ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  42/4

29.05.07

За позовом Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради

про стягнення боргу, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов’язання, ціна позову 102687,87 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Сокол О.В.,

від відповідача не з’явився .

СУТЬ СПОРУ :

у січні 2007 року Акціонерна енергопостачальна компанія “Київенерго” звернулася в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов укладеного між ним та відповідачем договору № 720343 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 1 лютого 2004 р. останній не в повному обсязі оплатив спожиту протягом 1 лютого 2004-1 грудня 2006 років теплову енергію, заборгувавши станом на 1 грудня 2006 р. 75933,94 грн.

З цих підстав просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь суму боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 20919,40 грн., три проценти річних з простроченої суми 5834,53 грн., а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на відсутність у нього обов’язку по оплаті теплової енергії, спожитої мешканцями належного будинку, невідповідності розміру встановлених тарифів надання житлово-комунальних послуг фактичним витратам по оплаті спожитої теплової енергії та відсутності у зв’язку з цим у нього обов’язку по сплаті сум різниці у тарифах, відсутність його вини у простроченні виконання грошового зобов’язання за спірним договором.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Справа відповідно до вимог ст. 75 ГПК України розглядається за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 1 лютого 2004 р. між сторонами по справі укладено договір № 720343 на постачання теплової енергії у гарячій воді, згідно з яким позивач зобов’язався постачати теплову енергію до належного відповідачу будинку по вул. Щербакова, 31-Б у м. Києві для потреб опалення та гарячого водопостачання в обсязі 1083 Гкал/рік, а останній –забезпечувати не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА, до 25 числа поточного місяця оплачувати вартість теплової енергії, спожитої орендарями.

Строк дії договору відповідно до п. 4.1 договору встановлений з дня його підписання до 31 грудня 2004 р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення не буде письмово заявлено однією із сторін про припинення договору.

Поясненнями позивача, поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на підставі даних особових карток (табуляграм) споживання теплової енергії за період лютого 2004-грудня 2006 років, стверджується факт постачання позивачем відповідачу теплової енергії вартістю 175211,22 грн., а також оплати останнім спожитої теплової енергії у розмірі 99277,28 грн.

Доказів належної оплати за договором суду не надано.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов’язання по оплаті теплової енергії за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст. 622, 625 ЦК України підлягає стягненню 75933,94 грн. боргу (175211,22-99277,28), 20919,40 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 5834,53 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Доводи відповідача щодо відсутності у нього обов’язку по оплаті теплової енергії, одержаної для споживання мешканцями належного йому будинку, є безпідставними, оскільки суперечать умовам спірного договору та вимогам законодавства.

Відповідач не звільняється від обов’язку по оплаті теплової енергії за встановленими в установленому порядку тарифами. У разі невідповідності розміру встановлених тарифів надання житлово-комунальних послуг фактичним витратам по оплаті теплової енергії за встановленими тарифами відповідач не позбавлений можливості звертатися в установленому порядку до органу, який затвердив відповідні тарифи, про відшкодування витрат, понесених внаслідок різниці у тарифах.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 62, код 31731838) на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” (01001, м. Київ, пл. І Франка, 5, код 00131305) 75933,94 грн. боргу, 20919,40 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 5834,53 грн. три проценти річних з простроченої суми, 1026,88 грн. витрат по оплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва                                                                     П.І.Паламар