ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

22.11.07                                                                                           Справа№ 13/315А

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,   при секретарі Щигельській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ПП „Еко-Плюс”, м.Львів

до відповідача: ДПІ у Личаківському районі м.Львова, м.Львів

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/6177 від 31.03.06р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Лобанов І.І. –директор, Сисюк А.Ф. –представник

Від відповідача: Саковець В.П. –ст.держ.под.інсп.

Відкрито провадження у справі за позовом ПП „Еко-Плюс”, м.Львів до ДПІ у Личаківському районі м.Львова, м.Львів про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/6177 від 31.03.06р.

Представниками позивача в судовому засіданні позов підтримано з підстав, викладених у позовній заяві.

Представником відповідача позов заперечено з підстав, викладених у відзиві на позов.

З”ясовано:

на підставі направлення № 319 від 27.03.2006 р. виданого ДПІ у Личаківському районі, в період 27 березня 2006 р. працівниками ДПІ у Личаківському районі була проведена позапланова документальна перевірка ПП  „Еко-Плюс” за серпень 2005р., за наслідками якої складено акт №100/23-0/32053619 від 27.03.2006 р., в якому встановлено порушення вимог п.1.8 ст.1,п.п.7.4.1 п.7.1 ст.7, п.п.7.7.5. п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97-ВР від 03.04.1997р., які призвели до безпідставного включення до податкового кредиту ПДВ в вересні 2005р. на суму 13619,29грн. та видано податкове повідомлення-рішення №/0/6177 від 31.03.2006 року, яким ПП «Еко-Плюс»зменшено бюджетне відшкодування ПДВ на суму 13619,29 грн. та нараховано штрафні санкції в сумі 5986,68 грн.

Позивачем вважається податкове повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню, оскільки: у серпні 2005 року між ПП «Еко-Плюс»та ТзОВ «Спецторгпроект»мали місце договірні відносини, відповідно до яких ТзОВ «Спецторгпроект»повинно було поставити товар ПП „Еко-Плюс”, а ПП „Еко-Плюс” прийняти та оплатити його. Взаємні зобов'язання за згаданими договірними відносинами виконані повністю .

Пп..7.2.1 п.7.2 ЗУ „Про ПДВ” передбачено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю   податкову  накладну,   що  має  містити  необхідні   відомості.   У податкових      накладних, виданих ТзОВ «Спецторгпроект»дотримані усі вимоги їх оформлення, передбачені згаданим вище підпунктом. Окрім цього, податкові накладні виписані у повній відповідності до вимог п.2, п.5 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. №165 .

Відповідно до пп..7.2.4. п.7.2. ст.7 ЗУ «Про ПДВ»право на нарахування

податку та складання податкових накладних надається виключно особам,

зареєстрованим як платник податку у порядку, передбаченому ст.9 згаданого

закону.

Пунктом 9.3 ст.9 ЗУ «Про ПДВ»передбачено, що особи, які підпадають під визначення п2.3 ст.2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання). Факт реєстрації ТзОВ «Спецторгпроект»як платника податку встановлено зустрічною перевіркою податкового органу.

Згідно з пп..7.4.5 п.7.4 ст.7 ЗУ „Про ПДВ”, не підлягають включенню до складу податкового  кредиту  суми  сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг),  не підтверджені податковими  накладними  чи  митними  деклараціями. У  даному випадку,  віднесення  ПП „Еко-Плюс”  суми  в розмірі 13619,29грн. до складу податкового кредиту було здійснено на підставі податкової накладної, що не суперечить пп..7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону.

Відповідачем вказується, що в ході позапланової перевірки позивача було направлено запит на проведення зустрічної перевірки по питанню підтвердження податкового кредиту за серпень 2005 року на суму ПДВ 13619,29 грн. до ДПІ у Франківському районі м.Львова по ТзОВ «Спецторгпроект». Згідно отриманої відповіді від 07.12.2005р. №240387/23-0, взаєморозрахунки між ПП «Еко-Плюс»та ТзОВ «Спецторгпроект»підтверджено, постачальником є ТзОВ БП «Авангард». Крім того, в вищезагаданому листі вказано, що підприємство ТзОВ «Спецторгпроект»співпрацює з СПД з ознаками фіктивності. ДПІ у Личаківському районі м. Львова направлено запит до ДПІ у Солом'янському районі м. Києва на проведення зустрічної перевірки ТзОВ БП «Авангард». Згідно відповіді (інформаційна довідка від 16.03.2006 р. №2797/7/16-201) у ТзОВ БП «Авангард»в серпні 2005р. податкові зобов'язання відсутні і дане підприємство не знаходиться за юридичною та фактичною адресою.

