СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.11.07                                                                                 Справа № 7/401ад.

м. Луганськ

Суддя господарського суду Луганської області Калашник Т. Л., при секретарі судового засідання Веснянцевій К.Л., розглянув матеріали справи за позовом

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс і комерція", м. Сєвєродонецьк  Луганської області

про стягнення  26601 грн. 70 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Полупан Д.А. довіреність № 12 від 29.05.07;

від відповідача –не прибув.

Суть спору: про стягнення 25173 грн. 08 коп. недоїмки по внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 02.11.07).

Відповідач відзив на позовну заяву  та інші витребувані судом документи не надав, участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, про час і місце був повідомлений у встановленому порядку. Справа розглядається по наявній у ній матеріалах.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Засади і механізми системи  функціонування  загальнообов‘язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів  Пенсійного фонду, що формуються  за рахунок страхових внесків  роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон  України  від 09.07.2003 № 1058-ІУ “Про загальнообов‘язкове державне  пенсійне  страхування” (далі –Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.17  Закону  страхувальники  (роботодавці) зобов‘язані нараховувати,  обчислювати  і сплачувати  в установлені строки  та в повному обсязі страхові внески.

Порядок обчислення і сплати  страхувальниками  та застрахованими  особами внесків  на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування  до Пенсійного фонду  України  встановлений однойменною  Інструкцією,   затвердженою Постановою  Правління Пенсійного фонду  України від 19.12.03 № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві  юстиції України 16.01.04 № 64/8663 (далі –Інструкція).

Розміри  страхових внесків  на загальнообов‘язкове  державне пенсійне страхування  встановлюються відповідно  до Закону України  “Про збір на обов‘язкове  державне  Пенсійне  страхування”  (п.4 Інструкції).

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Закону за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Щодо єдиного податку, слід зазначити наступне:

- Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб’єктів малого підприємництва" від 03.07.98 № 727/98 (Далі –Указ), являє собою нормативний акт, який поширює свою дію на податкові правовідносини. Закон регулює відносини, що виникають між суб’єктами системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування;

- згідно ч. 4 ст. 18 Закону страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство;

- згідно п. 15 розділу ХУ "Прикінцеві положення" Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону;

- ст. 15 Закону визначено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону,  зокрема роботодавці - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент).

З матеріалів справи  вбачається, що відповідач  зареєстрований  в Управлінні Пенсійного фонду України  в м. Сєвєродонецьку Луганської області  як платник збору  на обов‘язкове державне пенсійне  страхування та не перераховує своєчасно  та у повному обсязі названий збір, у зв‘язку  з чим  за ним утворилась заборгованість (недоїмка) у сумі 25173 грн. 08 коп. за період з 01.01.04 по 21.02.06.

Вказану суму страхових внесків було донараховано позивачем у результаті перевірки відповідача у лютому 2006 року. За результатами перевірки складено відповідний акт від 28.02.06.

Згідно зі ст. 106 Закону позивач направив відповідачу відповідну вимогу № Ю-120/1 від 04.04.06 про сплату заборгованості. Але борг відповідачем було не сплачено, у зв’язку з чим позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою.

Відповідачем у справі було заявлено адміністративний позов до позивача у справі - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з наступними вимогами: визнати дії відповідача по проведенню документальної перевірки правильності, повноти і своєчасності нарахування та сплати відповідачем внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період 2004 –1 квартал 2005 років незаконними та визнати дії відповідача щодо безспірного стягнення (шляхом зарахування поточних платежів) заборгованості зі сплати страхових внесків, яка утворилась за період 2004 –1 квартал 2005 років незаконними; зобов'язати відповідача утриматися від вчинення незаконних дій щодо безспірного стягнення (шляхом зарахування поточних платежів) заборгованості зі сплати страхових внесків, яка утворилась за період 2004 –1 квартал 2005 років; скасувати вимоги від 03.11.06 № Ю 721/3 та від 05.12.06 № Ю 785/4. Ухвалою господарського суду Луганської області від 08.05.07 було відкрито провадження у справі № 3/313н-ад за вказаним позовом. Постановою господарського суду від 09.07.07 у справі № 3/313н-ад у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили.

Сума заборгованості по сплаті страхових внесків в розмірі 25173 грн. 08 коп. підтверджена документально, у тому числі Актом перевірки від 28.07.06 (а.с.17-18) та карткою особового рахунку страхувальника (а.с.22-23).

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний у п’ятиденний строк.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1.          Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс і комерція", м. Сєвєродонецьк  Луганської області, вул. Новікова, 2, на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Шевченко, 9, - недоїмку у сумі 25173 грн. 08 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 19.11.07.

Суддя                                                                                Т.Л. Калашник