ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

23.10.07                                                                                           Справа№ 28/278А

12 год 15 хв

За позовом: Виробничо-господарської асоціації “Дружба”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова, м. Львів

про скасування податкових повідомлень –рішень ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року № /4/9286 та № /4/9287

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Рісний М.Б.  - представник

Від відповідача: Мельничук В.А. –головний державний податковий інспектор

Позов заявлено Виробничо-господарською асоціацією “Дружба” до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова про скасування податкових повідомлень –рішень ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року № /4/9286 та № /4/9287.

Хід розгляду справи викладений у відповідних ухвалах суду. В судовому засіданні 18.10.2007 року за письмовим клопотанням позивача оголошувалася перерва до 23.10.2007 року для надання можливості позивачу  надати  докази  щодо використання  у господарській  діяльності пиломатеріалів, перевезених  СФГ „Скеля”  на замовлення  ВГА „Дружба”.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Позивач просить задоволити позовні вимоги, скасувати податкові повідомлення –рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року № /4/9286 та № /4/9287, вважає, що спірні податкові  повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова,  якими  позивачу  визначено податкове зобов”язання за платежем податок на прибуток  на суму 10021,12 грн (в т.ч. 6680,75 грн –основного платежу та 3340,37 грн–штрафних (фінансових) санкцій), та за платежем податок на додану вартість  на суму 3907, 99 грн (в т.ч. 2605,33 грн –основного платежу та 1302,66 грн–штрафних(фінансових) санкцій), є незаконними та необґрунтованими, в обґрунтування своїх доводів позивач зазначає наступне.  Щодо договору  про надання юридичних послуг №02/02 від 02.02.2004 року, укладеного між позивачем та СПД ФО Вітровим Ю.А.,  позивач зазначає, що  СПД ФО Вітровим Ю.А. надано, а позивачем прийнято  юридичні послуги  на суму   13927,14 грн, що підтверджується  актом виконаних робіт №1 від 01.07.2004 року, і ці послуги безпосередньо пов”язані з господарською діяльністю позивача. Щодо договору про надання транспортних послуг №0101/01 від 01.01.2005 року на загальну  суму 8629,75 грн., укладеного між Позивачем (Замовник) та СФГ „Скеля”(Перевізник), за яким останній зобов”язувався доставити автомобільним транспортом ввірений йому Замовником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на одержання  вантажу особі, а Замовник зобов”язувався  оплатити за перевезення  вантажу  встановлену  у Договорі плату, то позивач зазначає, що згідно даного договору позивачу було надано послуги з перевезення на загальну суму 8629,75 грн. відповідно до акту виконаних робіт № 1 від 29.04.2005 року. Виходячи із змісту  п.5.1 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” позивач зазначає, що ним правомірно до складу валових витрат віднесено витрати по оплаті  юридичних послуг по договору №02/02 від 02.02.2004 року та транспортних послуг  по договору №0101/01 від 01.01.2005 року. Також позивач вказує, що ним правомірно  до податкового кредиту  з ПДВ включено  суму  у розмірі  2605,33 грн, а тому  у позивача  відсутні  податкові зобов”язання по ПДВ  у вказаній сумі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у поданому суду відзиві на позовну заяву, просить у задоволенні позовних вимог  відмовити, в обгрутнування заперечень проти позову відповідач зазначає наступне. Перевіркою позивача встановлено факт  заниження  скоригованого валового доходу, а саме занижено валовий дохід  за І-ий квартал 2006 року  в сумі 4166 грн. Дане порушення  полягає у тому, що позивачем  не включено  до складу  валового доходу за І-ий квартал 2006 року 4166 грн кредиторської заборгованості, строк позовної давності по якій закінчився. Як встановлено  перевіркою, згідно відомостей  журналу –ордеру  по рахунку 631 та довідки  про  кредиторську заборгованість  ВГА „Дружба” станом на  31.03.2006 року , яка подана  до перевірки, на підприємстві рахувалась кредиторська заборгованість за придбані  ТМЦ  в ТзОВ „ПКБ „Системпроект”  в розмірі 4166 грн. Відповідно до п.п 4.1.6 п. 4.1 ст. 6 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги. В свою чергу, відповідно до п.п. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1 зазначеного Закону, безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності. Виходячи із вищенаведеного позивачем в порушення п.п 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону безпідставно не включено до складу  валового доходу за І-ий квартал 2006 року 4166 грн кредиторської заборгованості, строк позовної давності по якій закінчився, що призвело до заниження  податку на прибуток  на суму  1042 грн. Окрім цього перевіркою встановлено, що позивачем неправомірно  включено до складу валових витрат витрати  у ІІІ кв. 2004 року  -  13927 грн, у І кв. 2005 року  - 1986 грн., а в ІІ кв. 2005 року  - 8630 грн. Із посиланням на норми п.5.1 ст. 5, п.1.32 ст. 1, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, п.п 5.3.9 п.5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, п.2 ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” відповідач зазначає, що витрати за договором про надання юридичних послуг № 02/02 від 02.02.2004 року не пов’язані з господарською діяльністю позивача, витрати за договором про надання транспортних послуг №0101/01 від 01.01.2005 року не підтверджені відповідними документами, а тому не підлягають включенню до складу валових витрат.  Щодо податкового повідомлення-рішення, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання по ПДВ, відповідач зазначає, що податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано податковий кредит за жовтень 2004 року,  лютий 2005 року,  березень 2005 року, травень 2005 року, серпень 2005 року, оформлені з порушенням  порядку, встановленого п.п 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, також позивачем повторно сформовано податковий кредит в жовтні 2004 року та липні 2004 року на підставі однієї і тої-ж податкової накладної №272707 від 27.07.2004 року, яка видана  ТзОВ „Альфа-Львів”, згідно книги  придбання товарів(робіт,послуг) ПДВ за вказаною  податковою накладною  включене  до податкового кредиту  липня 2004 року. Тому виходячи із норм п.п 7.4.5 п. 7.4, п.п 7.2.1, п.п 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” ВГА „Дружба” безпідставно віднесено до податкового кредиту  податок на додану вартість в сумі 2605,33 грн.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, податкові повідомлення-рішення, договори,  акти виконаних робіт, розшифровки до актів виконаних робіт, податкові накладні, дорожні листи, звіт, накладні  та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у Шевченківському районі м.Львова проведено виїзну планову документальну перевірку Виробничо-господарської асоціації “Дружба” з питань дотримання податкового, валютного  та іншого законодавства за період з 01.07.2004 року по  31.03.2006 року. За результатами перевірки складено Акт №144/23-031/13799996 від 26.06.2006 року (далі-Акт перевірки).

