ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 грудня 2007 р.
№ 5/173-07-4174

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

М. Остапенка –головуючого,
Є. Борденюк,
В. Харченка,

розглянувши матеріали касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) „Жемчужіна”

на постанову
від 02.10.2007 року

Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 5/173-07-4174

за позовом
Комунального підприємства (КП) „Теплові мережі „Ізмаїлтеплокомуненерго”

до
ТОВ „Жемчужіна”

про
стягнення 20536,10 грн.

В С Т А Н О В И В:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються докази сплати державного мита і надіслання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з п. “г” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, яка стосується розміру ставок державного мита, із апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про перегляд їх за ново виявленими обставинами, які подаються до господарських судів, сплачується 50 % ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 % ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Як вбачається з матеріалів справи, дана справа майнового характеру, отже державне мито повинно становити 0,5 % ціни позову.

До того ж, Державним казначейством України з 09.02.2007 встановлені наступні реквізити для сплати державного мита зі скарг у справах, які розглядаються у Вищому господарському суді України:

-   одержувач –УДК у Печерському районі м. Києва;

-          банк одержувача –ГУ ДКУ в м. Києві;

-          рахунок –0007;

-          код банку – 820019;

-          код за ЄДРПОУ – 26077922.

Таким чином, додана до касаційної скарги квитанція від 02.11.2007 року не може вважатися належним доказом сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі, так як сплачена сума в розмірі 51 грн. 00 коп. не відповідає вищезазначеним вимогам, а також  неправильно зазначені реквізити, а отже, касаційна скарга підлягає поверненню з підстав передбачених п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, доданий до касаційної скарги чек від 02.11.2007 року не може бути належним доказом надіслання копії скарги КП „Теплові мережі „Ізмаїлтеплокомуненерго”, оскільки з назви адресата, зазначеного в ньому (“ИТКЭ”) не можливо дійти достовірного висновку про відправлення копії скарги саме позивачу у справі, а тому касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 111, п. 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ТОВ „Жемчужіна” на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 02.10.2007 року у справі № 5/173-07-4174 повернути скаржнику.

Судді:                                                                                                            М. Остапенко

Є. Борденюк

В. Харченко