ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2007                                                                                   Справа № 22/175-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Джихур О.В.

при секретарі судового засідання: Лазаренко П.М.

за участю представників сторін:

від позивача -  Вдовенко М.В., довіреність № 85-161 юр  від 20.06.07;

від відповідача 1 -  Шляєв І.В., довіреність № 74  від 01.01.07,

Селяков О.В., довіреність № 785  від 20.07.07;

від відповідача 2 –не з”явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 58);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   відкритого акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м. Авдіївка Донецької області  на рішення господарського суду Дніпропетровської  області від 03.07.2007 року  у справі № 22/175-07

за позовом   відкритого акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

до   1- державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

2- відкритого акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", м. Авдіївка Донецької області

про   стягнення 7177,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 03.10.2007 року, за згодою позивача та відповідача-1, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відкрите акціонерне товариство “АрселорМіттал Кривий Ріг”, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області (яке є правонаступником відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг”) звернулось з позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ,  відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод”, м. Авдіївка Донецької області про стягнення 7177,46 грн. вартості коксового дріб”язку, якій надійшов за залізничною накладною № 49232465.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2007 року по  справі № 22/175-07 (суддя Пуппо Л.Д.) позовні вимоги задоволені за рахунок обох відповідачів, оскільки вантажовідправник –відкрите акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод”, завантажив, а залізниця подала під навантаження технічно несправний вагон.

Не погодившись із рішенням, відкрите акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод” подало до суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині стягнення з нього половини вартості недостачі коксового дріб”язку скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки залізниця могла виявити комерційну несправність вагону при навантаженні, у зв”язку з чим повинна нести відповідальність у повному обсязі.

Відкрите акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг" вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" також  вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкрите акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод” за залізничною накладною № 49232465 відвантажило на адресу відкритого акціонерного товариства “Міттал Стіл Кривий Ріг” коксовий дріб”язок. Видача вантажу вантажоодержувачу здійснювалась залізницею відповідно до статті 52 Статуту залізниць України з перевіркою маси вантажу. При цьому виявлена недостача, що підтверджується комерційним актом від 03.04.2007 року № АЭ 022715/245.

Оплата продукції позивачем підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Частинами 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором перевезення вантажу, одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі.

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частинами 1, 2 статті 924 Цивільного кодексу України встановлено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачу, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталося внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажів у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти, сталося не з його вини.

Згідно зі статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 Статут залізниць України (далі Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складаються станціями залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення, в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до статті 111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, коли вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Як вбачається з наданого позивачем комерційного акту, який складений відповідно до Правил складання актів, затверджених  наказом Міністерства транспорту України 28.05.02 № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02 № 567/6855, вантаж прибув у несправному вагоні, з течею вантажу.

Згідно до частини другої пункту 1 Правил складання актів  у необхідних випадках можуть складатися акти про технічний стан вагона або контейнера (додаток 2).

Залізницею складений Акт про технічний стан вагона від 03.04.2007 року, відповідно до якого між другим люком та хребтовою балкою –щілина довжиною 500х30 мм. Між шостим люком та пром.балкою вагону щілина довжиною 400х30мм. Щілини закладені. Несправність старого походження, вантажовідправник несправність бачити міг.

Згідно до статті 31 Статуту залізниць України залізниця зобов”язана подавати під завантаження справні вагони, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках – продезінфіковані вагони та контейнери.

Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається:

вагонів –відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами.

Отже вантажовідправник -  відкрите акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод” повинен був перевірити поданий залізницею під навантаження вагон на придатність його в комерційному відношенні для перевезення коксового дріб”язку.

Оскільки, як зазначено у Акті про технічний стан вагону від 03.04.2007 року, несправності (щілини у вагоні), які призвели до витікання вантажу виникли у процесі експлуатації вагону, вантажовідправник повинен був відмовитися від використання несправного вагону.

Так як несправність виникла при експлуатації вагона, вбачається вина і   залізниці у подачі несправного вагону під навантаження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність вини в недостачі обох відповідачів, і покладання на них відповідальності. Підстави для скасування рішення, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-103, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2007 року по справі № 22/175-07 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           О.М.Лисенко

Суддя                                                                                 О.М.Виноградник

Суддя                                                                                 О.В.Джихур