ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.10.2007
Справа №2-25/11906-2007

За позовом Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця», м. Київ, вул.. Лисенка, 6,

До відповідача ТОВ  «Кар’єроуправління «Південне», м. Сімферополь, вул.. Ковильна, 36, кв. 35,

Про стягнення 9795,00 грн.

Суддя   Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача –  Костерний Д.О., ю/к, дов. № 2436-1110 від 20.09.2007р.

Від відповідача – Кузьменко Т.В., предст., дов. від 15.10.07р.; Смірнов В.А., предст., дов. від 15.10.07р.

Обставини справи:

Державне територіально-галузеве об’єднання «Південно-Західна залізниця» звернулось у господарський суд АРК із позовом до ТОВ  «Кар’єроуправління «Південне», у якому просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 9795,00 грн. за неправильне зазначення у накладній коду вантажоодержувача, а також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неправильно позначено у залізничній накладній код вантажоодержувача, у зв’язку із чим на підставі ст.. 122 Статуту залізниць України з відправника стягується штраф у розмірі встановленому ст.. 118 Статуту.

Розгляд справи неодноразово відкладався, строк розгляду справи продовжувався за клопотанням сторін.

Відповідач проти позову заперечував по мотивах викладених у відзиву на позов, а саме зазначає, що ТОВ  «Кар’єроуправління «Південне» в залізничній накладній  № 47198715 на підстав наданих ВАТ «УВТК» відомостей в графі «Код Одержувача» зазначило код 7956, після оформлення перевізних документів та відправки вантажу код Одержувача (ВАТ «УВТК») був змінений на 3576, отже на момент відправки вантажу відповідач не знав про зміну коду вантажоодержувача, а отже відсутня в цьому його вина, в наслідок чого у розумінні п. 1 ст.. 614 Цивільного кодексу України відповідальність у вигляді штрафу не може бути застосовано.

У судове засідання з’явились представники сторін.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2007р. зі станції Сімферополь-вантажний Придніпровської залізниці ТОВ  «Кар’єроуправління «Південне» здійснено відправлення вантажу – щебінь  не поіменований в алфавіті, згідно накладної № 471987159 на станцію Біла Церква Південно-Західної залізниці, у який позначено Одержувач вантажу ВАТ УВТК «Сельстрой» код 7956.

Відповідно до ст.. 6 Статуту залізниць України, накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи –одержувача.

У відповідності до ст. 23 Статуту залізниць України,  відправник повинен надати    станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно Правил перевезень вантажів, розділу 4 «Правил оформлення перевізних документів» зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за № 863/5084 від 24.11.2000 р., відправник самостійно заповнює відповідні графи цих документів, в тому числі графу –«Одержувач», в якій вказується точне та повне найменування одержувача, його код, повну адресу. Правильність внесених у накладну відомостей представник відправника підтверджує своїм підписом. Так, у накладній відправник вказав код одержувача 7956, правильність внесених відомостей  підтвердив своїм підписом представник відправника Муждабаєв У.Б. Тоді як слід було вказати код вантажоодержувача 3576.

Ч. 1 ст. 307 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором перевезення вантажу, залізниця зобов'язана доставити довірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу.

Так по прибутті вантажу на станцію призначення було виявлено, що вказаний у накладній код одержувача не відповідає коду вказаному в договорі № 261 «Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги» від 12.02.2007р.

Про факт неправильності відомостей позначених у накладній № 47198715 складено акт загальної форми (а.с. 9).

Відповідно до ст.. 129 Статуту залізниць України, для засвідчення невідповідності обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, під час залізничних перевезень, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. Таким чином, складений станцією Біла Церква Південно-Західної залізниці акт загальної форми № 1051 від 07.06.2007р. є підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним коду одержувача.

Згідно п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві Юстиції України від 24.11.2000 р. за № 863/5084 «Якщо   під   час   перевезення   вантажу   або на станції  його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст.. 122 Статуту залізниць України».

Відповідно до ст.. 122 Статуту залізниць України, за неправильне зазначення у накладній масу вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

По зазначеному перевезенню провізна плата у накладній вказана 1959,00 грн., у зв’язку із чим на виконання вказаних норм, сума штрафу за неправильно позначений у залізничній накладній код одержувача складає 9795,00 грн., з розрахунку 1959,00х5.

Згідно підпунктів 6 та 3, пунктів 3.3. та 3,15 роз’яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. за № 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» із змінами, внесеними згідно з Рекомендаціями Вищого господарського суду N 04-5/1429 від 18.11.2003 ) господарським судам слід мати на увазі таке. Стаття 24 Статуту надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній,  а  також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що  зазначаються у  накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення. Пункт 26 Тарифного керівництва також надає залізниці право на договірних засадах зважувати та перевіряти масу вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами перевезення, і згідно зі статтею 129 Статуту складати комерційний акт.  Тому складання залізницею комерційного акту у випадках, коли залізниця не зобов'язана була видавати вантаж з перевіркою, не може бути  підставою для визнання відповідного комерційного акта таким, що не має доказового значення. У застосуванні статті 118 Статуту слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення,  так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення,  незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Враховуючи викладене, у зв’язку із тим, що відповідачем при здійсненні відправлення вантажу порушено положення передбачені Статутом залізниць України, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача про відсутність його вини, судом до уваги не приймаються.

Також слід зазначити, що відповідно до приписів ст.. 1191 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду має право зворотної вимоги (регресу) до іншої особи у випадку, коли шкода завдана безпосередньо особою до якої заявлено зворотню позовну вимогу, отже відповідач не позбавлений права звернутись із позовом до суду про стягнення з ВАТ «УВТК» завданої шкоди.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, згідно ст. 44, 49 ГПК України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню саме на  нього.

У судовому засіданні 11.06.2007р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З огляду на викладене, керуючись, ст.ст. 24, 118,122,124,129 Статуту залізниць України, ст. ст. 44-49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з ТОВ  «Кар’єроуправління «Південне» (м. Сімферополь, вул.. Ковильна, 36, кв. 35; ) на користь Державного територіально-галузевого об’єднання «Південно-Західна залізниця» (м. Київ, вул.. Лисенка, 6) штраф у розмірі 9795,00 грн., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 102,00 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набуття рішенням законної чинності.

Рішення оформлене та підписане 22.10.2007р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.