КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2007                                                                                           № 36/466-3/424-16/88

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Гарник Л.Л.

суддів:                                          Сотнікова С.В.

Розваляєвої  Т.С.

при секретарі:                     Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача -Девятка О.Г. (довіреність б/н від 15.06.2007р.);

від відповідача -Лазебний А.М. (довіреність від 31.03.2006р. № 042/1/4-2364),

від третьої особи:    Лазебний А.М. (довіреність від 30.07.2007р. № 225-КР-958);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головне управління комунальної власності м.Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 05.07.2007

у справі № 36/466-3/424-16/88 (Ярмак О.М.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Культурний центр "Київська Русь"

до                                                   Головне управління комунальної власності м.Києва

третя особа відповідача           Київська міська рада

третя особа позивача

про                                                  зобов"язання укласти договір оренди

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження виконуючого обов’язки  голови Київського апеляційного господарського суду від 22.08.2007р. № 01-23/3/945, згідно розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду  від 28.08.2007р. № 01-23/3/954.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 28.08.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.07.2007р. у справі                                          № 36/466-3/424-16/88 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» до Головного управління комунальної власності міста Києва за участю Київської міської ради в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; Головне управління комунальної власності міста Києва зобов’язано у десятиденний термін з дня набрання рішенням законної сили укласти договір оренди цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства «Кінотеатр «Київська Русь» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» на умовах поданного товариством проекту договору; стягнуто з Головного управління комунальної власності міста Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» 85,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головне управління комунальної власності міста Києва  звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення,  яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом статей 43, 11112 Господарського процесуального кодексу України та неправильним застосуванням  статей 16, 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління комунальної власності міста Києва, Київської міської ради висловився за задоволення апеляційної скарги, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а рішення суду -  без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов про зобов’язання Головного управління комунальної власності міста Києва у десятиденний термін з дня набрання рішенням законної сили укласти договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Кінотеатр «Київська Русь» з Товариством з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» на умовах поданного товариством проекту договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в грудні 2003 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» звернулося до відповідача з пропозицією укласти договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства, проте у встановлені законодавством строки відповіді не отримало. Оскільки обставини, які могли бути підставою для відмови позивачу у передачі майна в оренду, відсутні, відповідач зобов’язаний укласти договір оренди на умовах поданого проекту договору.

Викладені обставини позивач розглядає як підставу застосування до спірних відносин сторін положень абзацу 4 пункту 3 статті 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, згідно якого у разі якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укладення договору вважається з цим органом погодженим.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.12.2004р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2005р., позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.06.2005р. вказані судові рішення залишено без змін.

За наслідками розгляду касаційного подання в.о. Генерального прокурора України постановою Верховного суду України від 25.07.2006р. скасовано прийняті у справі   № 36/466 постанову Вищого господарського суду України від 02.06.2005р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.02.2005р., рішення господарського суду міста Києва від 27.12.2004р., а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова Верховного суду України мотивована тими обставинами,                                     що приймаючи рішення суди попередніх інстанцій:                                                                                  - не дослідили питання наявності або відсутності рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду позивачу цілісного майнового комунального підприємства «Кінотеатр «Київська Русь»;

- не встановили дійсні права і обов’язки сторін.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.08.2007р. у справі 36/466-3/424, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду  від 10.10.2006р., позов задоволено.

За наслідками перегляду рішення в касаційному порядку Вищий господарський суд України прийняв постанову від 27.02.2007р., якою вказані судові рішення скасував, а справу передав на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тими обставинами,   що господарськими судами попередніх інстанцій належним чином не досліджувалось питання наявності або відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду позивачу цілісного майнового комунального підприємства «Кінотеатр «Київська Русь»; суди не з’ясували, чи подавалася позивачем заява до належного повноважного органу про прийняття відповідного рішення – Київської міської ради, чи розглядалося це питання органом місцевого самоврядування.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.07.2007р. у справі                                           № 36/466-3/424-16/88 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги про спонукання відповідача укласти договір оренди цілісного майнового комплексу комунального підприємства «Кінотеатр «Київська Русь»    у запропонованій редакції позивача, місцевий господарський суд встановив, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 13.01.1992р. № 26 „Про формування комунального майна та районів” цілісний майновий комплекс комунального підприємства «Кінотеатр «Київська Русь» включений до Переліку комунального майна, яке перебуває у власності міста Києва.

Відповідно до пункту 1.2 Статуту Комунального підприємства кінотеатр «Київська Русь» підприємство засноване на міській комунальній власності та підпорядковане Головному управлінню культури Київської міської державної адміністрації (т. 1 а.с. 44).

