ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" листопада 2007 р.
Справа  № 22/344-07-8130

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Вінницяоблпаливо";

до відповідачів:  1) Державного підприємства „Одеська залізниця”;

2) Державного підприємства "Ровенькиантрацит";

про стягнення 563,46 грн.;

Суддя Торчинська Л.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від 1-го відповідача: Кіташевський Д.А. - за довіреністю № 429 від 13.11.2006р.;

Від 2-го відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: позивач ВАТ „Вінницяоблпаливо” звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідачів Державного підприємства „Одеська залізниця” та Державного підприємства "Ровенькиантрацит", в якій просить суд стягнути з ДП „Одеська залізниця” збитки, спричинені нестачею вугілля в розмірі 563,46 грн.

Представник позивача в судове засідання не з’явився.

Представник відповідача Державного підприємства „Одеська залізниця” в судове засідання з’явився, відзив не надав, проти позову заперечував, оскільки вважає, що збитки, спричинені нестачею вугілля в розмірі 563,46 грн. являються недогрузом вантажовідправника, у зв’язку з чим просив суд в позовних вимогах про стягнення вартості нестачі позивачу відмовити.

Відповідач Державне підприємство "Ровенькиантрацит" в судове засідання не з’явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

10.04.2007р. згідно з залізничною накладною №49356273 Державне підприємство "Ровенькиантрацит" відвантажило на адресу Оратівського районного паливного складу ВАТ „Вінницяоблпаливо” вугілля антрацит марки АМ масою 69т. Відповідно до відмітки відправника, зробленої у гр.4 залізничної накладної № 49356273, поверхня вантажу розрівняна та ущільнена скребковим розрівнювачем та маркований вапном.

12.04.2007р. на станції Знаменка (Одеська залізниця) було виявлено нестачу вантажу  в кількості 2350 кг, у зв’язку з чим 12.04.2007р. було складено комерційний акт № АЭ 878930/280/1.

Як вбачається із змісту комерційного акту, на підставі актів загальної форми станції  Знаменка № № 5149, 5150 від 12.04.2007р. про виявлення поглиблень, вагон було подано на вагову перевірку. При перевірці виявилось, що вагон завантажено рівномірно нижче бортів на 300 мм. (відповідно з документами, вантаж завантажено навалом, нижче бортів, розмір навантаження відносно висоти бортів не зазначено). На поверхні вантажу наявні поглиблення: зліва по ходу потягу над 1,2 люками довжиною 3000 мм, шириною 1500 мм, глибиною 300 мм, над 4 люком довжиною 1500мм, шириною 1500 мм, глибиною 300 мм, між 6,7 люком довжиною 2000мм, шириною 1000 мм, глибиною 200 мм. Течі вантажу немає. Двері та люки щільно закриті. Об’єм кузову 76м куб. На поверхні вантажу міститься захисне маркування вапном, в місці поглиблення маркування відсутнє. Каток не застосовувався. Переважування проводилось 12.04.2007р. на 150 тонних вагах станції Знаменка Од. (держповірка 20.03.2007р). При переважуванні виявилось: вага брутто 88000 кг, тара 21850 кг, нетто 66150 кг, що складає різницю ваги проти документів в сторону зменшення на 2850 кг. Переваження проводилось двічі, недостача підтвердилась.

Відповідно до ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 110 Статуту залізниць України, передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншого підприємству.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу –у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Як вбачається із матеріалів справи, Одеською залізницею взято до перевезення вантаж вугілля антрацит марки АМ у кількості 69т. Відповідно до п. 5, 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001р., відправником для забезпечення збереження вугілля було здійснено маркування вантажу вапняною сумішшю, що підтверджується відмітками у залізничній накладній № 49356273.

Таким чином, наявність поглиблення та порушення захисного маркування у місці поглиблення свідчить про виїмку вугілля при транспортуванні. Доказів, що спростовують викладені у позовній заяві обставини відповідач, в порушення ст.33 ГПК України, не надав.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України і статтями 114 і 115 Статуту залізниць України, залізниця відповідає за незбереження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи в розмірі тієї суми, на яку було знижено його вартість. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, зокрема, договору або контракту купівлі –продажу, специфікації на вантаж, довідки відправника про кількість, ціну і вартість відправленого вантажу, підписаної головним (старшим) бухгалтером. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до правил ст.44,49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та ІТЗ судового процесу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства „Одеська залізниця” (65023, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ідентифікаційний код 01071315, р/р 1 в АБ “Експрес-Банк” Одеська філія, МФО 328801) на користь Відкритого акціонерного товариства „Вінницяоблпаливо” (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 122, р/р , у Вінницькому ЦВ ПІБ, МФО 302571, ідентифікаційний код 01880670) вартість нестачі вугілля у розмірі 563,46/п’ятсот шістдесят три грн. 46 коп./, держмито у розмірі 102 /сто дві грн./ та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118 /сто вісімнадцять грн./

Рішення суду набуває законної сили в порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати в порядку ст. 116 ГПК.

Суддя                                                                                       Торчинська Л.О.