ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.12.07 р.                                                                               Справа № 39/328пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання Бахрамовійй А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Закритого акціонерного товариства “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк

До відповідача: Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк

про: визнання права власності на об’єкт незавершеного будівництва

За участю представників сторін:

від позивача: Мельник Н.В. – довіреність № 2від 02.01.2007 р., Козир О.О. – довіреність № 31 від 26.11.2007 р.;

від відповідача: Малюк Л.В. – довіреність б/н від 27.09.2007 р.;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м. Донецька” м. Донецьк, про визнання права власності на об’єкт незавершеного будівництва – адміністративну будівлю загальною площею 4 229, 2 кв.м. та допоміжну будівлю площею 736, 5 кв.м., що розташовані за адресою м. Донецьк, вул. Ізюмівська, 24.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір ділянок № від 17.06.2004 р., договори оренди земельних ділянок від 08.06.2006 р., від 07.10.2004 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 670/5 від 22.12.2004 р., розпорядження Донецького міського голови № 126 від 01.02.2005 р., висновки № 01/14-2672 від 17.06.2005 р., № 01/14-2673 від 17.06.2005 р., дозвіл на виконання будівельних робіт № 05/179 від 10.08.2007 р., робочий проект “Зовнішні мережі водопроводу та каналізації”

Відповідач проти позову заперечив, посилався на відсутність у позивача правоустановчих документів на спірну будівлю.

В порядку статті 41 ГПК України, судом призначено судову будівельно-технічну експертизу, за висновками якої, спірний об’єкт є нерухомим майном, відповідає вимогам будівельних норм та правил, має високий ступінь готовності до експлуатації.

В судовому засіданні представником позивача надане клопотання про віднесення судових витрат на його рахунок.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В порядку, передбаченому статтями 655-697 ЦК України, позивачем, на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2004 р., набуто право власності на будівлю колишнього дитячого садку /А-2/ загальною площею 924,4 кв.м., яке знаходиться за адресою 83062, м. Донецьк, вул. Ізюмівська, 24. Означений договір купівлі-продажу оформлений у відповідності до вимог згідно статті 657 ЦК України.

Земельна ділянка під вказаним об’єктом площею 3611 кв.м., на підставі рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 44/7 від 25.08.2004 р., виділена позивачеві у платне строкове користування згідно договору оренди земельної ділянки від 07.10.2004 р.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 670/5 від 22.12.2004 р. позивачеві надано дозвіл на проектування щодо реконструкції будівлі колишнього дитячого садка під адміністративну будівлю на раніш відведеної території по вул. Ізюмівська, 24 у Ленінському районі м. Донецька.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради № 235/9 від 26.04.2006 р. з метою будівництва допоміжної будівлі (гараж службових машин, побутові приміщення і комори інвентарю) до адміністративної будівлі по вул. Ізюмівська у Ленінському районі м. Донецька позивачеві додатково виділено земельну ділянку площею 1100 кв.м., відповідно до договору оренди земельної ділянки від 08.06.2006 р.

Відповідно до розпорядження Донецького міського голови № 126 від 01.02.2005 р. позивачем отримано дозвіл на здійснення проектно-дослідних робіт для будівництва допоміжної будівлі (гараж службових машин, побутові приміщення і комори інвентарю) до адміністративної будівлі по вул. Ізюмівська у Ленінському районі м. Донецька.

Позивачем, в свою чергу, розроблено та погоджено з Головним управлінням містобудування і архітектури Донецької міської ради робочі проекти  щодо вказаних будівель та отримано дозвіл Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Донецька №05/179 від 21.06.2005 р. на здійснення відповідних будівельних робіт.

Відповідно до проекту позивач повинен здійснити реконструкцію існуючої двоповерхової будівлі дитячого садка з надбудовою над ним триповерхової каркасної будівлі, а також зновзбудовані п’ятиповерхові прибудови з боків існуючої будівлі та будівництво допоміжної будівлі.

Разом з тим, виконуючи проект забудови/реконструкції позивач відступив від затвердженого проекту і збудував фактично новий об’єкт нерухомості.

З метою встановлення достовірних даних стосовно права власності на вищезазначені будівлі та чи мають фактично побудовані будівлі технічні ознаки капітальної будівлі по справі була призначена судово-будівельна експертиза.

Висновком судового експерта Жукова В.І. № 5/23/12/07 від 03.12.2007 р. встановлено, що адміністративна будівля загальною площею 4 229, 2 кв.м. за адресою м. Донецьк, вул. Ізюмівська, 24, є нерухомим майном, має високий ступінь готовності до експлуатації, згідно ДБН В.2.2-9-99 “Общественные здания и сооружения”, відповідає діючим будівельним нормам та правилам та придатне для подальшої експлуатації за призначенням.

Частина 1 ст. 376 ЦК України передбачає, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно частин третьої, четвертої ст. 331 ЦК України (в редакції, що була чинною на момент укладення договору купівлі-продажу та початку виконання будівельних робіт), до завершення будівництва особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва.

За заявою заінтересованої особи, суд може визнати її власником недобудованого нерухомого майна, якщо буде встановлено, що частка робіт, яка не виконана, відповідно до проекту, є незначною.

Як встановлено висновком судового експерта будівля є нерухомим майном та відповідає ДБН В.2.2-9-99 “Общественные здания и сооружения”, БНтаП 2.01.02.-85 “Противопожарные нормы”, знаходиться у стані будівництва та має ступінь готовності 61,7 %.

Згідно ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України  сторона повинна довести ті обставини справи на які вона посилається,  як на підставу своїх вимог та заперечень.

На час розгляду справи суду не надані документи, які б підтверджували, що збудоване спірне майно порушує чиї-небудь права.

Позивач на час розгляду справи володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

Згідно ст. 115 ГК України володіння майном вважається правомірним доки не буде встановлено інше.

З огляду на наведене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази неправомірності набуття позивачем права власності на спірне майно, позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк підлягають задоволенню.

Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 328, 331, 376 ЦК України, ст. 115 ГК України, керуючись ст.ст.22, 33, 41, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк - задовольнити.

Визнати за закритим акціонерним товариством “Мініметалургійний завод “Істіл (Україна)” м. Донецьк право власності на недобудоване нерухоме майно  – адміністративну будівлю загальною площею 4 229, 2 кв.м. та допоміжну будівлю площею 736, 5 кв.м., що розташовані за адресою м. Донецьк, вул. Ізюмівська, 24.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Морщагіна Н.С.