ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2007                                                                                   Справа № 9/79(5/62)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Ясир Л.О. (доповідача)

суддів
Джихур О.В. ,Лисенко О.М.,

при    секретарі    судового
засідання: Корх Д.В.

За участю прокурора  Кріпак Наталії Володимирівни, посвідчення № 148 від 19.09.03р.
за участю представників сторін:
від позивача:  Баланенко Максим Олексійович спеціаліст з правових питань, довіреність № 918  від 18.06.07;
представник відповідача-2 Горбунов Роман Володимирович, адвокат, довіреність №1-Ю від 24.11.06р.  з’явився  в судове засідання на оголошення вступної та резолютивної частини постанови.
представник відповідача-1 в засідання суду  не з’явилися, про час та місце судового засідання сторони були  повідомлені  належним чином.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні
апеляційне  подання

заступника  прокурора Кіровоградської області

на рішення

господарського суду
від
Кіровоградської області
29.05.07р.

у справі
№ 9/79(5/62)

за позовом                  заступника  прокурора Кіровоградської області

в інтересах держави, уповноваженим  органом якої виступає

Українська  державна інноваційна компанія, від імені якої діє

Кіровоградське регіональне відділення Української   державної  інноваційної компанії м. Кіровоград

до                               концерну “Лан”  м. Олександрія

до                              товариства з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” м. Олександрія

про                                визнання  недійсним договору купівлі –продажу від 10.10.05р.

ВСТАНОВИВ:

Заступник  прокурора Кіровоградської області  в інтересах держави, уповноваженим  органом якої виступає Українська  державна інноваційна компанія, від імені якої діє Кіровоградське регіональне відділення Української   державної  інноваційної компанії м. Кіровоград,  звернувся до господарського суду Кіровоградської  області з позовом  до концерну “Лан”  м. Олександрія та товариства з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” м. Олександрія про  визнання  недійсним договору купівлі –продажу від 10.10.05р.

В обґрунтування своїх вимог заступник прокурора посилається на те, що договір  купівлі –продажу,  укладений між відповідачами,  суперечить  вимогам чинного законодавства, оскільки  правом продажу обладнання  за даним договором  наділений лише  інвестор, правонаступником  якого є позивач по справі, а тому вказаний договір  підлягає визнанню недійним.

Справа розглядалась судовими інстанціями неодноразово.

Постановою Вищого господарського суду  від 11.01.07р.  по  справі  №5/62 рішення господарського суду Кіровоградської  області від 24.07.06р.   та постанову   Дніпропетровського апеляційного господарського суду від  12.10.06р. було скасовано, справу №5/62 передано на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської  області.

При новому розгляді  справи рішенням господарського суду Кіровоградської області від 29.05.07р.  по справі №9/79 (5/62) (суддя Шевчук О.Б.)  в задоволенні вимог заступника прокурора відмовлено з посиланням на  відсутність підстав  визнання договору купівлі –продажу від 10.10.05р. недійсним.

Не погодившись з рішенням суду, заступник  прокурора Кіровоградської області  в інтересах держави, уповноваженим  органом якої виступає Українська  державна інноваційна компанія, від імені якої діє Кіровоградське регіональне відділення Української   державної  інноваційної компанії м. Кіровоград,  звернувся  з апеляційним поданням,  просить рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.05.07р.  по справі №9/79 (5/62) скасувати та прийняти нове, яким   позовні вимоги задовольнити.

Заступник прокурора  вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та  процесуального права. Заявник посилається  на наявність  підстав  для визнання у судовому порядку  договору купівлі –продажу від 10.10.05р. недійсним, оскільки він суперечить статті 4  Закону України “Про власність”, статті  658 Цивільного кодексу України.

Позивач в судовому засіданні підтримав в повному обсязі  апеляційне подання та доводи заступника прокурора.

