КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

19.02.07 р.                                                                                                    № 77/9-06

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                                Жук Г. А.

Судді

Мамонтова  О.М.

Фаловська  І.М.

секретар судового засідання: Рустам’ян Е.А.

В судове засідання з’явились представники учасників судового процесу:

від позивача:      Антонець О.А. –дов № 1212 від 15.02.06 р., представник;

від відповідача: Олекса Л.А. –довідка з ЄДРПОУ № 4880 від 23.05.03 р., представник;

від третьої особи: Васильєва О.О. –дов № б/н від 21.01.07 р., представник;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промисловий дім «Кристал»на рішення господарського суду Київської області від 31.10.2006р.

у справі № 77/9-06 (суддя Євграфова Є.П.)

за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивний дім», м. Дніпропетровськ (ідентифікаційний код 32186777)

до                      Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промисловий дім «Кристал»м. Вишгород; (ідентифікаційний код 33317320)

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал», м.Костянтинівка, Донецька обл., (ідентифікаційний код 30207119 )

про          стягнення 19 845,12 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пивний дім»(далі –ТОВ «Пивний дім»)  звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промисловий дім «Кристал»(далі –ТОВ «ТПД «Кристал») про стягнення 19 845,12 грн. сплачених за поставку неякісного товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.06.2006р. (а. с. 112) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Кристал»(далі –ТОВ «ТК «Кристал»).

Рішенням господарського суду Київської області від 31.10.2006 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 19 845,12 грн. збитків, 198,45 грн. витрат по сплаті держаного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що згідно ч. 2 ст. 265, ч. 5 ст. 268 ГК України та п. 4 договору поставки, в редакції додаткової угоди від 23.03.2005р., позивач (покупець за договором поставки), має право вимагати повернення сплаченої суми за поставку партії пляшок, у разі поставки продукції, яка не відповідає нормативно-технічній документації та не може бути використана по прямому призначенню, що підтверджено висновком експертизи № Є-359 від 30.09.2005р. проведеної Регіональним підприємством Торгово-промислової палати Криму.

Посилаючись на ст. 33 ГПК України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем належними доказами підтверджено викладені у позові доводи. При цьому, місцевим господарським судом не взято до уваги, заперечення відповідачем висновку експертизи № Є-359 від 30.09.2005р., проведеної Регіональним підприємством Торгово-промислової палати Криму, оскільки, судово-товарознавча експертиза якості пляшок, яку було призначено судом за клопотанням сторін, не було проведено з вини самого відповідача –ТОВ «Торгово-промисловий дім «Кристал», у зв’язку з не виконанням покладених на нього обов’язків щодо надання експерту необхідних зразків та документів для проведення експертизи. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що заперечення відповідача не доведені, так як він не скористався можливістю спростувати доводи позивача щодо неналежної якості поставленого товару.

Водночас, місцевий господарський суд відмовив ТОВ «Торгово-промисловий дім «Кристал» у задоволенні клопотання про застосування ст. 269 Господарського кодексу України, посилаючись на те, «що ТОВ «Пивний дім»дізналося про недоліки поставленого товару 30.08.2005р., що припало на п’ятницю, що позивач міг ознайомитися з даним експертним висновком лише 02.09.2005р., що право на позов у позивача виникло 21.09.2005 року, отже, звернувшись 31.03.2006р. з позовом до суду позивачем не було пропущено строк позовної давності» (а.с.136).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «Торгово-промисловий дім «Кристал»звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 31.10.2006р., скасувати та прийняти нове, яким відмовити в позові повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що рішення місцевого суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, на думку відповідача, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, помилково взяв до уваги лише висновок експертизи № Є-359 від 30.09.2005р.. Відповідач звертає увагу на те, що за його клопотанням комісією у складі представників позивача, відповідача та ДП «Сімферопольський виноробний завод»було проведено перевірку відбракованої 26.09.2005р (за актом без номеру) продукції на місці її знаходження, яка відповідно до даних позивача була прийнята  заводом на відповідальне зберігання, згідно приймальної квитанції № 35 від 15.07.2005р. В ході огляду було виявлено, що спірна пляшка знаходиться не в упаковці заводу виробника, розсортована у металічні контейнери та дерев’яні ящики. Загальна кількість плашок складає не 26 112шт.,  а всього 21 012 шт. До того ж, у місці збереження пляшки не було вказано її кількість, дату поставки, номери накладних та назву постачальника.

