ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2007 р.                                                           Справа № 13/519-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Закритого акціонерного товариства "Санаторію-профілакторію "Золоті піски"

до Державної податкової інспекції у Генічеському районі

за участю представників:

позивача – Александрова Ю.Ю., Федотікової В.В.

відповідача –Богодух Т.Є., Пономаренко І.В.,

про скасування рішення № від  4 жовтня 2007 р. про застосування штрафних санкцій в розмірі 350750 грн,

в с т а н о в и в:

Відповідно до позовної заяви вимоги ґрунтуються на незаконності прийнятого рішення з тих підстав, що відповідачем  не враховано положення статті 1 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а також статті 9 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, відповідно до яких реалізація власних основних фондів не є розрахунковою операцією, яка підлягає фіксуванню та проведенню через реєстратор розрахункових операцій.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на законність прийнятого рішення, оскільки, на думку відповідача, при перевірці було виявлено реалізацію товару без застосування реєстратора розрахункових операцій, що є порушенням положень статті 3 названого  Закону.

Розгляд справи проведено в судових засіданнях, що відбулися 20, 29 листопада, а також 4 грудня поточного року. За результатами розгляд справи судом оголошено вступну та резолютивну частину даної постанови.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що в період з 10 по 20 вересня 2007 року працівниками Державної податкової інспекції у Генічеському районі Херсонської області проведено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання закритим акціонерним товариством „Санаторій –профілакторій „Золоті піски” вимог податкового, валютного та іншого законодавства, за результатами якої складено відповідний акт перевірки  № 64/23-1/21301473  від 24 вересня 2007 року (а.с. 8-39). За змістом даного акту податковим органом серед іншого було перевірено виконання позивачем положень Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (пункт 3.1.7. акту перевірки).

Зокрема, під час перевірки податковою інспекцією встановлено факт  реалізації позивачем, як суб’єктом господарської діяльності, іншому суб’єкту основних засобів та металобрухту  на загальну суму 70150 грн без застосування при цьому реєстратора розрахункових операцій та з оформленням прибуткових касових ордерів про отримання грошових коштів в касу підприємства. Так, позивачем оформлено прибуткові касові ордери: 1) № 5 від 22.01.07 на суму 2500 грн; 2) № 1 від 11.01.07 на суму 3000 грн; 3) № 4 від 18.01.07 на суму 8000 грн; 4) № 6 від 25.01.07 на суму 3050 грн; 5) № 7 від 29.01.07 на суму 14800 грн; 6) № 10 від 13.02.07 на суму 550 грн; 7) № 8 від 06.02.07 на суму 2500 грн; 8) № 12 від 19.02.07 на суму 2350 грн; 9) № 14 від 22.02.07 на суму 26500 грн; 10) б/н від 20.02.07 на суму 1375 грн; 11) б/н від 05.03.07 на суму 4525 грн.

Поряд з цим судом встановлено, що названі прибуткові касові ордери були оформлені позивачем щодо отримання грошових коштів при продажу власного майна підприємства і металобрухту за накладними та актами приймання-передачі, а саме продажу: культиватора КПЄ-6П(Д); культиватора КГС; 4-х сівалок СЗ-3,6; зчіпки СПГ; зчіпки СП-8; жатки ЖВП-:,4; зернопоргузчика; трактора МТЗ-82.1.; трактор МТЗ-82; зварювального генератора; оприскувача ОПШ; трактора ДТ-75 АС; вагончика, плуга ПЛН-9-35; трактора Т-150К; металобрухту (ємностей); сівалки; трактора К-700А; вагончика.

При цьому податковим органом зроблено висновок про допущене підприємством порушення  пункту 1 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, а саме не проведення готівкового розрахунку через реєстратор розрахункових операцій.

За результатами проведеної перевірки податковою інспекцією 4 жовтня 2007 року прийнято рішення № про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 350750 грн (а.с. 6).

Основні засади функціонування та діяльності державної податкової служби в Україні визначені Законом України „Про державну податкову службу в Україні” (надалі Закон № 509-ХІІ).

Зокрема, статтею 1 названого Закону встановлено, що до системи органів державної податкової служби належать: Державна податкова адміністрація України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 509-ХІІ Державна податкова адміністрація України серед іншого виконує безпосередньо, а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов’язану із здійсненням контролю за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.  Крім того, за пунктом 2 частини 1 статті 11  даного Закону здійснення такого контролю віднесено до прав органів державної податкової  служби.

Безпосередньо правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (надалі Закон № 265/95-ВР).

Так, статтями 15 та 16 цього Закону встановлено, що контроль за додержанням суб’єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України. Контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Таким чином, на підставі викладених правових позицій слідує висновок про наявність у податкових органів права на проведення перевірок, які можуть носити плановий або позаплановий характер, щодо контролю за додержанням суб’єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги).

Випадки застосування реєстраторів розрахункових операцій передбачено статтею 1 Закону № 265/95-ВР. Так, реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Поряд з цим, статтею 2 Закону № 265/95-ВР надано визначення реєстратора розрахункових операцій, яким є пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо. При цьому розрахунковою операцією являється приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

За статтею 3 названого Закону визначено порядок розрахунків  суб’єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Зокрема, за пунктами 1 та 2 цієї статті такі суб’єкти зобов’язані серед іншого проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, а також видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

З викладених правових позицій слідує висновок, що застосування реєстратора розрахункових операцій пов’язане зі здійсненням суб’єктом господарювання саме господарської функції щодо продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Проте, в даному випадку здійснена позивачем реалізація основних засобів не є господарською функцією щодо продажу товарів у сфері торгівлі, оскільки основні фонди відповідно до статті 8 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” не є продуктом власного виробництва, метою виготовлення якого була б його подальша реалізація.

Аналогічне сприйняття правових норм викладене в листі Державної податкової адміністрації України від 18 листопада 2004 року № 10413/6/23-2119 „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій при продажу основних фондів.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин спірне рішення не відповідає діючому законодавству, оскільки прийняте без врахування вказаних вище норм, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням пункту 1 частини 2 статті 162 КАС України, відповідно до якої у разі задоволення позовних вимог суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень і про скасування або визнання нечинним такого рішення.

Приймаючи до уваги той факт, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3,40 грн державного мита підлягає  відшкодуванню з державного бюджету.

На підставі  зазначених правових норм та керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати рішення Державної податкової інспекції у Генічеському районі № від  4 жовтня 2007 р. про застосування  до закритого акціонерного товариства „Санаторію –профілакторію „Золоті піски” штрафних санкцій в розмірі 350750 грн.

Стягнути з державного бюджету на користь закритого акціонерного товариства „Санаторію –профілакторію „Золоті піски” (розташованого за адресою: Херсонська область, Генічеський район, с. Щасливцево, розрахунковий рахунок 9001 в філії „Херсонська дирекція” АТ „Індекс банк”, МФО 352703, код 21301473) компенсації по сплаті державного мита в розмірі 3,40 грн.

Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили  після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не подана у 20-денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –5 грудня 2007 року

Суддя                                                                  М.К. Закурін