ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.10.2007
Справа №2-15/10864-2007

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯК» (98600, АР Крим, м. Ялта, вул.. Володарського, 6, ідентифікаційний код 30686088)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Південь Буд 2006» (98612, АР Крим, м. Ялта, проїзд Бакунінський, 6, кв. 13, ідентифікаційний код 34495904)

Про стягнення 8869,02 грн.

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від позивача – Первенкова В.В., довіреність № 34 від 08.06.2007 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯК» звернулося до Господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Південь Буд 2006»    про стягнення 8869,02 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань за договором підряду № 02/07 від 19.03.2007 р., відповідно якого відповідач повинен виконати відповідні роботи, а позивач прийняти та оплатити виконані роботи. Позивачем зобов’язання за договором щодо внесення авансового платежу було виконано, однак відповідач виконання робіт так і не здійснив в повному обсязі у встановлений договором строк в порушення умов договору, що і стало приводом для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯК»  з позовом до суду про стягнення вказаної суми заборгованості в примусовому порядку.

У судовому засіданні представником позивача була надана заява про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу, відповідно якої позивач змінив предмет позову, та просить суд стягнути з відповідача суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 8869,02 грн.

Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач явку представника у судове засідання жодного разу не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав, вимоги суду не виконав, про час та місце слухання справи був поінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

За такими обставинами суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача, дослідивши представлені докази, суд

ВСТАНОВИВ :

19.03.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯК» (Замовник) (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стандарт Південь Буд 2006» (Підрядник) (відповідач) був укладений договір № 02/07 (а.с. 8-14).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник зобов’язується виконати будівельні роботи, зазначені в пункті 1.2 Договору, за адресою : м. Ялта, вул.. Володарського, 6. (об’єкт).

Згідно з пунктом 1.2 Договору Підрядник зобов’язується виконати відповідні види робіт, а Замовник зобов’язується прийняти та оплатити ці роботи.

По закінченні робіт Підрядник здає, а Замовник приймає по Акту здачі-прийомки виконану Підрядником роботи. (пункт 1.4 Договору).

Пунктом 2.1 Договору зазначено, що строк виконання робіт встановлюється з моменту надходження 1-го авансового платежу протягом двох місяців.

Пунктом 3.7 Договору передбачений порядок здійснення сторонами розрахунків. Так, для закупки необхідного будівельного матеріалу та здійснення підготовчих робіт Замовник сплачує Підряднику аванс у розмірі 50% від вартості Договору, що складає 45000,00 грн. протягом 3 календарних днів з моменту підписання дійсного Договору. Залишок 50% сплачуються в два етапи по мірі виконання робіт і факту здачі готової роботи по Акту протягом 13 календарних днів.

Підрядник зобов’язаний виконати визначені дійсним Договором роботи якісно та в обсязі, передбаченому пунктом 1.2, а також у відповідності з проектною документацією та технічним завданням та в строк, зазначений в пункті 2.1 дійсного Договору. (пункт 4.1. Договору)

У виконання своїх зобов'язань за Договором позивачем платіжними дорученнями № 39 від 19.03.2007 р. (а.с. 25) була перерахована сума у розмірі 45000,00 грн. на розрахунковий рахунок у якості авансового внеску за Договором  № 02/07.

16.05.2007 р. сторонами був складений та підписаний Акт приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2007 р. по формі КБ-2в (а.с. 18-20) на суму 33889,20 грн., а також Акт приймання виконаних підрядних робіт за квітень 2007 р. по формі КБ-2в (а.с. 21-23) на суму 999,60 грн. Всього, як свідчать матеріали справи, відповідачем було виконано робіт на загальну суму 34888,80 грн.

04.05.2007 р. у зв’язку з невиконанням відповідачем умов договору замовником було направлено на адресу Підрядника повідомлення за вих.. № 30 від 03.05.2007 р. про розірвання Договору підряду № 02/07 від 19.03.2007 р. та з проханням здійснити взаємні розрахунки по об’єкту, передати закуплені на грошові кошти Замовника будівельні матеріали (а.с. 26-27).

14.05.2007 р. між сторонами був складений та підписаний акт повернення матеріальних цінностей від 14.05.2007 р. (а.с. 24), відповідно якого Підрядником було повернуто позивачу матеріальні цінності на загальну суму 1242,18 грн.

Однак відповідачем не було виконано зобов’язання, обумовлене договором щодо виконання відповідних робіт у повному обсязі та у встановлений договором строк, не були повернуті невикористані грошові кошти позивача,  чим самим порушені зобов’язання за договором, що і стало приводом для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯК» з позовом до суду про стягнення суми боргу у примусовому порядку.

У судовому засіданні представником позивача була надана заява про зміну позовних вимог в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу, відповідно якої позивач змінив предмет позову, та просить суд стягнути з відповідача суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 8869,02 грн.

Суд вважає за можливе вказану заяву задовольнити, оскільки це не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси та не суперечить  частині 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідно якої позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу  України особа,  яка набула майно  або  зберегла  його  у  себе  за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),  зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне   набуття   або  збереження  майна  було  результатом поведінки набувача майна,  потерпілого,  інших осіб  чи  наслідком події.

Частиною третьою вказаної статті встановлено, що положення цієї глави застосовуються також, зокрема, до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Відповідач  відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України не представив доказів виконання свого зобов’язання за договором щодо виконання будівельних робіт, а саме передбачених пунктом 2.1 Договору, актів здачі-приймання виконаних робіт у повному обсязі, або доказів повернення позивачу вартості передплати, у той час як статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем своїх зобов’язань у повному обсязі, а тому вимоги позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯК» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Південь Буд 2006» безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 8869,02 грн. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 22, 33, 34, 49, 82-84  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Південь Буд 2006» (98612, АР Крим, м. Ялта, проїзд Бакунінський, 6, кв. 13, ідентифікаційний код 34495904, р/р 5131 в ЯФ КРФ АКБ «Укрсоцбанк» МФО 324010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯК» (98600, АР Крим, м. Ялта, вул.. Володарського, 6, ідентифікаційний код 30686088, р/р 6581 в ЯФ КРФ АКБ «Укрсоцбанк» МФО 324010)  8869,02 грн. безпідставно отриманих грошових коштів, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набуття судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.