Водночас, скаржник ставить під сумнів об’єктивність експертного дослідження проведеного Регіональним підприємством Торгово-промислової палати Криму та сам факт проведення такої експертизи, оскільки, умови упаковки, описані експертом та виявлені комісією під час огляду докорінно відрізняються.

При цьому, відповідач стверджує, що позивачем пропущено строк позовної давності, передбачений ст. 269 ГК України, для звернення з позовом у зв’язку недоліками поставленого товару, просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду та відмовити позивачу в позові.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 29.11.2006р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи у складі колегії суддів: головуюча суддя –О.В. Агрикова, судді: О.М. Мамонтова, І.М. Фаловська.

Відповідно до розпорядження заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 15.01.2007р. в зв’язку із закінченням повноважень  судді Агрикової О.В. розгляд справи № 77/9-06 здійснено у наступному складі колегії суддів: головуюча суддя –Жук Г.А., судді –Мамонтова О.М, Фаловська І.М.

В судовому засіданні апелянт підтримав доводи апеляційної скарги.

16.01.2007р. від ТОВ «Пивний дім»надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Торгово-промисловий дім «Кристал», в якому останній, не погоджуючись з апеляційною скаргою, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Так, позивач стверджує, що експертний висновок № Є-359 від 30.09.2005р. є належним доказом у справі оскільки, призначена місцевим господарським судом судова експертиза щодо якості поставленої відповідачем продукції та можливості її використання за прямим призначенням, не була проведена  з вини відповідача.

Стосовно застосування судом строків позовної давності ТОВ «Пивний дім»зазначає, що 26.09.2005р. ДП «Сімферопольський виноробний завод»було складено акт про виявлення недоліків, які перешкоджали процесу подальшого використання пляшки, який (акт) відображав лише думку посадових осіб ДП «Сімферопольський виноробний завод»про неможливість використання скло пляшки для розливу коньяку, а Висновок експертизи № Є-359 від 30.09.2005р. підтвердив факт поставки пляшки неналежної якості.  ТОВ «Пивний дім»даний висновок було отримано 03.10.2005р. – саме з цього моменту, як вважає позивач у нього виникло право на звернення з позовом до суду. Отже, ТОВ «Пивний дім»вважає, що звернувшись з позовом 31.03.2006р. строк позовної давності ним не пропущено.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського міжобласного апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення і доводи представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила:

Предметом даного спору є стягнення сплаченої позивачем суми вартості товару, поставленого за договором поставки, який виявився, як стверджує позивач, товаром неналежної якості.

Так, 23.03.2005р. між ТОВ «Пивний дім»(позивач  у справі, покупець за договором) та ТОВ «Торгово-промисловий дім «Кристал»(відповідач у справі, постачальник за договором) було укладено договір постачання № 23 (а. с. 7), відповідно до п. 1, якого, постачальник зобов’язався передати у власність  покупцеві товар - скло пляшку коньячну «Коктебель»0,5 л (зел) , у кількості  та строки, передбачені даним договором, а покупець –оплатити  та прийняти  товар, згідно до умов даного договору (а.с.7).

Таким чином, у відповідності до договору від 23.03.2005р між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов’язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник),  зобов’язався передати у встановлений строк товари у власність покупця, а покупець зобов’язався прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов даного договору поставки поставщик передав покупцю  товар  в кількості 291312 пляшок на суму 221397,12 грн., що підтверджено представленими в матеріалах справи належним чином засвідченими:  видатковою накладною № 651 від 25.05.2005 року, податковою накладною від 25.05.2005 року (на суму 20465,28 грн.);

видатковою накладною № 590 від 16.05.2005 року, податковою накладною від 16.05.2005 року (на суму 39070,08 грн.);

видатковою накладною № 568 від 12.05.2005 року, податковою накладною від 12.05.2005 року (на суму 19845,12 грн.);

видатковою накладною № 563 від 12.05.2005 року, податковою накладною від 12.05.2005 року (на суму 20465,28 грн.);

видатковою накладною № 553 від 11.05.2005 року, податковою накладною від 11.05.2005 року (на суму 20465,28 грн.);

видатковою накладною № 477 від 22.04.2005 року, податковою накладною від 22.04.2005 року (на суму 20465,28 грн.);

видатковою накладною № 416 від 11.04.2005 року, податковою накладною від 11.04.2005 року (на суму 20465,28 грн.);

видатковою накладною № 403 від 07.04.2005 року, податковою накладною від 07.04.2005 року (на суму 19845,12 грн.);

видатковою накладною № 385 від 05.04.2005 року, податковою накладною від 05.04.2005 року (на суму 20465,28 грн.);

видатковою накладною № 377 віл 04.04.2005 року, податковою накладною від 04.04.2005 року (на суму 19845,12 грн.). (а.с. 9-27).