Перевіркою, зокрема, встановлено: порушення п.п 4.1.6 п. 4.1 ст. 6 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” - заниження валового доходу  за І-ий квартал 2006 року  в сумі 4166 грн., в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 1041,50 грн.; порушення п.п 5.2.1 п. 5.2, 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” - завищено валові витрати за 3 кв. 2004 року  на суму  13927,00 грн., І кв. 2005 року на суму 1986,00 грн., 3 кв. 2005 року на суму  8630,00 грн., чим занижено податок на прибуток  в сумі  6135,75 грн.;  порушення п.п 7.2.1 п. 7.2, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”- зайво віднесено до податкового кредиту  податок на додану вартість в сумі 2605,33 грн.

На підставі  Акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова  було прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.06.2006 року № /0/15767  (а за результатами апеляційного оскарження до ДПІ у Шевченківському районі м.Львова та до ДПІ у м.Львові –податкові повідомлення-рішення від 13.09.2006 року № №/1/21425 та від 21.11.2006 року № /2/26595), яким ВГА «Дружба»було визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в розмірі 7177,25 грн –основного платежу та 3588,62 грн –штрафних(фінансових) санкцій, усього 10765,87 грн.

Рішенням ДПА у Львівській області № 1008/10/25-005/66 від 22.01.2007 року  про результати розгляду повторної скарги було скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова  від 27.06.2006 року № /0/15767 в частині 496,5 грн основного платежу та 248,25 грн штрафної(фінансової санкції). За результатами цього ДПІ у Шевченківському районі м. Львова прийнято податкове  повідомлення-рішення від 01.02.2007 року № /3/2262, а також (за результатами оскарження до ДПА України) податкове повідомлення - рішення від 23.04.2007 року №/4/9287, яким ВГА «Дружба»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в розмірі 6680,75 грн –основного платежу та 3340,37 грн - штрафних(фінансових) санкцій, усього 10021,12 грн.

Позивачем оскаржується податкове повідомлення –рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року №/4/9287, яким ВГА «Дружба»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в розмірі 6680,75 грн –основного платежу та 3340,37 грн - штрафних(фінансових) санкцій, усього 10021,12 грн.

