ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада 2007 р.

№ 16/303 (9/26)

Вищий господарський  суд
України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

Приватного підприємця ОСОБА_1

на постанову

від 12.07.07
Дніпропетровського  апеляційного
господарського суду

у справі

№ 9/26 господарського суду  Кіровоградської області

за позовом

Прокурора Ульяновського району
Кіровоградської області  в інт. держави
в особі Кам"янобродської сільської ради

до

Приватного підприємця ОСОБА_1

3-тя особа яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Приватний підприємець ОСОБА_2

про

повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки

у справі взяли участь представники

позивача:

відповідача:

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 20.04.07 позовні вимоги задоволено. Зобов'язано
відповідача повернути Кам"янобродській сільській раді самовільно зайняту
земельну ділянку  площею 4,69 кв.м. за
адресоюАДРЕСА_1 та привести земельну ділянку у придатний для використання  стан шляхом знесення об"єкта торгівлі
(суддя О.Б.Шевчук).

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 12.07.07
рішення суду першої інстанції скасовано
та направлено справу до суду першої інстанції для розгляду її  зі стадії порушення провадження. Постанову
мотивовано тим, що за суб'єктним складом
сторін та предметом спору справа підлягає розгляду господарським судом
за правилами Кодексу адміністративного судочинства (колегія суддів у складі:
Лотоцька Л.О., Бахмат Р.М.. Євстигнеєв О.С.).

Відповідач у поданій касаційній
скарзі просить скасувати постанову апеляційного суду від 12.07.07  в частині направлення справи до
господарського суду для розгляду зі стадії
відкриття провадження у справі  та
припинити провадження у справі

Скаржник зазначає, що  оскаржувана постанова прийнята з порушенням
процесуального права, оскільки відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна
інстанція не наділена правом направляти справи до місцевого  господарського суду  для розгляду зі стадії порушення  провадження у справі.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями
належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм
процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Постановляючи рішення, суд
апеляційної  інстанції виходив з того, що
даний спір є справою адміністративної юрисдикції.

Разом
з тим, з обґрунтованістю такого висновку погодитися не можна.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті
З КАС України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа)
- переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому
хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Предметом спору у даній справі є
повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Правовою підставою таких вимог  стало рішення Кам"янобродської сільської
ради №50 від 22.09.06 "Про припинення чинності рішення сесії сільської
ради від 31.07.03 №59 "Про надання
земельної ділянки  в оренду для
підприємницької діяльності".

Тобто спір виник між двома
господарюючими суб'єктами, які діяли як власники земельних ділянок., а
зазначена позовна вимога ґрунтується на праві власності, що має
приватноправовий характер.

Тому дана справа не є
публічно-правовим спором і не підпадає під згадане визначення адміністративна
справа .

Компетенція адміністративних судів,
встановлена статтею 17 КАС України, на цей спір не поширюється.

Даний позов не є адміністративним,
оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
зазначених відповідачами. Такої позиції дотримується і Верховний Суд України в
постанові від 22.05.07 у справі № 9/1-05-32.

Окрім цього, суд апеляційної
інстанції припустився порушення норм процесуального права,направив справу на
новий розгляд,  оскільки ст.103 ГПК
України містить вичерпний перелік повноважень суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова Дніпропетровського  апеляційного господарського суду від
12.07.07  підлягає скасуванню з
направленням справи до суду апеляційної інстанції для здійснення апеляційного
провадження.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119-12 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 12.07.07 у справі № 9/26 господарського
суду  Кіровоградської області скасувати.

Справу направити до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного
провадження.

Головуючий, суддя                     В.Овечкін

Судді
Є.Чернов

В.Цвігун