ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/582

09.11.07

За позовом    Київського національного торговельно-економічного університету

до                    товариства з обмеженою відповідальністю «Прімавера-2000»

про                  стягнення 11 930, 54 грн.

Суддя  Пасько М.В.

Представники:

від позивача          Жадько О.В., Гуменна М.М. –предст. за дов.,

від відповідача     не з’явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Прімавера-2000»про стягнення 11 930, 54 грн. у зв’язку з неналежним виконанням умов договору №321/179 від 26.04.06.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.10.07 порушено провадження у справі          № 43/582 та призначено її розгляд  на 26.10.07.

Належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання  Відповідач в судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, у зв’язку з чим розгляд справи неодноразово відкладався.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.           № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.06 між Київським національним торговельно-економічним університетом (далі Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Прімавера-2000»(далі Відповідач) було укладено Договір про надання послуг з виготовлення продукції №321/179 (далі Договір).

Відповідно п.1.1. Договору Позивач доручає, а Відповідач приймає на себе зобов’язання по виготовленню Товару, у відповідності до затверджених Позивачем оригінал-макетів, та доставці готової продукції Позивачу, а Позивач зобов’язується прийняти цей Товар та оплатити його вартість.

Згідно п.п.3.1, 3.2 Договору ціна визначається загальною вартістю наданих послуг по виготовленню продукції, усього загальна вартість з урахуванням ПДВ складає 15 000, 00 грн. Розрахунок проводиться шляхом 100% передоплати, протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури.

Відповідно платіжного доручення №1051 від 04.05.06, (копія додана до матеріалів справи) Позивач здійснив передоплату за Товар у розмірі 15 000, 00 грн.

П.4.6 встановлено термін по виготовленню Продукції, а саме: 25 робочих днів.

Здача-приймання виготовленої продукції здійснюється шляхом підписання між Сторонами відповідного акту здачі-приймання наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно Акту прийому Товару від 13.07.06 Відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав, оплачений Товар поставив частково у кількості 284шт. на суму                     4 260, 00 грн.

Як вбачається з умов Договору, сторонами не було узгоджено термін поставки виготовленої продукції.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимог, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семеденний строк від дня пред'явлення вимоги.

02.11.06 Позивач надіслав Відповідачу претензію з вимогою доукомплектувати Товар у місячний строк або перерахувати на поточний рахунок Позивача вартість оплаченого Товару з урахуванням пені в сумі 11 214, 24 грн.

Відповідач відповіді на претензії не надав, Товар недопоставив, передоплату не повернув.

Відповідно до уточненого розрахунку Позивача, заборгованість за Договором про надання послуг з виготовлення продукції №321/179 від 26.04.06 складає: 10 740, 00 грн. основного боргу та 1759, 61 грн. пені. Сплата пені передбачена п. 5.2 Договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України)  позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Позивач представив суду розрахунок пені, зроблений відповідно до умов Договору, проте зазначений розрахунок виконано позивачем в порушення положень Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” та в порушення ст.232 ЦК України, згідно з якою за нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Отже, вимоги щодо стягнення з Відповідача пені підлягають частковому задоволенню за уточненим розрахунком суду.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Прімавера-2000»(02120, м.Київ, проспект Алішера Навоі, 76, , р/р 01 в                       АБ «Енергобанк», МФО 300272, або з будь якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Київського національного торговельно-економічного університету (02156, м. Київ, вул. Кіото, 19, ,  р/р 0013 в Управлінні Державного Казначейства у м.Києві, МФО 820019) 10 740, 00 грн. основного боргу, 910, 40 грн. пені, 116, 50 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволені позову в частині стягнення 849, 21 грн. пені відмовити.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько