ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.07                                                                                           Справа№ 11/315

Суддя Сало І.А.

При секретарі судового засідання Легуцькому І.Б.

За позовом: Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, м. Київ

До відповідача: Державного авіапідприємства “Львівські авіалінії”, м. Львів

Третя особа на стороні відповідача яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державна авіаційна адміністрація, м.Київ

Про стягнення 4525684,12грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

Від позивача: Лагутін Б.Г. –предст. довіреність №1.22-7 від 26.02.2007р.

Від відповідача: Маковський І.Я. –предст. довіреність №34/13-132 від 23.07.2007р.

Від третьої особи: не з’явився

Сторонам роз»яснено їх права і обов»язки відповідно до ст. 22 ГПК України.

Суть спору:

На розгляд господарського суду Львівської області Державним підприємством обслуговування повітряного руху України заявлено позов до Державного авіапідприємства “Львівські авіалінії” про стягнення 4525684,12грн. боргу.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає Державна авіаційна адміністрація, яка відповідно до п. 5.4 договорів здійснює контроль за цільовим використанням наданих позик, моніторинг стану взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем.

Ухвалою господарського суду від 02.10.2007року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.10.2007року.

Від здійснення технічної фіксації судового процесу сторони відмовились.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах господарського суду.

В судовому засіданні 27.11.2007р. судом оголошено вступну і резолютивну частину рішення. Рішення виготовлене та підписане 29.11.2007р.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та настоює на його задоволенні, з наступних підстав:

Згідно з договорами безпроцентної позики від 28.12.2006року № 7.1-823 та від 03.04.2007року № 7.1-77 укладеними між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та Державним авіапідприємством „Львівські авіалінії”, позивач передав у власність (безготівкові перекази на поточні рахунки) відповідачу грошові кошти у розмірі 4 450 000,00грн.:

-          за договором від 28.12.2006року у розмірі 1950000,00грн.;

-          за договором від 03.04.2007року у розмірі 2500000,00грн.

Підтвердженням надання позики є виконані банками відповідні платіжні доручення позивача.

Згідно п.5.1 договору від 28.12.2006року № 7.1-823 відповідач зобов’язався  погасити отриману позику у розмірі 1 950 000,00грн. рівними частинами по 190 000,00грн. кожного місяця, починаючи з 01.08.2007року по 31.12.2008року  включно, починаючи з 01.01.2008року до 31.11.2008року по 85000,00грн. кожного місяця, залишок у сумі 65000 - до 31.12.2008року.

Згідно п.5.1 договору від 03.04.2007року № 7.1-177 відповідач зобов’язався погасити отриману позику у розмірі 2 500 000грн. рівними частинами по 500000,00грн. кожного місяця, починаючи з липня 2007року по 31.12.2007року включно.

Враховуючи те, що станом на 18.09.2007року відповідач не здійснив жодної проплати, позивач звернувся до суду із позовом про примусове стягнення боргу.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

На підставі договорів безпроцентної позики від 28.12.2006року № 7.1-823 та від 03.04.2007року № 7.1-77 відповідачем отримано від позивача кошти у розмірі 1 950 000,00грн. за договором від 28.12.2006року з умовою повернення починаючи з 01.08.2007року по 31.12.2007року по 190000,00грн. рівними частинами щомісячно, залишок у сумі 65000,00грн. до 31.12.2008року та у розмірі 2 500 000,00грн. за договором від 03.04.2007року з умовою повернення починаючи з липня 2007року по 31.12.2007року включно.

Станом на 18.09.2007року кошти не повернуті.

П. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб»єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов»язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Ст. 509 ЦК України зазначає, що зобов»язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку.

З огляду на вищенаведене, відповідач свої зобов»язання у встановлений договором строк належним чином не виконав тобто відповідачем були порушені вимоги статей 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов’язок позичальника (відповідача) повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення частини позики Позикодавець (позивач) має право достроково вимагати повернення позики.

Крім суми основної заборгованості позивачем правомірно нараховано на підставі п.6.1 договору штраф у розмірі 5% від простроченої суми позики у розмірі 59500,00грн. та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 16184,12грн.

Таким чином сума позову складає 4525684.12грн.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що станом на день подання позову остаточний день повернення позики ще не настав.

В судове засідання від третьої особи надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв’язку із необхідністю ознайомлення із матеріалами справи.

Дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті. Крім цього, відповідно до ст. 69 ГПК України закінчується визначений законом строк вирішення спору.

Судові витрати покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 526 Цивільного кодексу України ст.ст.43,49, п.1-1 ст.80 82-84,116 ГПК України,

суд-               В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути із Державного авіапідприємства “Львівські авіалінії”, м Львів, Аеропорт ЦА () на користь Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, м. Київ-151, Повітрофлотський проспект, 76-а () 4 450 000,00грн. основного боргу,59 500грн. штрафу, 16 184,12грн. пені, 25500грн. державного мита та 118,00грн. вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

3.Наказ видати відповідно ст. 116 ГПК України

Суддя                                                                                             Сало І.А.