Також на підставі  Акту перевірки ДПІ у Шевченківському районі м. Львова  було прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.06.2006 року № /0/15766, яким ВГА «Дружба»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 2605,33 грн –основного платежу та 1302, 66 грн  –штрафних(фінансових) санкцій, усього 3907,99 грн. За результатами апеляційного оскарження до ДПІ у Шевченківському районі м.Львова, ДПІ у м.Львові, ДПА у Львівській області та ДПА України зазначене податкове повідомлення-рішення залишене без змін, а ДПІ у Шевченківському районі м. Львова прийнято податкові повідомлення-рішення від 13.09.2006 року  № /1/21424, від 21.11.2006 року № /2/26596,  від 01.02.2007 року  № /3/2261 та від 23.04.2007 року № /4/9286 на ту-ж суму та з тих-же підстав.

Позивачем оскаржується податкове повідомлення –рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року № /4/9286, яким ВГА «Дружба»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 2605,33 грн –основного платежу та 1302, 66 грн  –штрафних (фінансових) санкцій, усього 3907,99 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення по податку на прибуток від 23.04.2007 року № /4/9287, суд відзначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, до суми 6680,75 грн основного платежу по податку на прибуток за вказаним податковим повідомленням-рішенням увійшли суми податку за результатами операцій позивача з СПД ФО Вітровим Ю.А. по договору про надання юридичних послуг № 02/02 від 02.02.2004 року(по якому віднесено до валових витрат 13927,00 грн, сума податку на прибуток з якої складає 3481,78 грн), з  СФГ „Скеля” по договору про надання транспортних послуг №0101/01 від 01.01.2005 року(по якому віднесено до валових витрат 8629,75 грн, сума податку на прибуток з якої складає 2157,43 грн), та з ТзОВ „ПКБ „Системпроект”(заниження валового доходу в розмірі 4166 грн, сума податку на прибуток складає 1042 грн).

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР (із змінами та доповненнями), валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.           До складу валових витрат, відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг).

Згідно із п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, не належать до складу валових витрат будь-які витрати,  не підтверджені відповідними  розрахунковими,  платіжними  та  іншими документами,  обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.                     Відповідно до п.5.11 зазначеного Закону, установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Як вбачається із матеріалів справи, між ВГА «Дружба»(Замовник) та  СПД ФО Вітровим Ю.А.(Виконавець) було укладено Договір про надання юридичних послуг №02/02 від 02.02.2004 року, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов’язується надавати юридичні послуги Замовнику: готувати правові обґрунтування договорів та інших правових документів, проводити консультації з правових особливостей договорів та інших правових документів, розробляти проекти договорів та інших правових документів та інше. Сторонами складено акт виконаних робіт від 01 липня 2004 року № 1 до вищевказаного договору, відповідно до якого позивачу було надано юридичних послуг на суму 13927,14 грн, у вигляді складання договорів та інших правових документів, розробки проектів договорів, проведення консультацій з правових особливостей договорів та інших правових документів. Також у підписаній сторонами Розшифровці до Акту виконаних робіт від 01 липня 2004 року до вищевказаного договору зазначено конкретний перелік складених договорів та наданих консультацій по оформленню додатків до договорів, листування, підготовки наказів, розпоряджень по підприємству, одиниця виміру та загальні часові затрати, відповідно до п.3.1 договору. Також позивачем долучено до матеріалів справи копії договорів та інших документів, зазначених в Розшифровці, які стосуються поставки позивачем нафтоподуктів.

Також між ВГА «Дружба»(Замовник) та СФГ „Скеля”(Перевізник) було укладено Договір про надання транспортних послуг № 0101/01 від 01.01.2005 року, за яким Перевізник зобов’язується доставити автомобільним транспортом  ввірений йому Замовником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на одержання  вантажу особі, а Замовник зобов”язувався  оплатити за перевезення  вантажу  встановлену  у Договорі плату. Сторонами складено акт виконаних робіт від 29.04.2005 року № 1 та Розшифровку до Акту виконаних робіт від 29 квітня 2005 року, згідно яких позивачу було надано послуг на загальну суму 8629,75 грн по перевезенню пиловника круглого хвойного, пиломатеріалів обрізних та необрізних  у смт.Міжгір’я Закарпатської області 04-06.04.2005 року, 13-15.04.2005 року та 26-28.04.2005 року. Факти перевезення також підтверджується звітом СФГ „Скеля” по вантажному автомобілю, подорожніми листами вантажного автомобіля за 04-06.04.2005 року № 529263, за 13-15.04.2005 року № 529264, за 26-28.04.2005 року № 529265, накладними від 06.04.2005 року, від 15.04.2005 року та від 28.04.2005 року на відпуск позивачем пиловника хвойного круглого, дошки обрізної та необрізної Штефурі В.Л., податковою накладною від 30.04.2005 року на відпуск зазначених товарів Штефурі В.Л. у смт.Міжгір’я.

Відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю  розуміється  діяльність суб”єктів господарювання  у сфері  суспільного виробництва, спрямована на виготовлення  та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову  визначеність. Господарська діяльність,  що здійснюється  для досягнення  економічних і соціальних результатів та з метою  одержання  прибутку, є  підприємництвом, а суб”єкти підприємництва –підприємцями.

В пункті 2.7 (сторінки 3-4) Акту перевірки податковий орган зазначає, що одними із видів діяльності ВГА «Дружба»є лісопильне виробництво, оптова торгівля паливом, та підтверджено фактичне здійснення позивачем в перевіреному періоді торгівлі паливом.

З вищенаведеного вбачається, що витрати ВГА «Дружба»по оплаті послуг, наданих СПД ФО Вітровим Ю.А. та СФГ „Скеля”, є пов”язаними  з господарською діяльністю  позивача.

Слід зазначити, що вимоги до первинних документів зазначено в ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 року № 996-XIY, а саме первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначення у актах виконаних робіт та розшифровках до них, шляхових листах та інших вищеперелічених документах, які відносяться до первинних облікових документів, якого саме виду надаються послуги, розкриття змісту цих послуг, та приналежність цих актів та розшифровок до договорів, укладених між позивачем та його контрагентами, є достатнім  для твердження про те, що такі документи повністю відповідають вимогам Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та є підставою для віднесення вартості наданих послуг, підтверджених такими документами до складу валових витрат.

Таким чином, позивачем правомірно включено до складу валових витрат витрати по отриманню зазначених послуг, оскільки  ці послуги є безпосередньо пов’язаними з веденням господарської діяльності позивача, і підтверджені відповідними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку. Тому суд приходить до висновку про правомірність віднесення позивачем до складу валових витрат сум  13927,00 грн(по СПД ФО Вітровому Ю.А.)  та  8629,75 грн(по СФГ „Скеля”), та про безпідставність донарахування позивачу суми податку на прибуток в частині суми 5 639,21 грн (3481,78 грн + 2157,43 грн) в спірному податковому повідомленні-рішенні від 23.04.2007 року № /4/9287, а також застосування штрафних(фінансових) санкцій у цьому рішенні в частині суми 2819,61 грн(50% від 5 639,21 грн, згідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України  „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ).

Що стосується висновку податкового органу про заниження позивачем валового доходу в розмірі 4166 грн по взаємовідносинах позивача з ТзОВ „ПКБ „Системпроект”, та заниження внаслідок цього податку на прибуток на суму 1042 грн, то даний висновок податкового органу є правомірним, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, в січні 2003 року у ВГА «Дружба»виникла кредиторська заборгованість в сумі 4166 грн перед ТзОВ „ПКБ „Системпроект”. Дана заборгованість числилася у позивача станом на 31.03.2006 року згідно журналу –ордеру  по рахунку 631 та довідки  про  кредиторську заборгованість  ВГА „Дружба” станом на  31.03.2006 року, що надані до перевірки.

Відповідно до п.п 4.1.6 п. 4.1 ст. 6 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28 грудня 1994 року № 334/94-ВР (із змінами та доповненнями), валовий доход включає доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги. В свою чергу, відповідно до п.п. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1 зазначеного Закону, безповоротна фінансова допомога - це сума заборгованості платника податку перед іншою юридичною чи фізичною особою, що залишилася нестягнутою після закінчення строку позовної давності. Згідно із ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а відповідно до ст.260 ЦК України порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Виходячи із вищенаведеного, позивачем в порушення п.п 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” безпідставно не включено до складу  валового доходу за І-ий квартал 2006 року 4166 грн кредиторської заборгованості, строк позовної давності по якій закінчився, що призвело до заниження  податку на прибуток  на суму  1042 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність донарахування позивачу суми податку на прибуток в частині суми 1042 грн в спірному податковому повідомленні-рішенні від 23.04.2007 року № /4/9287, а також застосування штрафних(фінансових) санкцій у цьому рішенні в частині суми 520,76 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення по податку на додану вартість від 23.04.2007 року № /4/9286, суд відзначає наступне.

Відповідно до п.п 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97-ВР(із змінами та доповненнями), не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми ПДВ, не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями. Підпунктом 7.2.6 п.7.2.ст.7 Закону передбачено, що податкова накладна видається в разі продажу товарів(робіт,послуг) покупцю на його вимогу, а також передбачено право покупця звернутися до кінця поточного податкового періоду до органу державної податкової служби із відповідною заявою у разі, якщо продавцем порушено порядок виписування податкової накладної (своєчасне подання такої заяви є підставою для включення сум ПДВ до податкового кредиту).

Підпунктом 7.2.1 пункту  7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачено вимоги щодо необхідних реквізитів(формального змісту) податкової накладної.

Визначення законодавцем юридичного значення податкової накладної, встановлення порядку видачі та вимог щодо її формального змісту дає підстави для висновку, що дотримання платником податку зазначеного порядку і форми податкової накладної є обов’язковою умовою для набуття податковою накладною юридичного значення, а отже і підстави, з якою підпункт 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” пов’язує право платника податку на включення до податкового кредиту витрат по сплаті податку.

Із матеріалів справи (зокрема, із копій податкових накладних, долучених податковим органом до матеріалів справи із відзивом на позовну заяву(які подавалися позивачем до перевірки),  на підставі яких позивачем було сформовано податковий кредит за жовтень 2004 року,  лютий 2005 року,  березень 2005 року, травень 2005 року, серпень 2005 року  в сумі, що стосується спору) вбачається, що жодна з цих податкових накладних  не містить всіх необхідних реквізитів, обов’язковість зазначення яких у податковій накладній передбачена п.п. 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”. Так, в тій чи іншій податковій накладній має місце відсутність порядкового номеру, неправильне заповнення(чи незаповнення) рядків в частині кількості (обсягу,об’єму) товарів(робіт,послуг), ціни продажу без врахування податку. Також позивачем було безпідставно повторно сформовано податковий кредит в жовтні 2004 року та липні 2004 року на підставі однієї і тої-ж податкової накладної №272707 від 27.07.2004 року, яка видана  ТзОВ „Альфа-Львів”, що підтверджується даними книги придбання товарів(робіт,послуг), копію сторінок якої долучено податковим органом до відзиву на позовну заяву.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставне віднесення позивачем до податкового кредиту  суми ПДВ 2605,33 грн по вищевказаних податкових накладних, і про правомірність донарахування позивачу суми податку на додану вартість в сумі 2605,33 грн в спірному податковому повідомленні-рішенні від 23.04.2007 року № /4/9286, а також застосування штрафних(фінансових) санкцій у цьому рішенні в сумі 1302,66 грн(50% від 2605,33 грн, згідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України  „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ).

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на все вищенаведене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Податкове повідомлення –рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року №/4/9287 підлягає скасуванню в частині визначення ВГА «Дружба»суми податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в розмірі 5639,21 грн –основного платежу та 2819,61 грн - штрафних(фінансових) санкцій, усього в сумі 8458,82 грн.

Щодо іншої частини  податкового повідомлення –рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року №/4/9287, то позовні вимоги про скасування його в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про скасування податкового повідомлення –рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року № /4/9286, яким ВГА «Дружба»визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 2605,33 грн –основного платежу та 1302, 66 грн  –штрафних (фінансових) санкцій, усього 3907,99 грн, то позовні вимоги про його скасування задоволенню не підлягають.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору розподіляються згідно з ч.3 ст.94 КАС України відповідно до задоволених позовних вимог (2 грн 06 коп присуджується позивачу з державного бюджету України, 1 грн 34 коп покладається на позивача).

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 98, 158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити частково.

2.          Скасувати податкове повідомлення –рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 23.04.2007 року № /4/9287 в частині визначення ВГА «Дружба»суми податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в розмірі 5639,21 грн –основного платежу та 2819,61 грн –штрафних (фінансових) санкцій, усього в сумі 8458,82 грн.

3.          В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Виробничо-господарської асоціації “Дружба” (79058, м. Львів, вул. Липинського, 12, ідентифікаційний )  2 грн 06 коп - судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Морозюк А.Я.