ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.
№ 14/135

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:
Першиков Є.В.

судді
Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

за участю представників сторін
позивача -

відповідача -

третьої особи

розглянувши  матеріали касаційної скарги

пр. Козятинський О.М. –дов. №415 від 15.09.05р.

пр. Жидков Л.В. –дов. №973 від 20.12.06р.

не з'явився

державного підприємства "Одеська залізниця"

у справі
господарського суду Луганської області

на рішення
господарського суду Луганської області від 06.07.2007р.

за позовом
державного підприємства "Одеська залізниця"

до
закритого акціонерного товариства "Криворізьке"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору

відкрите акціонерне товариство "Лисичанськвугілля"

про
стягнення 202 275,00грн.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2007 року державне підприємство "Одеська залізниця" звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Лисичанськвугілля" про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за неправильно зазначений код одержувача у залізничних накладних №№48823248, 48823252, 48823254 у розмірі 202275,00грн.

У відзиві на позовну заяву Відповідач просив суд, відмовити Позивачу у задоволені позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що на його думку, відповідальність за невірно вказаний код у залізничних накладних повинно нести ВАТ "Лисичанськвугілля" тому, що Відповідач відправляв вантаж за його письмовими вказівками і на підставі договору від 11.10.2006р. №119, укладеного між Відповідачем та Третьою особою.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.07.2007р. (суддя Шеліхіна Р.М.)  позовні вимоги задоволено частково з посиланням на те, що Позивачем доведений факт невірного зазначення коду в залізничних накладних Відповідачем, але Позивач не потерпів збитків при невірно вказаному Відповідачем коді одержувача вантажу, тому судом зменшено розмір штрафу та визначено до стягнення 20 000,00грн.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

В касаційній скарзі державне підприємство "Одеська залізниця" просить скасувати вказане рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що при прийнятті рішення місцевим господарським судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу відкрите акціонерне товариство "Криворізьке" проти касаційної скарги заперечує, та просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції –без змін.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанцій встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що закрите акціонерне товариство "Криворізьке", здійснювало поставку вугільної продукції залізничним транспортом на адресу вантажоодержувача: станція "Ладижин" Одеської залізниці, Ладижинська ТЕС, концентрат вугільний –за  залізничним накладними від 09.11.2006р. №48823248, №48823252, від 07.11.2006р. №48823254.

У вказаних залізничних накладних Відповідач невірно вказав код підприємства-одержувача вантажу, за що встановлено відповідальність п.п.118, 122 Статуту залізниць України у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Судом встановлено, що документи про зміну коду одержувача вантажу Ладижинській ТЕС, які містяться в матеріалах справи, є належними доказами факту неправильного зазначення відправником коду одержувача вантажу в залізничній накладній у розумінні п.122 Статуту залізниць України та п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу  України від 21.11.2000р. №644. Також, неправильне зазначення в накладній коду вантажоодержувача засвідчено актами загальної форми від 11 та 12 листопада 2006 року та не заперечене представником Відповідача.

За таких обставин вина Відповідача у неправильному зазначенні відомостей одержувача вантажу у накладних є такою, що підтверджена матеріалами справи.

Пунктом 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, також п.1 ст.233 ГК України передбачає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками, кредитора суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, а відповідно до п.3 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, тому колегія суддів Вищого господарського суду вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про застосування норми ст.233 ГК України.

Також при ухвалені рішення судом першої інстанції взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Судом встановлено, що Позивач не потерпів збитків при невірно вказаному Відповідачем коді одержувача вантажу. Таким чином, суд першої інстанції зменшив розмір штрафу та визначив до стягнення 20 000грн.

Статтею 1117 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин та враховуючи, що господарським судом досліджені всі наявні у справі матеріали,  їм дана належна правова оцінка, судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення господарського суду у справі та відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Одеська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 06.07.2007р. по справі №14/135 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                  Є. Першиков

Судді                                                                                          Т. Данилова

І. Ходаківська