ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2007
Справа №2-15/12383-2007

За позовом Підприємства «Динамо-Крим» (95034, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Декабристів, 21, ідентифікаційний код 31367909)

До відповідача Приватного підприємства «Порт» (95001, АР Крим, м. Сімферополь, вул.. Нижньогоспітальна, 26/10, ідентифікаційний код 31553072)

Про стягнення 8032,72 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А.Іщенко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Мельникова А.Є., довіреність № 56 від 07.06.2007 р.., у справі

Від відповідача – Полевік І.М., довіреність б/н від 02.10.2007 р., у справі

Обставини справи: Підприємство «Динамо-Крим» звернулося з позовом до Господарського суду АР Крим до відповідача Приватного підприємства «Порт» про стягнення 8032,72 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх договірних зобов’язань щодо оплати орендної плати з урахуванням її індексації за період з 01.05.2004 р. по 01.05.2007 р.,  в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 8032,72 грн., що і стало приводом для звернення Підприємства «Динамо-Крим»  з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позов проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що відповідачем здійснювалася оплата у повному обсязі відповідно до умов договору, тобто відповідно до виставлених позивачем рахунків. Отже, на 01.08.2007 р. заборгованість відповідача перед Підприємством «Динамо-Крим» відсутня.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

25.12.2003 р. між Підприємством «Динамо-Крим» (Орендодавець) (позивач) та Приватним підприємством «Порт»  (Орендар) (відповідач) був укладений договір оренди нежитлового приміщення. (а.с. 16-18)

Згідно з пунктом  1.1 Договору Орендодавець зобов’язується надати Орендарю в оренду приміщення сауни, розташоване за адресою : 95034, м. Сімферополь, вул.. Декабристів, 21, загальною площею 249 кв. м, згідно акту приймання-передачі та забезпечити Орендарю Вільний доступ у зазначене приміщення.

Відповідно до пункту 2.1 Договору орендоване приміщення надається Орендарю для використання у якості сауни або іншої діяльності, що не суперечить чинному законодавству України за погодженням з Орендодавцем.

Пунктом 4.1 Договору встановлений обов’язок Орендаря сплачувати Орендодавцю за користування приміщеннями орендну плату у розмірі 1000,00 грн. на місяць з урахуванням ПДВ.

Пунктом 4.2 Договору зазначено, що розмір орендної плати підлягає щомісячному коригуванню у відповідності з індексами інфляції, затвердженими Міністерством статистики України.

Орендна плата вноситься Орендарем до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним.

Пунктом 6.2 вказаного Договору обумовлено, що зміни та доповнення до вказаного Договору здійснюються виключно в письмовій формі та за погодженням сторін.

Так, у відповідності з вказаним пунктом договору 22.03.2004 р. сторонами була укладена додаткова угода до Договору оренди нежитлового приміщення. (а.с. 43), згідно якої пункт 4.1 Договору викладений у наступній редакції «Орендар зобов’язується з моменту підписання акту приймання-передачі сплачувати Орендодавцю за користування приміщенням орендну плату у розмірі 1000,00 грн. на місяць, в т.ч. ПДВ.

Пункт 4.2 Договору сторони погодили, що розмір орендної плати підлягає щомісячному коригуванню  з урахуванням індексу інфляції починаючи з 01.03.2006 р., в той час як позивачем розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції був зроблений за період починаючи з 01.05.2004 р., що суперечить умовам договору.

А також пунктом 4.5 Договору сторони визначили, що Орендар сплачує орендну плату на підставі рахунків, виставлених Орендодавцем в строк до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Як свідчать матеріали справи 22.03.2004 р. об’єкт оренди був переданий Орендарю, про що свідчить підписаний обома сторонами акт приймання-передачі. (а.с. 39)

На виконання умов договору відповідачем сплачувалася орендна плата, комунальні платежі та ін. у повному обсязі на підставі виставлених позивачем рахунків.

Позивачем приймалося вказане виконання Орендарем умов договору як належне, про що свідчать підписані сторонами акти здачі-приймання виконаних робіт.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Отже, судом встановлено, що відповідачем Приватним підприємством«Порт» належним чином виконувалися обов’язки за договором щодо здійснення орендної плати у встановлений строк та відповідно виставлених позивачем рахунків, а позивачем приймалося вказане виконання як належне шляхом підписання актів здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу  України кожна сторона має довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень способом, який встановлений законом для доведення такого роду фактів. Позивачем такого роду фактів суду не представлено.

За такими обставинами,  у суду відсутні обґрунтовані правові підстави для задоволення позову.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 34, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.