Ліквідатор відповідача 1 проти задоволення апеляційного подання  заперечує, в поясненнях №296 від 06.09.07р. зазначив, що  постановою  господарського суду Кіровоградської області від 10.10.06р.  по справі  №9/79  визнано банкрутом концерн “Лан”  м. Олександрія, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено  Костіна С.О., якому згідно  акту прийому –передачі  передано папку з документацією, проте  договору  купівлі –продажу від 10.10.05р.  в ній  не було.

Відповідач 2, товариство з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” м. Олександрія у відзиві  на апеляційне подання проти його задоволення заперечує, вважає доводи заступника прокурора, викладені в  апеляційному  поданні, безпідставними та необґрунтованими, рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.05.07р. просить залишити без змін, апеляційне  подання  –без задоволення.

Заслухавши прокурора та  представника позивача, обговоривши доводи апеляційного подання  та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційне подання  підлягає задоволенню з наступних підстав.

31.10.97р. між  Кіровоградським регіональним відділенням державного інноваційного фонду України( правонаступником якого є позивач) та концерном ”Лан” з метою здійснення інноваційного проекту ( далі Проект) „Розробка та організація  серійного виробництва зернозбирального комбайну європейського зразку „Лан”, укладено договір № 08-97 від 31.10.97р. Як зазначено у розділі 1 та у п.2.1 розділу  2 договору предметом цього договору є реалізація Проекту  по впровадженню нових технологій та  створенню виробництва конкурентноспроможної продукції, в результаті чого підприємством створюється прибуток та досягається соціальний ефект.

Пунктами 4.1,4.2,4.5,4.7,4.9,4.10 договору передбачено наступні  зобов’язання концерну „Лан”:

Підприємство зобов’язується реалізувати Проект згідно з календарним планом робіт (додаток 3) і досягти інноваційного результату, що міститься у техніко-економічному  обґрунтуванні ( або в техніко-економічних умовах) до Проекту (додаток 2). Використовувати вклад інвестора ( кошти, майно, об’єкти інтелектуальної або промислової власності) виключно на виконання проекту відповідно до його календарного плану робіт(додаток3) та кошторису витрат (додаток 4). Підприємство зобов’язується до 15 числа місяця, що іде за останнім місяцем кварталу, надавати інвестору фінансовий звіт про використання вкладу (внесків) з розшифровкою всіх проведених витрат, а за вимогою інвестора –баланс підприємства, а також інші матеріали, що стосуються виконання проекту. Підприємство зобов’язується у договорах та інших юридичних документах робити відповідне застереження всім  підрядчикам та субпідрядникам, які виконуватимуть роботи по здійсненню проекту, про права інвестора та уповноважених ним  спеціалістів щодо перевірки цільового використання вкладу інвестора. Повернути інвестору його вклад у строки і розмірах, що вказані у плані повернення платежів (додаток 5). Кінцевий строк перерахування всіх платежів інвестору - 30 вересня 2000року. Після виконання проекту на протязі п’яти календарних днів надати інвестору технічний звіт виконання проекту.

Інвестор у свою чергу зобов’язався внести у реалізацію Проекту цільовий вклад у розмірі 8 500 000грн.00коп., перерахувати вклад у розмірах та строки, що вказані у календарному плані робіт ( п.п.3.1,3.2. договору).

Відповідно до  пунктів  2.3, 2.4, 2.5 договору до повного перерахування платежів, затвердження  технічного звіту  виконання Проекту та виконання інших умов договору всі матеріальні цінності, придбані підприємством у рамках цього договору, є власністю інвестора і не можуть  бути відчужені ( продані, передані у оренду, у заставу тощо) без згоди на те інвестора. Право на розпорядження придбаними за кошти інвестора матеріальними цінностями виникає у підприємства лише після виконання ним всіх зобов’язань згідно з цим договором та затвердження технічного звіту виконання проекту. Якщо підприємство не виконало у строк своїх зобов’язань перед інвестором,  то воно  втрачає всі права на  вищезгадані матеріальні цінності та зобов’язується у двотижневий  строк з часу письмового  повідомлення  інвестором передати це майно на баланс інвестору як власнику майна, або за його рішенням іншій стороні.