Як свідчать  виписки  банку від 24.03.2005р. та 28.05.2005р (а.с. 34-35) поставлений товар був оплачений позивачем повністю, відповідно до п. 3 договору поставки, що незаперечено сторонами.

14.07.2005р. позивач, згідно договору постачання № 57/ю від  01.06.2004 року (та додаткової угоди) (а. с. 28-30),  поставив, отриману від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-промисловий дім «Кристал»пляшку, державному підприємству «Сімферопольський виноробний завод».  Поставка товару за даним договором здійснювалася на умовах DDT (доставка товару в пункт вказаний замовником), відповідно Правил «ИНКОТЕРМС», 2000р., транспортом поставщика на склад замовника. Умовами договору передбачено, що замовник при прийманні товару  здійснює перевірку його кількості та якості у відповідності до вимог Інструкцій П-6, П-7 (п.3.3 договору, а.с 29).

Як стверджує позивач, посилаючись на квитанцію № 35 від 15.07.2005р. (квитанція в матеріалах справи відсутня) поставлений ним за договором № 57/ю від  01.06.2004 року товар був прийнятий заводом на відповідальне збереження.

Позивач стверджує, також, що товар –пляшка коньячна «Коктебель», був переданий ДП «Сімферопольський виноробний завод», згідно видаткової накладної від № 9269 від 26.09.2005 року (а. с. 36), податкової накладної № 9269 від 26.09.2005 року (а. с. 37) по довіреності  серії ЯКЧ № 499860 від 26.09.2005 року, виданої на ім’я  Житкової Зої Михайлівни (а. с. 38), в кількості 26112 шт. на суму 100165,63 грн. лише 26.09.2005року.

26.09.2005 року представниками ДП «Сімферопольський виноробний завод»(а. с. 39) було складено акт, в якому значиться, що на підставі розпорядження директора заводу товар (пляшка коньячна) знятий з тимчасового збереження і під час підготовки до розливу коньяку, розсортування пляшки «Коктебель» виявлено наявність виробничих дефектів даного товару, про що повідомлено поставщика  телефонограмою.

30.09.2005 року, за замовленням ДП «Сімферопольський виноробний завод»,  Регіональне підприємство Торгово-промислова палата Криму надало експертний висновок якості товару № Є-359 від 30.09.2005р. (а. с. 40-46), згідно якого партія пляшок, яка була перевірена експертом в кількості 26 112шт. не відповідає діючій в Україні нормативно-технічній документації та не може бути використана по прямому призначенню, у зв’язку з чим ДП «Сімферопольський виноробний завод»повернув вказаний товар позивачу (ТОВ «Пивний дім») згідно накладної № ВН –0000005 від 21.03.2006р. (а. с. 48).

Отже, ТОВ «Пивний дім»вважаючи, що його права та законні інтереси порушені неналежним виконанням ТОВ «Торгово-промисловий дім «Кристал»умов договору постачання № 23 від 23.03.2005р. - поставкою неякісного товару, звернулося  до суду з позовом про стягнення вартості неякісного товару в сумі 19845,12 грн.

Як вбачається з матеріалів справи (висновку експерта № Є-359 від 30.09.2006року, а.с. 40,41) 15.07.05р. та 19.07.05р. Державним підприємством «Сімферопольський виноробний завод»на адресу поставщика - ТОВ «Пивний дім»направлялися телеграмами про виклик представника поставщика для здачі товару по якості. Поставка товару (пляшки) на ДП «Сімферопольський виноробний завод», саме 15.07.2005 року та отримання телеграм  від 15.07.2005 року та від 19.07.2005 року про здачу - приймання товару підтверджено самим позивачем у позовній заяві, не заперечено в судових засіданнях.

Крім того, в матеріалах справи (а.с.36) позивачем представлено накладну № 9269 від 26.09.2005 року (копія накладної засвідчена печаткою позивача), яка містить підписи представника ТОВ «Пивний дім»про відпуск товару та підпис представника ДП ««Сімферопольський виноробний завод»про прийняття товару. Дана накладна містить, також напис повноважної особи отримувача про те, що товар –«пляшку отримано за довіреністю ЯКЧ № 499860 від 26.10.2005 року», (в той час як на довіреності на право отримання товарно-матеріальних цінностей значиться дата 26.09.2005 року) і «прийнята на відповідальне збереження, згідно висновку експерта від 30.09.2005 року», в той час як, за твердженнями позивача,  на відповідальне збереження товар було прийнято ще 15.07. 2005 року, а висновку експерта  на час  передачі та прийняття товару не існувало.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні доводи апеляційної скарги, повноту встановлення та правильність юридичної оцінки обставин справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі відноситься встановлення судом на підставі належних засобів доказування поставки відповідачем товарів неналежної якості та/або істотного порушення ним вимог договору щодо якості товару.

Спірні правовідносини сторін виникли у зв'язку з поставкою продукції неналежної якості, до врегулювання яких застосовуються положення ст. 264,265, 268, 269 ГК України, ст. 678 –681,712 ЦК України.

Згідно ст. 712 ЦК України  за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст. 264 ГК України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб'єктів господарювання, здійснюються суб'єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Таким чином, переважному застосуванню до зобов'язань поставки підлягають положення ст. ст. 264 - 271 ГК України, положення статей ЦК України підлягають застосуванню, якщо інше не передбачено законами, що формулюють спеціальні правила щодо поставки.

Відповідно до ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частин 1, 5 ст. 268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначають у договорі більш високі вимоги до якості товарів. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Гарантії якості товарів, а також претензії у зв'язку з недоліками поставлених товарів регулюються ст. 269 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГК України строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред'явлення постачальникові претензій у зв'язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 8 ст. 269 ГК України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених йому товарів.

Отже, необхідною умовою для задоволення позовних вимог про стягнення сплаченої покупцем  суми за поставку неякісного товару є не тільки пред'явлення такого позову протягом 6-місячного строку з дня встановлення покупцем недоліків поставлених товарів, а й виявлення цих недоліків у встановленому порядку.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.91 "Про порядок дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" передбачено, що до прийняття відповідних актів України на її території застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України. Таким чином, оскільки у ст. 271 ГК України передбачено, що Кабінет Міністрів України відповідно до вимог цього кодексу та інших законів затверджує Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення та поставки виробів народного споживання, однак вказані документи ще не прийняті, при вирішенні спорів, пов'язаних з поставкою продукції і товарів господарським судам (про що зазначено, також у Роз'яснення президії ВАСУ від 12.11.93 N 01-6/1205 (з наступними змінами) необхідно керуватися Положеннями про поставки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання, затвердженими Постановою Ради Міністрів СРСР від 25 липня 1988 року N 888) (далі - Положення про поставки), стандартами, іншою обов'язковою для сторін нормативно-технічною документацією, Інструкціями про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю (Інструкція П-6) та якістю (Інструкція П-7), затвердженими Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів Союзу РСР від 25.04.66р., а також договором.

Так, відповідно до пунктів 6, 14, 16, 19, 20, 22, 29 Інструкції П-7,  приймання продукції по якості здійснюється на складі покупця не пізніше 20 днів після видачі продукції органом транспорту або надходженні її на склад покупця при доставці продукції постачальником або при вивозі продукції покупцем. Приймання продукції по якості здійснюється відповідно зі стандартами, технічними умовами згідно супровідних документів, що посвідчують якість продукції (товарів).

При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки вимогам стандартів, технічним умовам, договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що посвідчують якість продукції, покупець зобов'язаний призупинити прийом продукції і скласти акт, в якому зазначити характер виявлених дефектів, а також викликати для участі при прийманні продукції представника постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції в основу рішення від 31.10.2006 року поклав Висновок експертизи Регіонального підприємства торгово-промислової палаті Криму № Є-359 від 30.09.2006р. однак, місцевим господарським судом не досліджено відповідність приймання покупцем товару по якості вимогам відповідної інструкції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно висновку експерта № Є-359 від 30.09.2006року замовником даної експертизи є ДП «Сімферопольський виноробний завод», об’єктом експертного дослідження - партія скло пляшки для харчової рідини, яку поставлено на ДП «Сімферопольський виноробний завод» за договором № 57/10/55 від 01.07.2004 року та додатковою угодою № 1 від 01.01.2005 року, укладеними між ним та ТОВ «Пивний дім», в той час як позивач  у позовній заяві посилається, та в матеріалах справи ним представлено інший договір поставки –договір № 57/ю від 01.06.2004 року.

Крім того, Експерту при проведенні експертизи було представлено слідуючи документи: товарно-транспортна накладна серії 01 ААИ №342196 від 12.07.2005 року на перевезення вантажу автомобілем Рено 152-65ААпр130-85НА; накладна на повернення № 13 від 12.07.2005 року від поставщика ТОВ «Винконцерн»одержувачу ТОВ «Пивний дім»; квитанція № 35 від 15.07.2005 року про прийняття вантажу на тимчасове відповідальне збереження; накладна  № 9269 від 26.09.2005 року; комісійний акт одержувача від 26.09.2005 року про здійснення вхідного контролю продукції та виклик поставщика, а також, телеграми про виклик представника для передачі продукції по якості від 15.07.2005 року та 19.07.2005 року.

З висновку експерта вбачається, що експертиза проводилася в приміщенні тарного складу Державного підприємства «Сімферопольський виноробний завод», що експерту пред’явлено партія скляних пляшок у кількості, згідно представлених супровідних документів - 26112 шт., які складовано в штабелі. При зовнішньому огляді партії продукції експертом встановлено (а.с 43), що пляшки сформовані в невеликі пакети по 18 шт. в кожному, вироби обтягнуті плівкою, яку скріплено стрічкою «Скотч», тобто експерту пред’явлено продукцію за порушеною упаковкою виробника. В пакеті плівка не натягнута, вироби не щільно прилягають один до одного, вільно  рухалися.

При проведені експертизи експертом Регіонального підприємства торгово-промислової палати Криму встановлено, що пред’явлена партія пляшок в кількості 26112 шт. не відповідає вимогам  ГСТУ. ГОСТ 10117.1:2003 по якості скла та виготовлення (25410 шт.) та мають дефекти механічного характеру (772 шт.).

Однак, даний акт не містить чіткого опису маркування товару, який було пред’явлено на дослідження, відомостей про відсутність однорідного товару, про зберігання товару окремо від однорідного, тому враховуючи, що у висновку експерта зазначено про пред’явлення йому документів із зазначенням іншого поставщика - ТОВ «Винконцерн»(а.с. 40-41) та констатовано що товар, пред’явлено в порушеній упаковці, даний акт не може бути належним та допустимим доказом перевірки якості товару одного виробника і поставщика пляшки.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на наступне.

При укладенні договору постачання № 23 від 23.03.2005 року між ТОВ «Пивний дім»та ТОВ «Торгово-промисловий дім «Кристал»сторонами було погоджено, що порядок приймання - передачі товарів по кількості та якості проводиться у відповідності до вимог Інструкції П-6 та Інструкції П-7. Згідно умов договору покупець товару повинен у випадку виявлення  невідповідності товару якості чи кількості викликати представника постачальника для сумісного приймання товару і до прибуття представника постачальника припинити приймання товару.

Колегія суддів зазначає, що дійсно сторонами, додатковою угодою складеною того ж дня, було внесено зміни до договору поставки від 23.03.2005р., проте, вказана додаткова угода не змінювала умови щодо порядку проведення здачі-приймання товару по кількості та якості.

Відповідач стверджує, що в порушення даної умови договору та вимог  законодавства України, яке регламентує порядок прийняття товару по якості, позивач не повідомив його про виявленні недоліки. Позивач не спростував даного факту належними доказами.

В обґрунтування позовних вимог та в судовому засіданні, позивач стверджував, що спірна пляшка неналежної якості повернута йому ДП «Сімферопольський виноробний завод», і представив в підтвердження наведеного належним чином засвідчену копію накладної на повернення № ВН-0000005 від 21 березня 2006 року (а.с. 48).

Проте, матеріали справи свідчать, що 16.06.2006р. комісією у складі представників позивача, відповідача та ДП «Сімферопольський виноробний завод»в тарному складі заводу було оглянуто  партію склопляшки та виявлено, що вказаний товар знаходиться не в упаковці заводу виробника, розсортований у металічні контейнери, та деревинні ящики, знаходяться в різних місцях складу, кількість скло пляшок (21 012шт.) не відповідає кількості вказаній позивачем (26 112шт.), у місцях де знаходиться склопляшка не вказано її кількість, дату поставки, номери накладних та назви постачальника.

Тобто, враховуючи тривалі господарські правовідносини між сторонами за договорами поставки № 20 від 04.01.2005 року (між ТОВ«Торгово-промисловий дім «Кристал»та ТОВ «Торговельна компанія «Кристал»), № 23 від 23.03.2005 року (між ТОВ«Торгово-промисловий дім «Кристал»та ТОВ «Пивний дім»), № 57/ю від 01.06.04 року (між ТОВ «Пивний дім» та ДП «Сімферопольський виноробний завод»), враховуючи, що в у висновку експертизи значиться  про перевірку  товару поставленого за договором поставки № 57/10/55 від 01.06.2004 року (якій не є підставою позовних вимог позивача), а також, що на час проведення перевірки та складання висновку експерта від 30.09.2005 року та тристороннього акту від 16.06.2006 року у містах знаходження склопляшки були відсутні дані про її кількість, дату поставки, номера накладної, назви постачальника, суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем факту перевірки експертом якості пляшки, поставленої саме відповідачем за договором № 23 від 23.03.2005 року.

Крім того, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визначення дати з якої починається перебіг строку позовної давності.

Матеріали справи свідчать про те, що ДП «Сімферопольський виноробний завод», було виявлено невідповідність товару стандартам при прийманні товару 15.07.2005 року, про що було повідомлено постачальника ТОВ «Пивний дім»телеграмами від 15.07.2005 року та 19.07.2005 року про виклик представника для передачі товару по якості, дане значиться і у  висновку експерта (а.с. 40-41) та не заперечене позивачем.

У відповідності п. 8 ст. 269 ГК України, позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред'явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів у належному порядку. З матеріалів справи вбачається, що позивачу стало відомо про недоліки якості продукції поставленої ним заводу ще 15.07.2005 року, однак приймання продукції по якості, в строки встановлені Інструкцією П-7, позивачем не було проведено.

Крім того, представлений в матеріалах справи висновок експерта від 30.09.2005 року не може бути належним доказом перевірки якості партії товару поставленої за визначеними позивачем договорами та накладними, тому суд вважає помилковим висновок місцевого господарського суду щодо визначення  початку перебігу строку позовної давності з моменту отримання позивачем даного висновку експерта.

Відтак, з огляду на вимоги ч.1ст.261 ЦК України та докази представлені у справі, які не спростовано позивачем, останній дізнався про порушення його права та поставку товару неналежної якості, отримавши повідомлення заводу ще 15.07.2005 року, 19.07.2005 року, що було підтверджено актом від 26.09.2005року.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Пивний дім»звернулося з позовом до місцевого господарського суду лише 05.04.2006р. тобто з пропуском строку позовної давності, встановленого Господарським кодексом України.

На думку колегії суддів, позивач не має права   вимагати стягнення  вартості  товару неналежної якості, оскільки  від дати, коли позивач дізнався про порушення свого права і до дати пред'явлення позову пройшло більше 6 місяців.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 постанови від 29.12.1976 року №11 “Про судове рішення”, обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Законним рішення є тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Утім,  враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку, що висновки суду першої інстанції не можна визнати законними і обґрунтованими, оскільки вони не відповідають обставинам справи та вимогам діючого законодавства.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції від 31.10.2006р. підлягає скасуванню на підставі п. 1, 3 ч. 1 ст. 104 ГПК і згідно з п. 2 ст. 103 ГПК колегія суддів апеляційної інстанції приймає нове рішення.

Приймаючи до уваги недоведеності позивачем факту поставки відповідачем бракованої склопляшки, колегія суддів прийшла до висновку вимога про стягнення 19 845,12 грн., не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промисловий дім «Кристал»на рішення господарського суду Київської області від 31.10.2006р. у справі № 77/9-06  задовольнити повністю.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 31.10.2006р. за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивний дім»до Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промисловий дім «Кристал», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю торгівельна компанія  «Кристал»про стягнення 19 845,12 грн. –скасувати.

3.          Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивний дім»до Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промисловий дім «Кристал» та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія  «Кристал»про стягнення 19 845,12 грн. - відмовити.

4.          Стягнути з позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Пивний дім»(49000 м. Дніпропетровськ, вул.Чкалова,12, км.418 р/р 3601 в ФАБ «Південний»м. Дніпропетровська МФО 306458 ОКПО 32186777) на користь відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промисловий дім «Кристал»(07300 Київська область, м. Вишгород, вул. Шолуденка,1 р/р в АБ «Синтез», м. Київ, МФО 322711 ) витрати по державному миту у сумі 99,23 грн.

5.          Справу № 77/9-06 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий                                                                                Жук Г. А.

Судді

Мамонтова  О.М.

Фаловська  І.М.