ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.08.07 р.                                                                               Справа № 1/273

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Азарової З.П.

При секретарі Розум А.С.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача :  Ушаков Г.М. - юрисконсульт.

від відповідача : Жукова А.Г. – представ. за дов.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Донецького державного науково-дослідного інституту чорної металургії (ДОННДІЧОРМЕТ), м. Донецьк

До відповідача  Відкритого акціонерного товариства “Донецький металургійний завод”, м. Донецьк

про стягнення 21 820 грн. 00 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Донецький державний науково-дослідний інститут чорної металургії (ДОННДІЧОРМЕТ), м. Донецьк звернувся до Відкритого акціонерного товариства “Донецький металургійний завод”, м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 21 600 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач  надав копії: договору №7928, протоколу згоди про договірну ціну, акту прийому-передачі науково-технічної продукції, рахунку-фактури №25 від 06.08.2004 року від 27.07.2006 року, актів  виконаних робіт.

Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги не визнав, у зв”язку з пропуском позивачем строку позовної давності.  Акт прийому-передачі підписаний  01.10.2002 року, з позовом звернувся 24.07.2007 року. Крім того відповідач має заборгованість перед позивачем по іншим договірним зобов’язанням і не погасив її.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив, що 01.10.2002 року між сторонами укладений договір  №7928, згідно якого позивач (виконавець) взяв на себе зобов’язання  виконати науково-дослідну роботу, а відповідач (замовник) прийняти та оплатити цю роботу. Строк виконання роботи сторонами встановлений 30.11.2002 року.

Пунктом 2.1договору сторони передбачили, що за виконану  науково-технічну продукцію відповідач перераховує 21 600 грн 00 коп. причому оплата здійснюється  одноразово за закінчену роботу рахунки оплачуються замовником в установленому порядку (п.2.2,2.3 договору).

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Пунктом 3.1 договору сторони передбачили, що  по закінченню робіт виконавець (позивач) надає замовнику (відповідачу) акт здачі-прийомки науково-технічної продукції з додатком до нього комплекту наукової, технічної та іншої документації, яка передбачена технічним завданням та умовами договору, а пунктом 3.2 замовник (відповідач) протягом 10 днів з дня отримання акту прийому-передачі робіт та звітних документів зобов’язаний направити виконавцю (позивачу) підписаний акт здачі-прийомки науково-технічної документації чи мотивовану відмову від прийомки робіт.

Свої зобов’язання за договором позивач виконав у жовтні-листопаді 2002 року, про що складений акт прийому-передачі науково-технічної продукції, підписаний сторонами.

Однак відповідач в порушення вимог договору не здійснив  оплату за виконані роботи, тому  за відповідачем виникла заборгованість у сумі 21 600грн. 00 коп.

06.08.2004 року позивач пред’явив претензію та рахунок-фактуру на оплату робіт, які відповідач залишив без відповіді та оплати.

В силу статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  Позивач довів  свої вимоги, тому вони підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Заперечення відповідача не приймаються до уваги. Наявність взаємних боргів не надає право суду здійснювати залік однорідних вимог, оскільки згідно ст. 601 Цивільного кодексу України залік зустрічних однорідних вимог припиняє зобов’язання сторін. Тому здійснювати залік це право сторін, а не суду. Крім того посилання відповідача на сплив строку строк позовної давності судом не приймаються, оскільки відповідач вважає, що строк позовної давності починається з дня підписання акту прийому виконаних робіт від 01.10.2002 року. Проте дата підписання акту відсутня. З акту вбачається, що роботи виконані за договором №7928 від 01.10.2002 року у жовтні-листопаді 2002 року і вартість цих робіт становить 21 600 грн. 00 коп. Відповідач прийняв обов’язки оплатити вказану суму, але договором не був передбачений строк оплати і  прийнятий обов’язок він не виконав.

Статтею 165 Цивільного кодексу України, який діяв на той час, передбачено якщо строк виконання зобов”язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі вимагати виконання, а боржник вправі провести виконання в будь-який час. Боржник повинен виконати таке зобов”язання в семиденний строк з дня пред”явлення вимоги кредитором, якщо обов”язок негайно не випливає із закону, договору або із змісту зобов”язання.

З 01.01.2004 року набув чинності новий Цивільний кодекс в редакції 2003 року і в силу статті 530 цього  кодексу якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Вимога може бути заявлена в будь-якій формі. 06.08.2004 року позивач пред’явив вимогу оплатити суму за виконані роботи претензією, яку відповідач повинен був виконати у семиденний строк з дня її отримання. З цієї дати слід вважати початок строку позовної давності з врахуванням ст. 530 Цивільного  кодексу України. Тобто, якщо строк у договорі не вказаний, кредитор вправі вимагати виконання зобов’язання. Вказана стаття передбачає, що боржник повинен виконати це зобов’язання у строк (термін) передбачений цією статтею, тобто 7 днів з дня отримання вимоги кредитора.

Пункт 6 Прикінцевих та перехідних  положень Цивільного кодексу України передбачає, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовується до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до  набрання чинності цим Кодексом. Тому  суд застосовує кодекс у редакції 2003 року і вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню без врахування заперечень відповідача.

Керуючись ст.ст.  33, 34, 38, 43, 49,  82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Донецького державного науково-дослідного інституту чорної металургії (ДОННДІЧОРМЕТ), м. Донецьк задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Донецький металургійний завод” (83062, м. Донецьк, вул.. І Ткаченка,122, р/р 6694 в Донецькому філіалі ПУМБ, МФО 335537, ОКПО 00191168) на користь Донецького державного науково-дослідного інституту чорної металургії (ДОННДІЧОРМЕТ), м. Донецьк (83017, м. Донецьк-ГСП, бул. Шевченко,26, р/р 6980 в філіалі “ДРУ”Фінанси та кредит”, ТОВ м. Донецька, МФО 335816, код ОКПО 00193714) : заборгованість у сумі 21 600 грн. 00 коп. судові витрати -  216 грн.00 коп. – державного мита, 118грн.00 коп. – витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення  оголошено  в  засіданні   та  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд  Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя