ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.11.07р.

Справа № 12/235-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський завод кранів та засобів  механізації "Дніпрокран", м. Дніпропетровськ

до  Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про  визнання права власності.

Суддя  Жукова Л.В.

при секретарі Коршуновій О.С.

Представники  сторін :

Від позивача Самойленко О.А. довіреність ВЕМ № 768303 від 26.12.2006р.

Від відповідача Ревякіна Н.М. довіреність № 4/11-64 від 29.01.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог від 06.11.2007р.,  просить визнати за  ним право власності на  самочинно реконструйовані та переобладнані приміщення, що  розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 106-а, а саме:

- будівлю цеху великих кранових вузлів та цеху металоконструкцій № 1 (літ. –З-1, З1 –1), загальною площею 11038,1 кв.м.;

- будівлю матеріального складу, (літ. Л-1) загальною площею 1042,6 кв.м.;

- будівлю зборозварювального та ремонтно-експлуатаційного цехів (літ. Т-1) загальною площею 7803,2 кв.м.;

- частину будівлі ливарного цеху (літ. –О) загальною площею 6045, 2 кв.м.:

у підвалі позиції І, ІІ, ІІІ ІУ, У загальною площею 59, 4 кв.м.

приміщення на 1-му поверсі позиції 1-33, 36-42, 42-а, 48, 49, І-1, ІІ-1 загальною площею 4966,3 кв.м.

приміщення на 2-му поверсі позиції 1-16, 21, І-2 загальною площею 800,4 кв.м.

приміщення на 3-му поверсі позиції 1-16, 1-3 загальною площею 219, 1 кв.м.

будівлю контори майстра літ. БЮ.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що йому, як правонаступнику ВАТ „Дніпропетровський дослідний завод засобів механізації”,  належать на праві власності  об’єкти нерухомого майна розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 106-а, що підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно 10264556 від 31.03.2006р. В період користування спірним нерухомим майном позивачем були реконструйовані та переобладнані без належно затвердженого проекту та належного дозволу зазначені вище приміщення.  КП ДМБТІ  за заявою позивача  у лютому 2007р. була проведена технічна інвентаризація приміщень, виготовлені висновки щодо відповідності здійсненої позивачем реконструкції та переобладнання зазначених вище приміщень  будівельним нормам,  а тому просить визнати за ним право власності на  зазначені вище будівлі виходячи з норм ст. 26 Закону України „Про власність”, ст.ст. 316, 319, 376 ЦК України.

Представник відповідача проти позову заперечує, у відзиві просить відмовити в позові, оскільки спір   між відповідачем та позивачем щодо права власності на приміщення  за адресою: вул.  Г.Сталінграду, 106-а відсутній. На час здійснення позивачем реконструкції та переобладнання приміщення в користуванні у позивача земельна ділянка по вул. Г.Сталінграду, 106-а в м. Дніпропетровську не перебувала, позивач до Дніпропетровської міської ради з проханням оформити право власності не звертався, а тому відповідач вважає, що він ніяким чином не порушував прав та інтересів позивача. Відповідач у відзиві зазначає, що згідно до ч. 2, 3 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не  була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Крім того, відповідач  11.10.2007р. звернувся з клопотанням про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на  стороні відповідача –Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю міської ради посилаючись на те, що  до повноважень Інспекції віднесено питання контролю за виконанням будівельних норм і правил та розгляду питань щодо введення в експлуатацію об’єктів будівництва.

Розглянувши дане клопотання відповідача суд не находить підстав для його задоволення, оскільки предметом даного спору є не  зобов’язання введення  реконструйованих та переобладнаних  приміщень в експлуатацію,  а тому посилання відповідача на те, що рішення у цій справі може вплинути на  права та обов’язки Інспекції є безпідставними.

В судовому засіданні оголошувалася перерва до 14.11.2007р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши  представників сторін, господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

Згідно наказу Фонду державного майна України від 02.03.1995р. № 7-АТ „Про перетворення „державного Дніпропетровського дослідного заводу засобів механізації” було перетворено  „державний Дніпропетровський дослідний завод засобів механізації” у відкрите акціонерне товариство „Дніпропетровський дослідний завод засобів механізації”.

Згідно  Переліку нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству „Дніпропетровський дослідний завод засобів механізації”  об’єкти нерухомого майна, що розташовані за адресою: вул. Героїв Сталінграду, 106-а були передані  на підставі зазначеного вище наказу.

За п.1.1 Статуту позивача Товариство з обмеженою відповідальністю „Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації „Дніпрокран” є правонаступником Відкритого акціонерного товариства „Дніпропетровський дослідний завод засобів механізації”.

З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.03.2006р. та  витягу  про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.03.2006р. видно, що за позивачем зареєстровано нерухоме майно, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ , вул. Героїв Сталінграду, 106-а.

Відповідно до  ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов’язків власник зобов’язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Як  видно з наданих документів, позивач  у ході користування  зазначеними вище об’єктами нерухомого майна, які належать йому на праві власності, що підтверджується вищезгаданими копіями свідоцтва про право власності та витягу з реєстрації права власності,   провів реконструкцію і переобладнання нерухомого майна, що розташоване за адресою: вул. Героїв Сталінграду, 106-а без належно затвердженого проекту та належного дозволу,  про що свідчить наявниий в матеріалах справи  технічний паспорт  виготовлений  КП „Криворізьке БТІ”  від 16.02.2007р.

