АР Крим  з
позовом до відповідача -  СПД
ОСОБА_1про  стягнення 15 895грн., з яких
12 227грн. сума заборгованості та 3 668грн сума штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
10.11.2006р між сторонами був укладений договір поставки №523/2006. У виконання
умов договору позивачем було поставлено відповідачу товару на загальну суму 17
166грн. Відповідач у визначені договором строки здійснив оплату за отриманий
товар лише частково, таким чином за відповідачем склалась заборгованість у
розмірі 12 227грн. Позивач, 14.05.2007р., спрямував на адресу відповідача
вимогу сплатити заборгованість у розмірі 12 227грн та штраф у розмірі 3 668грн
у строк до 02.07.2007р. Відповідач заборгованість не погасив та відповідь на
претензію не надав, що і стало підставою для звернення позивача з позовною заявою
до суду.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, витребувані судом документи у тому числі відзив на позов не надав,
про день та час слухання справи був повідомлений належним чином: рекомендованою
кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст.
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд
встановив:

Між сторонами був укладений договір
поставки № 523 від 10.11.2006р., відповідно до якого, позивач зобов'язався в
порядку та на умовах, визначених договором поставити відповідачу автомобільні
товари, згідно асортименту вказаного у специфікації до договору, а відповідач
зобов'язався придбати замовлений товар і оплатити його вартість відповідно до
умов наведеного договору(п.п.1.1 договору).

Ціна та загальна вартість договору
сторонами передбачена у розділі №2 договору.

Відповідно до п.2.2 наведеного
договору, ціна товару, його кількість та асортимент по кожній поставці вказані у
видаткових накладних, які є невід'ємною
частиною договору.

Порядок розрахунків наведений у
розділі №3 договору.

Відповідно до п.3.2 договору,
підставою для оплати є рахунок, видаткова та податкова накладна, які надаються
постачальником покупцю.

Згідно з п.3.1 договору, оплата за
товар здійснюється шляхом авансового перерахування грошових коштів покупцем на
розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 14,29% від вартості, вказаної у
додатках до договору, які є невід'ємною його частиною, та наступної помісячної
оплати, відповідно з графіком визначеним додатками до вищенаведеного договору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає
поняття зобов'язання та підстави його виникнення.  Зобов'язанням є  правовідношення,  в
якому  одна  сторона (боржник)   зобов'язана
вчинити   на   користь
другої  сторони (кредитора) певну
дію (передати  майно,  виконати
роботу,  надати послугу,  сплатити
гроші  тощо) або утриматися від
певної дії,  а кредитор має право вимагати
від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав,  встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст.  526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору
та  вимог  цього
Кодексу,  інших актів цивільного
законодавства,  а за відсутності таких
умов та вимог -  відповідно до  звичаїв
ділового  обороту  або
інших  вимог,  що
звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням,
виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

На виконання вищенаведеного договору, позивач
здійснив поставку товару відповідачеві на суму 17166грн., що підтверджується
матеріалами справи, у тому числі видатковими накладними, №ЕДО11100013 від
11.11.2006р., №ЕДО11100014 від 11.11.2006р., №ЕДО11100015 від 11.11.2006р.,
рахунок-фактурою №ЕДО-1110005 від 10.11.2006р., податковою накладною, але
відповідач отриманий товар сплатив частково, на момент звернення позивача з
позовом у суд заборгованість склала 12227грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України на
відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або
необґрунтованості позовних вимог, тоді як він такі в суд не представив.

Вимога про стягнення заборгованості у розмірі
12227грн. обґрунтована, підтверджується матеріалами справи та підлягає
задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного
боргу, заявлена вимога про стягнення штрафу у розмірі 3668 грн.

Стаття 549 ЦК України визначє наступне: 1.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник
повинен  передати  кредиторові
у  разі  порушення боржником зобов'язання.

2. Штрафом є неустойка,  що
обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

3. Пенею  є  неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного
грошового  зобов'язання  за
кожен   день прострочення
виконання..

Угода по забезпеченню виконання
зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Відповідно до п.10.2 наведеного
договору, за неналежне або несвоєчасне виконання зобов'язань відповідно до
п.п3.1.1, 3.1.2, цього договору відповідач повинен сплатити позивачу штраф у
розмірі 30% від загальної вартості невиконаного зобов'язання.

Але, вимога про стягнення штрафу не
підлягає задоволенню тому, що позивачем не подано доказів пред'явлення
відповідачу  рахунків та податкових
накладних, наявність яких обов'язкова для проведення розрахунків, що
передбачено п.3.2 договору. Наявність рахунку фактури та податкової накладної,
на які посилається позивач, не є доказом пред'явлення відповідачу цих
документів.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по оплаті держмита,
інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на сторони
пропорційно задоволеним вимогам.

У засіданні суду, що відбулося 06.12.2007р., була оголошена перерва на
12.12.2007р., для підготовці рішення, представники сторін явку не забезпечили.

Рішення оголошено 12.12.2007р.

Керуючись ст.ст.49,77,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з СПД ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
код ЄДРПОУ НОМЕР_1,ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ТОВ «Мережа сервісних станцій
«Тідісі - Дальнобой» (юр.адреса: 07400, Київська обл., м.Бровари,
вул..Незалежності. 24, фактична адреса: 02089, м.Київ, вул..Радистів, 73а, п/р
6900 в АКІБ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005 Код
Свід.плат. ПДВ №13640649) 12227грн. боргу, 122грн.27коп. держмита, 90грн.76коп.
витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3. У стягненні штрафу у розмірі
3668 грн.  відмовити.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго
В.І.