Відповідно до п.п.3.1,3.2 договору позивачем платіжними дорученнями № 190 від 04.11.1997 року,  №192 від 05.11.1997 року, №205 від 27.11.1997 року,  № 249 від 30.12.1997 року, №250 від 30.12.1997 року,  №251 від 31.12.1997 року, №35 від 17.03.1998 року  перераховано концерну „Лан”  8 500 000грн.00 коп.

На виконання умов  інноваційного договору, Концерн “Лан”  м. Олександрія придбав комплект  лазерної системи “Бістронік” за 965 362 грн. 99 коп. та кромкозгинальний прес типу ВМ 200 –3100 “Хамерлі” за ціною  791 833 грн. 10 коп.

Придбання цього обладнання саме в межах виконання інноваційного договору підтверджують технічні звіти Концерну ”Лан” станом на 01.01.98р., на 01.07.98р., та станом на 01.10.99р., а також фінансовим звітом станом на 01.01.98р., та техніко  - економічними характеристиками результатів впровадження проекту станом на 01.10.99р. і не оспорюється  відповідачем 1.

10.10.05р.  без згоди  Української  державної інноваційної компанії, від імені якої діє Кіровоградське регіональне відділення Української   державної  інноваційної компанії м. Кіровоград,  Концерн ”Лан” м. Олександрія уклав з товариством з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” м. Олександрія  договір купівлі  - продажу вищевказаного майна на суму  700 539 грн. 96 коп.

За актом  приймання – передачі  від 12.10.05р.  Концерн ”Лан” м. Олександрія передав товариству з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” м. Олександрія   станок  лазерної системи “Бістронік”  та кромкозгинальний прес типу ВМ 200 –3100 “Хамерлі” на загальну суму  700  539 грн. 96 коп.

В той же день між Концерном ”Лан” м. Олександрія (первісний кредитор),  товариством з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” м. Олександрія (новим боржником)    та Міністерством  промислової політики (кредитором ) було укладено договір  переведення боргу, згідно з яким  кошти в сумі 700 539 грн. 96 коп.  (фактично оплата  за договором  купівлі –продажу майна від 10.10.05р.) товариство з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” м. Олександрія перерахувало Міністерству  промислової політики, яке було кредитором Концерну ”Лан” м. Олександрія.

Виходячи зі змісту  пунктів 2.3 –2.5 інноваційного договору  від 31.10.97р.  №08/97, згідно  з якими  Концерн ”Лан” м. Олександрія не був власником  проданого майна , заступник прокурора Кіровоградської області звернувся з позовом  в інтересах держави, уповноваженим  органом якої виступає Українська  державна інноваційна компанія, від імені якої діє Кіровоградське регіональне відділення Української   державної  інноваційної компанії м. Кіровоград  про  визнання  недійсним договору купівлі –продажу від 10.10.05р., який  суперечить  Закону  та інтересам держави.

За своєю правовою природою  договір №08-97, укладений Кіровоградським регіональним  відділенням державного інноваційного фонду України (правонаступником  якого є позивач) та Концерном “Лан”   є договором  інноваційної позики, який містить  як ознаки  договору позики так і  всі  істотні умови, необхідні для реалізації  інноваційного проекту.

На час укладення  спірного договору правовідносини  інноваційного   характеру  не були врегульовані   Цивільним кодексом  УРСР (в редакції 1963р.), але  загальні  правові, організаційні, економічні  та соціальні  засади інноваційної діяльності  регулювались  на той час  Законом України “Про  основи  державної політики  у сфері   науки та  науково –технічної діяльності “ від 13.12.91р. №1977-ХІІ (з наступними  змінами ) та  Законом України  “Про  інвестиційну  діяльність” від 18.09.91р. №1560 –ХІІ (з наступними змінами).

Так,  згідно  зі статтею 3 Закону України  “Про  інвестиційну  діяльність” інноваційна діяльність як одна із форм інвестиційної діяльності здійснюється з метою впровадження досягнень науково-технічного прогресу у виробництво і соціальну сферу, що включає:

-          випуск і розповсюдження принципово нових видів техніки і технології;

-          прогресивні міжгалузеві структурні зрушення;

-          реалізацію довгострокових науково-технічних програм з великими строками окупності витрат;

-          фінансування фундаментальних досліджень для здійснення якісних змін у стані продуктивних сил;

-          розробку і впровадження нової, ресурсозберігаючої технології, призначеної для поліпшення соціального і екологічного становища.

Частина 5 статті 7 цього Закону  надає  інвестору право володіти , користуватися і розпоряджатися об’єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції  та торгівельні операції на території України, відповідно  до законодавчих  актів України.  Вказане положення  кореспондується  з пунктом 1  статті 4 Закону України “Про власність”.

Виходячи  з вказаних  норм  сторони  встановили  в договорі  №08-97,  що Концерн ”Лан” м. Олександрія стає власником  майна, придбаного  за кошти інвестора , лише  після повного  виконання своїх зобов’язань.

Як встановлено  в судовому засіданні, Концерн ”Лан” м. Олександрія взяті  на себе зобов’язання  по інноваційному договору не виконав  (в тому числі  не виконано  і судове рішення  по справі №5/26 від 19.07.05р. про стягнення  з  Концерну ”Лан” м. Олександрія та Закритого акціонерного  товариства заводу “Автоштамп” солідарно суми  8 818 586 грн. 28 коп. на користь позивача, яке вступило в  законну силу).

Отже, на час  прийняття  рішення по даній справі Концерн ”Лан” м. Олександрія  не був власником  майна, придбаного  за кошти інвестора, а інвестор  згоди на відчуження  цього майна  не надавав, тому у відповідача 1 були відсутні  підстави для його  продажу.

За таких обставин договір  купівлі –продажу  майна  від 10.10.2005р.  укладено з порушенням  норм Закону України “Про власність “, “Про інвестиційну діяльність”, статті  658 Цивільного кодексу України, а тому в силу пункту 1 статті 203  та на підставі статті  215  Цивільного кодексу України він є  недійсним.

При прийнятті  судового рішення  по даній справі суд першої інстанції  зробив  висновки, які не  відповідають обставинам  справи  та неправильно застосував  норми матеріального  права, що  згідно  зі статтею 104  Господарського процесуального кодексу України  є підставою  для скасування рішення.

Керуючись ст. ст.101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання Заступника прокурора Кіровоградської    області –задовольнити.

Рішення господарського суду Кіровоградської    області від 29.05.07р.   по справі №9/79 (5/62)-  скасувати.

Договір купівлі –продажу б/н від 10.10.05р.  укладений між концерном “Лан”  м. Олександрія та товариством з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” м. Олександрія –визнати недійсним.

Стягнути з концерну „Лан”  в доход державного бюджету України  63 грн. 75 коп.  державного мита у тому числі по апеляційній скарзі.

Стягнути з  товариства з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” в доход державного бюджету України  63 грн. 75 коп.  державного мита у тому числі по апеляційній скарзі.

Стягнути з концерну „Лан” на користь ДП “Інформаційні судові системи” м. Київ  59 грн. 00 коп. інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Олександрійська ливарна компанія” на користь ДП ” “Інформаційні судові системи”” м. Київ  59 грн. 00 коп. інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Доручити  господарському суду Кіровоградської області видати відповідні накази.

Головуючий                                                                               Л.О. Ясир

Суддя                                                                                 О.В. Джихур

Суддя                                                                                       О.М. Лисенко

Постанову підписано ____________