Пунктом 1 ст. 331 ЦК України  передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України  житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані  або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Пунктом 3 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.  На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (п. 5 ст. 376 ЦК України).

Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір  земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі  їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Також,   аналогічні норми передбачені і ст. 120 Земельного кодексу України.

Отже, виходячи з приписів норм ст. 377 ЦК України, позивач є користувачем земельної ділянки за адресою: вул. Героїв Сталінграду, 106-а на  якій розташовані об’єкти нерухомого майна та на які  до їх реконструкції та переобладнання було зареєстровано право власності за позивачем  про що свідчить  витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 14090400 від 30.03.2007р.( а.с. 36).

Підтвердженням того, що позивач є користувачем  земельної ділянки по вул. Героїв Сталінграду 106-а  свідчить також і рішення сесії У скликання Дніпропетровської міської ради № 132/3 від 30.08.2006р. про надання згоди позивачеві на розроблення проектів відведення земельної ділянки за вищевказаною адресою  по фактичному розміщенню об’єктів нерухомого майна.

Крім того, з  наявного в матеріалах    справи технічного висновку   стану будівельних конструкцій будівлі (літ. О1 -3; О-2; АЮ; БЮ; З-1; З1-1; Л-1; Т1-1 Т-1; m 1-1)  ТОВ „Дніпропетровського заводу кранів і засобів механізації” „Дніпрокран” по вул. Героїв Сталінграду, № 106-а в м. Дніпропетровську від 13.08.2007р. наданого Дніпропетровською державною академією будівництва і архітектури вбачається, що   будівництво та перепланування  зазначених вище будівель за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду,  № 106-а виконана з дотриманням діючих об’ємно-планувальних вимог, санітарно-гігієнічних і протипожежних норм і правил. Будівлі  знаходяться в задовільному стані і відповідають діючим нормативним документам, придатні для подальшої експлуатації.

Посилання відповідача на те,  що на час здійснення позивачем реконструкції та переобладнання   зазначених вище будівель в користуванні у позивача земельна ділянка по вул. Г.Сталінграду, 106-а в м. Дніпропетровську не перебувала та позивач до Дніпропетровської міської ради з проханням оформити право власності не звертався є безпідставними, так як спростовуються наведеними вище документами, а саме: рішенням  Дніпропетровської  міської ради № 132/3 від 30.08.2006р. про надання згоди позивачеві на розроблення проектів відведення земельної ділянки за вищевказаною адресою  по фактичному розміщенню об’єктів нерухомого майна, яке свідчить про намір позивача   отримати в користування  спірну земельну ділянку по фактичному розміщенню  нерухомого майна, що належить йому на праві власності.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач є землекористувачем   за законом, своєчасно звернувся до відповідача за належним оформленням земельної ділянки та право відповідача, як власника землі,    зазначеним вище переобладнанням та реконструкцією, яке проведене без належно затвердженого проекту та дозволу, позивачем  не порушено.

При даних обставин, суд находить підстави достатніми для задоволення позову.

Крім того, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача з урахуванням відсутності вини відповідача у проведенні позивачем самочинного переобладнання та реконструкції  спірних об’єктів нерухомого майна, що згадані вище.

Керуючись ст.ст.  319, п. 1ст. 331, п.1, п.3, п. 5, ст.  376, ст. 377 Цивільного Кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України,  ст.ст. 49,  82-85    Господарського  процесуального  кодексу України, господарський  суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити.

Визнати   право власності за  Товариством з обмеженою відповідальністю „Дніпропетровський завод кранів та засобів механізації „Дніпрокран” (49033, м. Дніпропетровськ, вул. Г.Сталінграду, № 106-а, р/р № 0598 КБ „Приватбанк” МФО 305299, ) на самочинно реконструйовані та переобладнані приміщення, що розташовані за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, № 106-а, а саме:

- будівлю цеху великих кранових вузлів та цеху металоконструкцій № 1 (літ. –З-1, З1 –1), загальною площею 11038,1 кв.м.;

- будівлю матеріального складу, (літ. Л-1) загальною площею 1042,6 кв.м.;

- будівлю зборозварювального та ремонтно-експлуатаційного цехів (літ. Т-1) загальною площею 7803,2 кв.м.;

- частину будівлі ливарного цеху (літ. –О) загальною площею 6045, 2 кв.м.:

у підвалі позиції І, ІІ, ІІІ ІУ, У загальною площею 59, 4 кв.м.

приміщення на 1-му поверсі позиції 1-33, 36-42, 42-а, 48, 49, І-1, ІІ-1 загальною площею 4966,3 кв.м.

приміщення на 2-му поверсі позиції 1-16, 21, І-2 загальною площею 800,4 кв.м.

приміщення на 3-му поверсі позиції 1-16, 1-3 загальною площею 219, 1 кв.м.

будівлю контори майстра літ. БЮ.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

Л.В. Жукова

Рішення підписано 15.11.2007р. відповідно до ст.ст. 84, 85 ГПК України.