ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.07                                                                                        Справа №  22/305/07

Суддя

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Універсальна лізингова компанія” (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 12; 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8)

до товариства з обмеженою відповідальністю “Адіс” (69000, м. Запоріжжя, вул. Брянська, 12)

про стягнення 41629,75 грн.

Суддя        Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Козак О.Д., довіреність № 398 від 26.10.2007 р.;

від відповідача: Борзенок А.Д., протокол № 1 від 25.07.2003 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Первісно заявлені позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Адіс” на користь товариства з обмеженою відповідальністю  “Універсальна лізингова компанія” заборгованості за лізинговими платежами у сумі 38813,02 грн., 1825,44 грн. пені, 663,14 грн. інфляційних витрат, 328,15 грн. три відсотки річних, всього 41629,75 грн..

Ухвалою суду від 31.07.2007 р. порушено провадження у справі № 22/305/07, судове засідання призначено на 28.08.2007 р..

У судове засідання представник позивача не з’явився, витребувані судом ухвалою від 31.07.2007 р. документи не надав. Ухвалою в.о. голови господарського суду Запорізької області від 28.08.2007 р. строк розгляду справи продовжено на один місяць –до 31.10.2007 р. Розгляд справи відкладався до 29.10.2007 р..

У судовому засіданні 29.10.2007 р. представником позивача надано суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за лізинговими платежами у сумі 57030,53 грн., 4225,30 грн. пені, 3795,19 грн. інфляційних втрат, 778,12 грн. 3% річних, всього 65829,14 грн.. Судом дана заява прийнята до розгляду. Встановлено, що дана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів та приймається судом. Судом розглядаються збільшені позовні вимоги.

У судовому засіданні 29.10.2007 р. розгляд справи завершено, в порядку ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представників сторін.

За клопотанням відповідача розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 22, 551, 624 ЦК України, ст. 193 ГК України та положеннями договору фінансового лізингу № 01-05/06-ОБ від 28.02.2006 р., пояснив суду, що 28.02.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір фінансового лізингу № 01-05/06-ОБ, відповідно до якого позивач зобов’язався передати відповідачу відповідне обладнання для виготовлення пластмасових виробів у фінансовий лізинг, а відповідач зобов’язався своєчасно сплачувати лізингові платежі за отримане майно відповідно до графіку платежів.

Позивач стверджує, що він виконав свої зобов’язання за даним договором у повному обсязі, поставивши відповідачу майно. Але відповідач не виконав грошові зобов’язання за договором, у зв’язку з чим у нього з’явилась заборгованість у сумі 57030,53 грн.

Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялися вимоги, в яких він пропонував відповідачу погасити заборгованість в добровільному порядку. Відповідач на дані вимоги не відреагував.

Посилаючись на ст.ст. 551, 624 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача, окрім 57030,53 грн. основного боргу, також 4225,30 грн. пені, 778,12 грн. 3% річних, 3795,19 грн. інфляційних витрат.

Відповідач у судовому засіданні в усній формі визнав позовні вимоги у повному обсязі та просить суд задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

правовідносини сторін врегульовані договором фінансового лізингу № 01-05/06-ОБ від 28.02.2006 р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю “Універсальна лізингова компанія” (лізингодавець, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю “Адіс” (лізингоодержувач, відповідач у справі), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов’язався надати в платне володіння та користування на умовах фінансового лізингу відповідачу майно, характеристики якого вказані у специфікації до даного Договору, для підприємницьких цілей відповідача на визначений строк за умови сплати останнім періодичних лізингових платежів.

На виконання вимог договору позивач надав відповідачу у володіння та користування майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 27.06.2006 р., підписаним обома сторонами, та довіреністю серії ЯМЗ № 147060 від 27.06.2006 р..(копії в матеріалах справи).

Відповідно до п. 3.1 Договору відповідач виплачує позивачу лізингові платежі відповідно до графіку сплати лізингових платежів з наступним корегуванням на зміну курсу гривні до долару США. Відповідно до графіку сплати лізингових платежів вони повинні здійснюватись відповідачем 14 числа кожного місяця.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Встановлено, що у відповідача за період часу з 14.07.2006 р. по 14.10.2007 р. виникла заборгованість по Договору у розмірі 57030,53 грн. Відповідач документальних доказів погашення боргу суду не надав.

Статтею ст. 193 ГК України, зокрема п.п. 1, 7 встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

У відповідності до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що у порушення вищевикладених вимог відповідач не виконав своє грошове зобов’язання по сплаті лізингових платежів за Договором фінансового лізингу.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 57030,53 грн. основного боргу за період з 14.07.2006 р. по 14.10.2007 р. обґрунтована, підтверджується матеріалами по справі та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

За загальний період з 14.07.2006 р. по 14.10.2007 р. позивачем  нараховано відповідачу 778,12 грн. 3% річних та 3795,19 грн. інфляційних витрат.

Крім того, відповідно до п. 11.2.1 Договору відповідач за порушення обов’язку із своєчасної сплати лізингових платежів, передбачених Договором, сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від непогашеної заборгованості за лізинговими платежами за кожен день прострочення та відшкодувати всі збитки, завдані цим позивачу, понад вказану пеню. На підставі цього позивачем за прострочення виконання грошового зобов’язання також нараховано відповідачу 4225,30 грн. пені. Розрахунки зазначених сум перевірені у судовому засіданні та визнані такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК  України судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Адіс” (69000, м. Запоріжжя, вул. Брянська, 12; п/р 0295 в ЗФ АКБ “Форум” в м. Запоріжжя, МФО 313913, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Універсальна лізингова компанія” (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 12; 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; п/р 0301 в АКІБ “УкрСиббанк”, МФО 351005, )  57030(п’ятдесят сім тисяч тридцять) грн. 53 коп. основного боргу, 3795(три тисячі сімсот дев’яносто п’ять) грн. 19 коп. інфляційних витрат, 778 (сімсот сімдесят вісім) грн. 12 коп. три відсотки річних, 4225 (чотири тисячі двісті двадцять п’ять) грн. 30 коп. пені, 658 (шістсот п’ятдесят вісім) грн. 30 коп. - витрат на сплату державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн.. 00 коп. витрат на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 19.11.2007 р..

Суддя                                                                              Ю.О. Скиданова