ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.11.07                                                                                           Справа№ 27/293

За  позовом:           ДП “Львівське монтажне управлніння ВАТ “Південтеплоенергомонтаж”, м.Львів

до відповідача:    ПП “Будівельна фірма “Квартал плюс”, м.Львів

про  стягнення 9533,14 грн.

Суддя Масловська Л.З.

Представники:

від позивача:     Олійник І.В. –ю/к

від відповідача: не з’явився

Суть спору:

На розгляд Господарського суду Львівської області ДП “Львівське монтажне управлніння ВАТ “Південтеплоенергомонтаж”, м.Львів  заявлено позовну вимогу до ПП “Будівельна фірма “Квартал плюс”, м.Львів про стягнення 9533,14 грн.

Ухвалою господарського суду від 15.10.2007 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 01.11.2007 року.

Для всебічного, повного та об’єктивного вирішення спору по суті, розгляд справи відкладався ухвалою суду від 01.11.2007 року.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №2244510 (в матеріалах справи).

Справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, суд встановив.

Між ДП “Львівське монтажне управлніння ВАТ “Південтеплоенергомонтаж” та ПП “Будівельна фірма “Квартал плюс” укладено договір поставки №1-3/01-06 від 03.01.2006 року.

Відповідно до ст.ст. 638, 639 Цивільного Кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо інше не встановлено законом, у даному випадку сторони уклали договір у письмовій  формі. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог закону (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до п.1.1 договору виконавець передає, а замовник приймає в строкове користування пневмоколісний кран КС-5363 для здійснення господарської діяльності (виробничих потреб).

У відповідності до п.3.1. договору розрахунки за надані послуги згідно цього договору проводяться на основі щомісячних актів виконання робіт та змінних рапортів роботи пневмоколісного крана, але не пізніше 5-ти банківських днів після підписання акту виконаних робіт.

Вартість наданих послуг роботи крана за один місяць становить 8000 грн. (3.2. договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги пневмоколісним краном КС-5363 на загальну суму 61083,84 грн. згідно актів приймання виконаних робіт за січень-грудень 2006 року, січень 2007 року.

Відповідач, порушуючи умови договору, здійснив лише часткову оплату наданих послуг, у зв’язку з чим виникла заборгованість перед позивачем у сумі 8191,84 грн.

Статею 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки договором не визначено строк виконання зобов’язання, позивач 26.06.2007 року направив на адресу відповідача претензію №299 з вимогою до 10.07.2007 року сплатити основний борг в сумі 8191,84 грн., яку останній залишив без відповіді.

У відповідності до п.6.5.1. договору за прострочення оплати роботи крана замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Відповідно до розрахунку позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 874,4 грн. (за 7 місяців), проте стягненню підлягає пеня в сумі 436,9 грн. з моменту заявлення претензії.

Крім того, відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, яка складає, відповідно до розразунку позивача 466,9 грн., підлягають до стягнення інфляційні втрати в сумі 200 грн. з моменту заявлення претензії.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

У відповідності до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач правом на захист не скористався.

Судові витрати покласти на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам, у відповідності до вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 625, 627, 638, 639 ЦК України, ст. 33, 49, 82-84, 116 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Будівельна фірма “Квартал плюс”, м.Львів, пл.Петрушевича,3, кім.410 (р/р 0601 в ЛФ АБ “Брокбізнесбанк”, МФО 325774, ) на користь Дочірнього підприємства “Львівське монтажне управління “Відкритого акціонерного товариства “Південтеплоенергомонтаж”, м.Львів, вул.О.Теліги,21 (р/р 1 в ПЛФ ВАТ “Кредобанк” м.Львова, МФО 325365, ) –8191,84 грн. основного боргу, 436,90 грн. пені, 200 грн. інфляційних втрат, 94,45 грн. державного мита, 109,27 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України.

3. В решті позовних вимог –відмовити.

Суддя                                                                                             Судова-Хомюк Н.М.