ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.02.07р.

Справа № 22/41-07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельно-промислова компанія "АУТРАЙТ" м.Луганськ

до  Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

про стягнення  31731 грн. 77 коп.

Суддя Пуппо Л.Д.

Представники:

Від позивача: Коржиков Д.В.

Від відповідача: Шляєв І.В. - дов. № 74 від 01.07.

СУТЬ СПРАВИ

Позивач просить  стягнути 31731 грн. 77 коп. шкоди від недостачі брухту чорного металу за залізничними накладними 45389926 (вагон 679222757), 45389928( вагон60736360).

Відповідач позов не визнав, пославшись на те, що позивач не є стороною по договору перевезення, тому не має права на заявлення претензії або позову до перевізника. Акти загальної форми не можуть бути належними доказами у даній справі про стягнення шкоди від недостачі.

ВСТАНОВЛЕНО

За вказаними вище накладними і у зазначених вагонах ВАТ АЗМОЛ м.Бердянськ зі станції Берда Придніпровської залізниці на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на адресу ВАТ "Маріупольський меткомбінат ім..Ілліча" м.Маріуполь надіслало брухт чорних металів, зазначивши в накладних його масу 57400 і 57500 кг.

Позивач послався на те, що вантаж був його власністю. До одержувача вантаж надійшов з недостачею: у вагоні 67922757 –22300 кг, у вагоні 60736360 –8200 кг. Факт недостачі, вважає позивач, підтверджується сертифікатами незалежної інспекції згідно договору постачання, укладеному між ним і ВАТ "Маріупольський меткомбінат ім..Ілліча". Отриманий брухт зважувався на вхідних терезах, що зафіксовано в акті форми 69. При прийманні вантажу були складені акти загальної форми про недостачу.

До справи додані зазначені акти без номерів, складені 25 і 27.03.06. на ВАТ ММК ім.Ілліча у залізничному цеху служби експлуатації, за підписами прийомоздавальника ВАТ і ваговита. В актах зазначена різниці у масі вантажу в сторону зменшення на 22,3т і 8,2т.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно зі статтями 908 Цивільного кодексу України і 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів і відповідальність сторін по цим перевезенням визначаються статутами (кодексами) окремих видів транспорту.

Позивачем в якості  відповідача залучена залізниця, свої вимоги він грунтує на залізничному законодавстві, в засіданні просить стягнути шкоду з  залізниці, яка здійснювала перевезення, заявлену суму. Спір розглядається по правилам залізничного законодавства.

За положеннями статей 2, 3, 6, 37 Статуту залізниць України (далі-Статут) Статут визначає обов’язки, права і відповідальність залізниць, підприємств, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів. Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка  визначається останнім.

Накладна –основний перевізний документ, який надається залізниці відправником разом з вантажем, вона є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

За положеннями частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача  під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

За положеннями статті 130 Статуту право на пред’явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі має одержувач за умови пред’явлення накладної, комерційного акта.

З огляду на викладене вбачається, що до суду з приводу недостачі міг звернутися одержувач при умові пред’явлення комерційного акта. Позивач в накладній не зазначений одержувачем, отже він у даній справі не є належним позивачем.

Керуючись статтею 908 Цивільного кодексу України,  статтею 307 Господарського кодексу України, статтями 2, 3, 6, 37,  129, 130 Статуту залізниць України, статтями 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

В позові відмовити.

Суддя                                                          Л.Д.Пуппо

Рішення підписано 17.08.09.