24.07.2003р. згідно протоколу загальних зборів № 2 члени трудового колективу комунального підприємства прийняли рішення про створення господарського товариства з метою оренди цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства «Кінотеатр «Київська Русь» (т. 1 а.с. 36). Після прийняття рішення про оренду цілісного майнового комплексу комунального підприємства члени трудового колективу створили Товариство з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь», яке було зареєстровано Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією 15.12.2003 за № 20324, про що видане відповідне свідоцтво  (т. 1 а.с. 62).

Відповідно до пункту 2.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» метою створення та діяльності останнього    є отримання прибутків від експлуатації орендованого цілісного майнового комплексу комунального підприємства кінотеатр «Київська Русь» (т. 1 а.с. 55).

Згідно штампу вхідної кореспонденції Головного управління комунальної власності міста Києва 15.12.2003р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінотеатр «Київська Русь» звернулось з листом від 09.12.2003р. на ім'я начальника Головного управління комунальної власності міста Києва - заступника Голови КМДА з пропозицією щодо укладення договору оренди цілісного майнового комплексу зазначеного комунального підприємства, надавши проект договору разом з додатками, перелік яких затверджено наказом Фонду державного майна України від 17.04.2001 № 649 (т. 1 а.с. 11).

В контексті викладеного, враховуючи ту обставину, що орган, уповноважений управляти комунальним майном, протягом встановленого законодавством строку не повідомив позивача про відмову чи наявність пропозицій щодо укладення договору оренди, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що укладення договору оренди з Головним управлінням комунальної власності міста Києва вважається погодженим на підставі абзацу 4 пункту 3 статті 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі частини 5 статті 16 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997р. № 280/97-ВР (із змінами і доповненнями) від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради, тобто права щодо спірного суб'єкта комунальної власності територіальної громади здійснює Київська міська рада.

Відповідно до пункту 31 частини 1 статті 26 названого Закону міська рада як представницький орган місцевого самоврядування вправі прийняти рішення про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, до відання виконавчих органів міської ради в межах повноважень визначених відповідною радою.

Відповідно до пунктів 5, 6 Положення про Головне управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 10.07.2003р. № 584/744 „Про затвердження Положень про головні управління, управління та інші структурні підрозділи виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)” із змінами, внесеними рішенням Київської міської ради від 29.04.2004р. № 224/1434, до основних завдань Головного управління віднесено здійснення повноважень орендодавця цілісних майнових комплексів підприємств (їхніх структурних підрозділів) комунальної власності територіальної громади м. Києва. Орендодавцем цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства кінотеатр «Київська Русь» визнано Головне управління.

Згідно частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Порядок укладання договору оренди цілісного майнового комплексу підприємства передбачено статтею 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”  від 10.04.1992р. № 2269-ХІІ (із змінами і доповненнями), згідно якої фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють проект договору оренди, а також інші документи, відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 Закону.

Згідно положень Закону України „Про оренду державного та комунального майна” орендодавцями є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності (стаття 5); у разі надходження до орендодавця заяви про оренду цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу, нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), орендодавець у п'ятиденний строк після дати реєстрації заяви надсилає копії матеріалів органу, уповноваженому управляти відповідним майном абзац 1 частини 2 статті 9); орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди (абзац 1 частини 3 статті 9); якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим. (абзац 4 частини 3 статті 9); орендодавець протягом п'яти днів після закінчення терміну погодження умов договору оренди з органом, уповноваженим управляти відповідним майном, і органом Антимонопольного комітету України, а у випадках, коли заява про оренду майна не потребує узгодження (щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна, крім нерухомого), протягом п'ятнадцяти днів після дати її реєстрації дає згоду або відмовляє в укладенні договору оренди майна і повідомляє про це заявника (абзац 1 частини 4 статті 9).

Як встановлено місцевим господарським судом і вбачається з наявних матеріалів справи, в грудні 2003 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» звернулося до Головного управління комунальної власності міста Києва  із заявою про укладання договору оренди цілісного майнового комплексу та направило проект договору, а також інші документи, перелік яких затверджено наказом Фонду Державного майна України за № 649 від 17.04.2001.

Крім того, копії договору оренди разом з додатками були отримані третьою особою - органом, уповноваженим управляти спірним майном - Київською міською радою, в процесі розгляду справи у суді першої інстанції.

На момент розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені статтею  9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” строки розгляду направленого позивачем проекту договору сплинули, дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном - Київської міської ради,                                                   не надійшло, таким чином, згідно з абзацом 4 частини З статті 9 названого Закону укладення договору оренди вважається з цим органом погодженим.

Отже, в своїх діях відповідач повинен був виходити з того, що погодження наданого позивачем проекту договору Київською міською радою відбулося. З моменту звернення позивача з заявою і на дату прийняття рішення судом першої інстанції відповідач всупереч вимог абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону у встановлені законом терміни не надав відповіді позивачу, що є фактичною відмовою в укладенні договору оренди.

Вичерпний перелік обставин, які є підставою для відмови у передачі об'єкта в оренду визначено абзацом 7 частини 4 статті 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”. Докази наявності означених обставин в матеріалах справи відсутні, спору з цього приводу між сторонами немає.

На підставі частини 8 статті 9 названого Закону Товариство з обмеженою відповідальністю «Культурний центр «Київська Русь» у зв’язку з неодержанням відповіді орендодавця набуло право звернутися до суду з вимогою про спонукання останнього укласти договір оренди.

Загальний порядок передачі комунального майна в оренду визначено відповідними повноваженнями, наданими органам місцевого самоврядування згідно статей 16, 29 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, положеннями яких передбачено,  що орендодавець, в даному випадку - Головне управління комунальної власності міста Києва, передає в оренду цілісні майнові комплекси підприємств на виконання відповідних рішень органів місцевого самоврядування, в даному випадку - Київської міської ради.

Виключення із загального порядку передачі комунального майна в оренду встановлені статтею 9 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, абзацом 4 пункту З якої передбачено, що у випадку, якщо орендодавець не одержав у встановлений термін дозволу, відмови чи пропозицій від органу, уповноваженого управляти відповідним майном, укладання договору оренди вважається з цим органом погодженим. За таких обставин рішення з цього приводу органом місцевого самоврядування може і не прийматися, оскільки обов'язковість його прийняття законом не передбачена.

Враховуючи те, що Закон України „Про оренду державного та комунального майна” є спеціальним законом, який регулює спірні правовідношення, при вирішенні даного спору слід керуватися саме нормами цього Закону.

Частиною 6 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено,                                         що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.  З урахуванням цього відсутність відповіді органу місцевого самоврядування є юридичним фактом, який є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків сторін у справі.

Повноваження відповідача на передачу в оренду об'єктів комунальної власності передбачені відповідним нормативним актом, який регулює діяльність цього органу (положенням) і не суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 4 Цивільного кодексу України цивільні відношення регулюються однаково на всій території України. Процедура звернення позивача із заявою відповідає нормам Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

Статтею 11 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” передбачено, що оцінка об'єкта оренди здійснюється за Методикою, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995 за № 629.

За пунктом 1 Методики здійснюється оцінка майна державних підприємств і організацій, підприємств, заснованих на майні, яке належить Автономній республіці Крим або перебуває у комунальній власності, що передається в оренду.

Згідно пункту 4 Методики у разі оцінки цілісного майнового комплексу підприємства, його структурного підрозділу комісією, що утворюється відповідним органом, визначеним у абзацах другому і третьому статті 5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, здійснюється самостійна оцінка майна на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням всіх передбачених законодавством переоцінок і до оцінок.

Оскільки відповідач ухилився від проведення оцінки, позивачем була проведена самостійна оцінка майна на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням всіх передбачених законодавством переоцінок і дооцінок. Розмір оцінки визначено позивачем відповідно з додатком 1 до Методики.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія доходить висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення.

Разом з тим з пункту 2 резолютивної  частини рішення місцевого господарського суду підлягає виключенню слово „державного”, помилково вказане перед назвою  комунального підприємства „Кінотеатр „Київська Русь”.

Між тим, означена помилка не впливає на якість дослідження доказів та правильність висновків суду.

За таких обставин колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2007р.  у справі  № 36/466-3/424-16/88 постановлено при повному з’ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Подане представником Головного управління комунальної власності міста Києва, Київської міської ради клопотання про відкладення розгляду справи колегія суддів відхиляє зважаючи на те, що про час і місце розгляду справи відповідач і тертя особа  в особі представника, присутнього у судовому засіданні, яке відбулося 23.08.2007р., були повідомлені належним чином; викладені у заяві обставини документально не підтверджені; надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі                                             не обмежено будь-яким певним колом осіб у зв’язку з чим представництво інтересів може здійснюватись будь-якою особою в силу повноваження, що ґрунтується на довіреності;  а також враховуючи, що фактичні обставини справи встановлені судом у повному обсязі. Поважною причиною перенесення судового розгляду може вважатися та, існування якої зумовлено факторами об’єктивного характеру, які не залежать від волі сторін, тобто ні за яких обставин не можуть бути ними змінені чи усунуті.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2007р. у справі                                      № 36/466-3/424-16/88 залишити без змін, а апеляційну скаргу Головного управління комунальної власності міста Києва –  без задоволення.

Виключити з пункту 2 резолютивної  частини рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2007р. у справі  № 36/466-3/424-16/88 слово „державного”.

Справу № 36/466-3/424-16/88 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом місяця з дня набрання постановою законної сили.

Постанова підписана 31.08.2007р.

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Сотніков С.В.

Розваляєва  Т.С.

31.08.07 (відправлено)