СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.07                                                                                 Справа № 16/553

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський дослідно-експериментальний завод", м. Маріуполь Донецької області

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Луг-СМС-строй", м. Луганськ

про стягнення 17527 грн. 20 коп.

при секретарі судового засідання Маценко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –не прибув;

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача отриманої ним передоплати у сумі 17527 грн. 20 коп. згідно з договором поставки від 13.06.07. №11/05-07/01-26/02.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином. Про причини відсутності у судових засіданнях під час слухання справи відповідач суд не повідомив. Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами по справі укладено договір поставки від 13.06.07. №11/05-07/01-26/02, на підставі якого постачальник (відповідач) зобов’язався виготовити та передати у власність продукцію покупцю (позивачу) товар по ціні, в асортименті та у кількості, визначених у специфікації, що є невід’ємною частиною договору, протягом 10 банківських днів з дня отримання передоплати. Позивач зобов’язався забрати товар зі складу продавця своїми засобами і оплачувати товар  на умовах 50% вартості продукції передоплати та решту боргу –по факту поставки.

За соєю правовою природою вказаний договір є договором поставки і відповідає нормам правового інституту поставки Господарського кодексу України, стаття 265.

На виконання умов вказаного договору позивач переказав на вимогу відповідача, а відповідач отримав передоплату за вказаним договором у сумі 17527,20грн., що підтверджено матеріалами справи (а.с.11-14).

В порушення умов договору і на неодноразову вимогу позивача виготовити товар та вказати адресу складу, на якому знаходиться виготовлена продукція, відповідач не виготовив товар, який він зобов’язався поставити позивачу, та не вказав місце, з якого позивач (покупець) має забрати товар, у зв’язку з чим позивач відмовився від виконання відповідачем обов’язку в натурі та звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути на свою користь 17527,20грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши надані ним докази своїх вимог до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Договором поставки від 13.06.07. №11/05-07/01-26/02 визначено порядок виконання відповідачем зобов’язань по виготовленню та поставці товару відповідачу і, відповідно, строку права вимоги у позивача.

Матеріалами справи підтверджено належним чином факт переказу грошових коштів на суму 17527,20грн. як передоплату за поставляємий товар у відповідності до умов договору. Позивач належним чином довів суду факт надіслання відповідачу вимог про виготовлення та поставку продукції, а також вимог про повернення грошової суми з відмовою від виконання обов’язку в натурі. Таким чином, позивач виконав свої обов’язки перед відповідачем у відповідності до умов договору та вимог закону.

Статті 265 ГК України та 693 ЦК України зобов’язують відповідача виконати обов’язок по виготовленню та поставці товару покупцю (повідомити покупця про місце знаходження продукції)  у відповідності до умов договору.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

При розгляді справи суд встановив, що відповідач не виконав свої обов’язки перед позивачем по виготовленню та поставці продукції на отриману суму передоплати 17527,20грн., чим спричинив йому збитки та порушив умови укладеного з позивачем договору і вимоги закону.

За таких підстав, з відповідача слід стягнути отриману ним передоплату на користь позивача в сумі 17527,20грн. та позов слід задовольнити у повному обсязі на суму 17527,20грн., оскільки позивачем доведено належним чином обставини правовідносин сторін за вказаним договором і заборгованість відповідача в розмірі позову.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.173,193 ГК України, ст.ст.526,629,901-903 ЦК України, керуючись ст.ст.33,34,43,49,75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.            Позов задовольнити.

2.   Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луг-СМС-Строй", м. Луганськ, вул. ім. 30 років Перемоги, 37, квартира 53, ід. код 34720939 на користь Відкритого акціонерного товариства "Маріупольський дослідно-експериментальний завод", м. Маріуполь Донецької області, вул. ім. К.Лібкнехта, 105, ід. код 00645211  збитки в сумі 17527,20грн., витрати по державному миту в сумі 176грн., на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. Видати наказ.

Рішення підписане 30.10.07.

Суддя                                                                                Р.М. Шеліхіна