Отже, як зазначається відповідачем, ненадходження податку на додану вартість є наслідком того, що, згідно зустрічних перевірок до виробника (на ІІ-му ланцюгу), постачальник ТзОВ БП «Авангард», який повинен був відобразити відповідні суми податку на додану вартість в податковій декларації з ПДВ в рядку "податкове зобов'язання" та сплатити до бюджету у відповідному періоді суми податку, не задекларувало та не сплатило ПДВ за серпень 2005 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши зібрані по справі докази, господарський  суд відзначає наступне:

у відповідності до ст. 7 п. 7.4 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року за № 168/97-ВР та Наказу ДПА України від 24.04.2003 року №196/ДКС "Щодо здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість юридичним особам", обов'язковим є проведення документальних перевірок декларацій з податку на додану вартість поданих платниками ПДВ. При цьому, в першу чергу документальній перевірці підлягають суми, заявлені до відшкодування на рахунок платника податку чи в рахунок погашення інших податків, зборів (обов'язкових платежів), які зараховуються в Державний бюджет України, потім - в рахунок майбутніх платежів.

Згідно п. 8.1 Наказу ДПА України від 24.04.2003 року №196/ДКС "Щодо здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість юридичним особам", обов'язковим є проведення документальних перевірок декларацій з податку на додану вартість поданих платниками ПДВ. При цьому, в першу чергу документальній перевірці підлягають суми, заявлені до відшкодування на рахунок платника податку чи в рахунок погашення інших податків, зборів (обов'язкових платежів), які зараховуються в Державний бюджет України, потім - в рахунок майбутніх платежів.

Пункт 8.3 Наказу встановив обов'язок ОДПС забезпечити в ході документальної перевірки заявленого до відшкодування ПДВ проведення зустрічних перевірок основних постачальників (до виробника чи імпортера товарів, робіт, послуг), при цьому обов'язковим перевіркам підлягають СПД, в яких платником податку, який перевіряється за місяць придбані товари (роботи, послуги), де суми ПДВ складають: 10 тис. грн.. і більше при заявленій до відшкодування сумі ПДВ до 200 тис. грн..; 20 тис. грн.. і більше при заявленій до відшкодування сумі ПДВ до 400 тис. грн..; 30 тис. грн.. і більше при заявленій до відшкодування сумі ПДВ до 1000 тис. грн..; 50 тис. грн.. і більше при заявленій до відшкодування сумі ПДВ до 1000 тис. грн.

Згідно з п.3.4 Порядку заповнення та подання податкової декларації по податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.97р. №166 (у редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 18.04.01р. №170) платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов”язання, яку зазначає у декларації. Дані, наведені у декларації, мають відповідати даним бухгалтерського обліку платника та даним книг податкового обліку.

Відповідно до ст.11 ЗУ “Про державну податкову службу в Україні”, органи державної податкової служби здійснюють, зокрема, перевірку бухгалтерськиї книг, звітів, кошторисів, декларацій.

Вищезазначені акти чітко передбачають те, що дані податкової декларації повинні бути перевірені щодо достовірності зазначених в них відомостей про суму податкового кредиту та суму податкового зобов'язання декларанта за відповідний податковий період.

Саме на підставі даних таких перевірок робляться висновки про те, чи має право підприємство на відшкодування сум ПДВ, який згідно з відповідною податковою декларацією платника податку підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

В свою чергу, Закон України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року за № 168/97-ВР, зокрема п. п.7.4.5. п.7.7 ст.7, встановлює, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг).

Згідно п. п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року за № 168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації. Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом, який підтверджує сплату платником податку певної суми ПДВ. Саме податкова накладна є тим документом, який свідчить про наявність однієї з подій, яка згідно п. п. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.1997 року за № 168/97-ВР, є підставою виникнення податкового кредиту: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають продажу, а у разі продажу товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку.

У пункті 1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97-ВР зазначено, що бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку на додану вартістьу випадках, визначених Законом.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97-ВР, податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Згідно з п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 цього ж Закону суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України та використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом.

Вказані норми права встановлюють, що однією з обов’язкових підстав включення сум податку до податкового кредиту з податку на додану вартість, є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Отже, включенню до податкового кредиту підлягають лише суми ПДВ, які сплачені до бюджету. Це випливає з самої суті податку, його основної функції – формування доходів Державного бюджету України (п.19 ст.1, ст.9 Бюджетного кодексу України), а також з поняття платника податку на додану вартість, як особи, яка зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем (п.1.3 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” №168/97-ВР).

Проте, ТзОВ БП «Авангард»не задекларувало податкове зобов’язання та не сплатило ПДВ до бюджету.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст.122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.В адміністративному позові відмовити повністю.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя