АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2007
№ 16/68

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:           Губенко Н.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Жидейкіна Н.Д. - начальник
відділу (дов. №155/1/11-5085 від 10.09.2007);

від відповідача - ОСОБА_2. - представник (дов.
НОМЕР_1);

від третьої особи - Борисенко М.О.
- представник (дов. № 4 від 09.01.2007),

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
24.05.2007

у справі № 16/68

за позовом                               Комунального
підприємства „Київжитлоспецексплуатація”

до                                                   Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

третя особа відповідача           Комунальне підприємство
"Фармація"

про
виселення та повернення нежилого приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від
24.05.2007 у справі №16/68позов Комунального підприємства
„Київжитлоспецексплуатація” до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про виселення та повернення нежилого приміщення задоволено
повністю. За рішенням підлягає виселенню відповідач з нежилого приміщення
площею 73,0 кв.м., в будинку АДРЕСА_1, передавши його за актом приймання-передачі
позивачу; стягнуто з відповідача на користь позивача 85,00 грн. державного мита
та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Судове рішення мотивоване тим, що:
26.05.2005 між Комунальним підприємством „Київжитлоспецексплуатація”
(орендодавець) та третьою особою - Комунальним підприємством „Фармація”
(орендар) було укладено договір оренди № 04/1896 нежилого приміщення загальною
площею 162,50 кв.м.; пунктом 9.1 договору № 04/1896 строк дії договору
встановлений з 26.05.2005 по 24.05.2006; 29.12.2006 сторонами був складений та
підписаний акт приймання-передачі, відповідно до якого КП „Фармація” повернуло
частину орендованого приміщення (90,3 кв.м.) КП „Київжитлоспецексплуатація”;
частину приміщення площею 73,0 кв.м. орендодавець прийняти відмовився,
мотивуючи це тим, що на ній проводить діяльність приватний підприємець
ОСОБА_1.; місцевим господарським судом встановлено, що договір суборенди від
23.04.2003, на підставі якого Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1. займала спірне приміщення площею 73,0 кв.м., закінчив свою дію
23.04.2006; відповідно до приписів ст. 17 Закону України “Про оренду державного
та комунального майна” КП „Фармація”, як орендар за основним договором оренди,
листом від 26.04.2006 № 1-01-736 повідомив суборендаря ОСОБА_1 про припинення
дії договору суборенди (докази надсилання знаходяться в матеріалах справи);
отже, договір суборенди відповідно до положень Закону України „Про оренду
державного та комунального майна” припинив свою дію; враховуючи те, що
відповідачем не надано суду доказів продовження договору суборенди, а також
укладення нового договору на користуванням приміщенням в установленому порядку,
місцевий господарський суд прийшов до висновку, що відповідач безпідставно
займає спірне приміщення площею 73,0 кв.м., а тому позовні вимоги позивача про
виселення та повернення нежилого приміщення є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м.
Києва від 24.05.2007 у справі № 16/68 повністю з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються
наступними доводами.

Заявник зазначає, що відповідно до
договору суборенди від 23.04.2003, а саме пункту 8.1 після закінчення строку
договору суборенди, суборендар зобов'язаний протягом двох діб повернути
орендарю об'єкт оренди за відповідним актом; але відповідно до ст. 764 ЦК
України, якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку
договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця,
договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

В свою чергу, заявник стверджує, що
не отримував повідомлення про закінчення договору суборенди, натомість було
підписано акт про фактичне використання спірного приміщення та виставлялись
рахунки на сплату орендних платежів та комунальних послуг, які сплачувались
відповідачем (докази наявні в матеріалах справи), однак місцевий господарський
суд не прийняв до уваги дані обставини.

Враховуючи викладене, відповідач
вважає, що перебував у спірному приміщенні на законних підставах і вимоги
позивача є безпідставними.

У відзиві на апеляційну скаргу
позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі,
та просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем відсутні
договірні відносини та немає дозволу власника майна - територіальної громади м.
Києва; відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна” правовою підставою зайняття комунального майна є договір оренди,
а отже відповідач займає спірне приміщення без достатніх правових підстав та
підлягає виселенню.

Третя особа відзив на апеляційну
скаргу не надала, що відповідно до ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду
рішення господарського суду першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін та третьої особи,
та враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів
встановила наступне.

27.12.2001 Київською міською радою
прийнято рішення № 208/1642 „Про формування комунальної власності
територіальних громад районів міста Києва”, відповідно до якого було вирішено
затвердити перелік об'єктів комунальної власності територіальної громади м.
Києва згідно з додатком 1.

Відповідно до п. 150 Переліку
об'єктів комунальної власності територіальної громади м. Києва (додаток 1 до
рішення Київради від 27.12.2001 № 208/1642) нежиле приміщення в будинку по
АДРЕСА_1 площею 162,50 кв.м. (згідно із поверховим планом Київського міського
бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна - АДРЕСА_1 належить до комунальної власності територіальної
громади м. Києва.

22.02.2002 Київською міською
державною адміністрацією було прийнято розпорядження № 347 „Про закріплення
нежилих будинків та приміщень комунальної власності територіальної громади
міста Києва”, відповідно до якого нежиле приміщення в будинку по АДРЕСА_1
площею 162,50 кв.м. закріплено на праві повного господарського відання за КП
„Київжитлоспецексплуатація”.

Апеляційним господарським судом
встановлено, що 23.04.2003 між Аптечним об'єднанням „Фармація”
(правонаступником якого відповідно до рішення Київської міської ради від
24.04.2003 № 367/527 „Про реорганізацію аптечного об'єднання „Фармація” стало
Комунальне підприємство „Фармація”), за договором орендар, та приватним
підприємцем ОСОБА_1 за договором суборендар, було укладено договір суборенди,
за умовами якого орендар на підставі Статуту та розпорядження Дніпровської
районної у м. Києві державної адміністрації
від 23.04.2003 № 414 „Про надання дозволу на здачу в суборенду частини
нежилого приміщення” передав, а суборендар прийняв у тимчасове володіння та
користування частину приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, де
розташована аптека № 43, загальна площа приміщення, що передається в суборенду
складає 15 кв.м.

Додатковою угодою від 31.12.2004 до
договору суборенди від 23.04.2003 на підставі рішення Комісії по розгляду заяв
суб'єктів підприємницької діяльності та юридичних осіб щодо оренди об'єктів
нерухомого майна Дніпровського району (протокол № 25 від 23.12.2004) внесено
зміни до п. 1.1 договору та викладено його в наступній редакції: „Загальна
площа частини приміщення, що передається в суборенду складає 85,3 кв.м.”

Строк дії договору суборенди
відповідно до п. 4.1 не може перевищувати трьох років; термін дії договору
становить з 23.04.2003 по 23.04.2006 (пункт 4.2 договору суборенди).

Пунктом 1.2 договору суборенди
зазначається, що приміщення, що орендується, знаходиться у володінні та користуванні
орендаря у відповідності до Тимчасової угоди № 786 від 20.06.2002 до договору
оренди, укладеної між орендарем і Комунальним підприємством по утриманню
житлового господарства Дніпровського району м. Києва (орендодавець).

Відповідно до акту № 16 від 10.01.2005
нежилі приміщення по АДРЕСА_1 (згідно із поверховим планом Київського міського
бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна - АДРЕСА_1 передані Комунальним підприємством по утриманню
житлового господарства Дніпровського району м. Києва на баланс Комунального
підприємства „Київжитлоспецексплуатація”.

26.05.2005 між КП
„Київжитлоспецексплуатація”, за договором орендодавець, та КП „Фармація”, за
договором орендар, укладено договір № 04/1896 оренди нерухомого майна (нежилих
будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста
Києва, за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради
від 26.05.2005 № 406/2982 додаток 2 пункт 36 передав, а орендар прийняв в оренду
нежилий будинок за адресою:АДРЕСА_1, загальною площею 162,50 кв.м.

Пунктом 9.1 договору № 04/1896
визначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє з
26.05.2005 по 24.05.2006.

З матеріалів справи вбачається, що
31.05.2006 КП „Київжитлоспецексплуатація” в порядку ч. 2 ст. 17 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” листом № 155/05-1200 повідомило
КП „Фармація” про закінчення дії договору оренди № 04/1896 від 26.05.2005 та
просило надати розпорядчі документи для укладення договору оренди та укласти
договір оренди, в разі невиконання зазначених умов звільнити вказане
приміщення.

29.12.2006 сторонами за договором
оренди № 04/1896 від 26.05.2005 було складено та підписано акт
приймання-передачі об'єкту оренди за адресою:АДРЕСА_1відповідно до якого КП
„Фармація” передало, а КП „Київжитлоспецексплуатація” прийняло нежиле
приміщення загальною площею 90,3 кв.м.

В матеріалах справи наявні акти
обстеження нежилих приміщень в будинку АДРЕСА_1 від 30.11.2006 та від
12.01.2007. Так, з акту від 30.11.2006 вбачається, що він був складений в
присутності представників позивача, третьої особи - КП „Фармація” та
відповідача, за результатами перевірки встановлено, що договір оренди від
26.05.2005 № 04/1896 закінчився 24.05.2006; фактично приміщення використовує
приватний підприємець ОСОБА_1. на площі 85,3 кв.м. (продаж окулярів); нежилі
приміщення площею 78 кв. м. КП „Фармація” не використовує, однак, відповідач
від підпису даного акту відмовилась, про що міститься відповідний запис на примірнику
зазначеного акту. В акті від 12.01.2007 зазначається, що за актом
приймання-передачі КП „Фармація” передало КП „Київжитлоспецексплуатація” нежиле
приміщення площею 90,3 кв.м. на І поверсі; нежилі приміщення площею 73 кв.м. на
І поверсі використовуються приватним підприємцем ОСОБА_1. без відповідних
розпорядчих документів. При цьому, даний акт підписаний ОСОБА_1. та міститься
напис: „займаю нежилі приміщення відповідно до договору суборенди з КП
„Фармація” від 23.04.2003, який автоматично пролонгований до теперішнього
часу..., підпис”.

Разом з тим, в матеріалах справи
містяться докази надсилання відповідачу Комунальним підприємством „Фармація”
листів - попередження про припинення дії договору суборенди, а саме: лист від
26.04.2006 № 1-01-736, надісланий КП „Фармація” підприємцю ОСОБА_1 за двома
адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2; фіскальні чеки № 3219 та № 3219 від 26.04.2006,
які свідчать про надсилання вказаних листів за зазначеними в них адресами.

В апеляційній скарзі СПД-ФО
ОСОБА_1. заперечує, що отримувала вищезазначені листи про припинення дії
договору суборенди від 23.04.2003.

Однак на підтвердження своїх
тверджень ані під час розгляду справи місцевим господарським судом, ані
апеляційним господарським судом належних доказів (довідка з поштового відділення
зв'язку) відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України не надала.

Натомість, адреси, за якими були
надіслані листи-попередження були надіслані за адресою, яка значиться в
Свідоцтві про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) та за адресою, за якою
знаходиться орендоване нею спірне приміщення (АДРЕСА_1).

Таким чином, апеляційний
господарський суд підтримує висновок місцевого господарського суду, що
відповідач був належним чином повідомлений про припинення дії договору
суборенди б/н від 23.04.2003.

Відповідно до ч. 2 ст. 774
Цивільного кодексу України строк договору піднайму не може перевищувати строку
договору найму; згідно із ч. 2 ст. 22 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна” орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше
окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні
засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди; при
цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору
оренди.

Враховуючи те, що строк дії
договору оренди № 04/1896 від 26.05.2005 припинив свою дію 24.05.2006 і орендар
- КП „Фармація” повідомило суборендаря СПД-ФО ОСОБА_1 про припинення дії
основного договору оренди та договору суборенди, посилання відповідача на
автоматичну пролонгацію договору суборенди в будь-якому випадку є таким, що
протирічить нормам чинного законодавства.

Згідно із ст. 2 Закону України “Про
оренду державного та комунального майна” орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Отже згідно із положеннями чинного
законодавства України правовою підставою користування певним майном є
відповідний договір оренди.

Згідно із пункту 2 ст. 26 та пункту
1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” договір
оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а
орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди.

Пунктом 2 ст. 291 Господарського
кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється у разі закінчення
строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 8.1 договору
суборенди від 23.04.2003 після закінчення строку дії договору суборенди
суборендар зобов'язаний протягом двох діб повернути орендарю об'єкт суборенди
за відповідним актом.

Враховуючи те, що докази повернення
відповідачем орендованого ним приміщення за договором суборенди від 23.04.2003
в матеріалах справи відсутні, апеляційний господарський суд погоджується з
висновком місцевого господарського суду, що відповідач безпідставно займає
спірне приміщення, а отже позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Посилання відповідача на сплату ним
орендної плати на підставі виставлених рахунків, що є, на думку відповідача,
підтвердженням продовження існування орендних правовідносин, також не можуть
бути прийняті апеляційним господарським судом до уваги, оскільки чинним
законодавством не передбачено, що сплата орендних платежів після припинення дії
договору оренди продовжує його дію.

Враховуючи викладене, немає підстав
визнати доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, переконливими та
такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, а тому колегія суддів
вважає, що при прийнятті рішення Господарській суд м. Києва вірно встановив
фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну
оцінку відповідно до ст. 43 ГПК України та прийняв законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від
24.05.2007 у справі №16/68 залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

2. Справу № 16/68 повернути до Господарського
суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді