ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2007 р.                                                                                Справа №  19/156

за позовом  Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Миргород

до   1. Приватного підприємця Нарманії Руслана Ромеовича, с. Сагайдак, Шишацького району

2. Приватного підприємства "Промсервіс", м. Дніпропетровськ

про  визнання недійсним договору № 10/01 від 10.01.2005р.

Суддя:  Безрук Т.М.

Секретар судового засідання Пістряк М.С.

Представники:

від позивача:  Єжак І.М.

від відповідача:  1. Наливайко Є.О.дов. б/н від 29.08.2006р.;

2. не з"явився

Суть справи:  Розглядається позовна заява про визнання недійсним господарського зобов”язання згідно договору № 10/01 від 10.01.2005р., укладеного між ПП Нарманія Р.Р. та ПП "Промсервіс" та стягнення в доход Держави 203466,00грн. з ПП Нарманія Р.Р.

Відповідач - ПП Нарманія Р.Р. - проти позову заперечує, посилаючись на відсутність правових підстав для визнання спірного договору недійсним, у зв'язку з чим просить суд відмовити Позивачу у задоволенні Позову.

Відповідач -  ПП "Промсервіс" відзив на позов не надав, ухвали суду, надіслані на його адресу згідно позову, повернулися з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за адресою. Згідно довідки Державного реєстратора  Дніпропетровської міської ради  від 04.12.2006р., наданої на запит суду, юридичною адресою  ПП "Промсервіс" є м.Дніпропетровськ, вул. Харківська, буд.21, к.11., що співпадає з адресою за позовом. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

В засіданні 01.03.2007р. судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови відповідно до ст.160 КАС  України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та першого відповідача, суд встановив:

Відповідно до договору №10/01 від 10.01.2005р., укладеного між відповідачами, ПП "Промсервіс" зобов’язалося поставити Приватному підприємцю Нарманія Р.Р. товари (витратні матеріали, поліграфічні роботи, технічну продукцію), за які ПП Нарманія Р.Р. зобов’язався проводити відповідну  оплату.

На  підставі вказаного договору Приватне підприємство "Промсервіс" поставило Приватному підприємцю Нарманія Р.Р. товару та надало послуг на загальну суму 203466,00грн., що підтверджується видатковими  накладними  №235 від 07.04.2005р., №259 від 29.04.2005р., №258 від 28.04.2005р., №269 від 06.05.2005р., №278 від 28.05.2005р., №297 від 28.07.2005р., №296 від 27.07.2005р., №300 від 29.07.2005р., №324  від 31.08.2005р., №325  від 31.08.2005р., №357  від 30.09.2005р., №376  від 18.10.2005р., №391  від 31.10.2005р., №422  від 15.11.2005р., №439  від 30.11.2005р., №468  від 29.12.2005р., №418  від 09.11.2005р., відповідними рахунками та податковими накладними, та не заперечується відповідачами. За одержану продукцію ПП Нарманія Р.Р. розрахувався у повному обсязі, про що свідчать відповідні квитанції прибуткових касових ордерів, акт перевірки, та не заперечується  ПП Нарманія Р.Р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що приватне підприємство "Промсервіс" зареєстроване на підставну особу;  рішенням Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська від19.10.2004 р. по справі №2-322504 установчі документи приватного підприємства "Промсервіс"  визнані недійсними з моменту реєстрації, Крім того, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2001р. по справі №А2/1025 скасовано державну реєстрацію приватного підприємства "Промсервіс". На підставі цього позивач вважає, що діяльність приватного підприємства „Промсервіс” була завідомо суперечна інтересам держави і суспільства, а також спірні  угода та зобов’язання  укладені з метою, за відомо суперечною інтересам держави та суспільства.

Відповідно до статті 207 Господарського кодексу України  господарське зобов’язання, що вчинено з метою,   яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу однієї з сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2001р. по справі №А2/1025 встановлено, що ПП "Промсервіс" до податкових органів не звітувалося більше року, в зв»язку з чим судом прийнято рішення про  скасування  державної реєстрації приватного підприємства "Промсервіс" та зобов»язано  відповідача у місячний строк здійснити ліквідацію підприємства.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2001р. по справі №А2/1025 відповідачем не виконано, ПП «Промсервіс»у визначеному законодавством порядку не ліквідовано, що підтверджується довідкою Державного реєстратора  Дніпропетровської міської ради  від 04.12.2006р.

Рішенням Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2004 р. по справі №2-322504 встановлено, що засновником і власником майна ПП „ Промсервіс” в установчих документах зазначено  Артеменко В.М., однак він фактично не є засновником ПП „ Промсервіс”,  до фінансово-господарської діяльності даного підприємства ніякого відношення не мав, не маючи на меті створення даного підприємства, не мав мети та можливості сплачувати державі податки; ПП «Промсервіс»є жовтня 1998р. до оподаткових органів не звітується, податків до бюджету не сплачує, за місцем реєстрації не знаходиться, в зв’язку з чим  судом визнано недійсним статут підприємства з моменту реєстрації –з16.03.1998р. Вказане рішення набрало законної сили, і  відповідно до ст.     КАС України встановлені ним факти не потребують повторного доведення.

Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного суду України в п.17 постанови №3 від 28.04.1978р. (з наступними змінами) “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” (із змінами та доповненнями) у разі визнання у встановленому порядку недійсними установчих документів суб'єкта підприємницької діяльності або  скасування його державної реєстрації у зв'язку із здійсненням відповідної реєстрації на підставі загубленого документу, що посвідчує особу, або на підставну особу –засновника суб'єкта підприємницької діяльності, укладені таким суб'єктом підприємницької діяльності угоди мають визнаватися недійсними згідно із статтею 49 Цивільного кодексу незалежно від часу їх укладення.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов”язаний сплачувати податки, збори в порядку і в розмірах, встановлених законодавством. Пунктом 7.3 постанови  Пленуму Вищого господарського суду України за №1056 від 25.07.2002р. “Про заходи щодо забезпечення однакового та правильного застосування законодавства про податки” передбачено, що доказами спрямованості умислу суб”єкта оспорюваних угод на приховування від оподаткування прибутків та доходів можуть бути, зокрема, надані податковими органами відомості про відсутність підприємства, організації (сторони угоди) за юридичною та фактичною адресою, про визнання недійсними у встановленому чинним законодавством порядку установчих (статутних) документів, про неподання податкової звітності до органів державної податкової служби, про скасування державної реєстрації суб’єкта  підприємницької діяльності, тощо.

Як видно з матеріалів справи, ПП "Промсервіс" було взяте на податковий облік і як платник податків повинно було сплачувати їх у встановленому порядку. Але згідно довідки Державної податкової інспекції у Бабушкинському районі м.Дніпропетровська від ПП “Промсервіс ” знято з податкового обліку 28.11.2002р., свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість анульовано за актом №525 від 10.05.2001р., інформація про анулювання вказаного свідоцтва розміщена на відповідному сайті ДПА України. Таким чином, при одержанні оплати за товар від першого відповідача  згідно спірної угоди вказані операції в податковому обліку ПП “ Промсервіс” не відображалися, тобто підприємство ухилялося від декларування отриманих доходів та сплати податків у встановленому законодавством порядку.

Викладені обставини свідчать про наявність у приватного підприємства “Промсервіс” під час укладання спірних правочину та зобов”язання мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства,  і відповідно до ст. 207 ГК України вказане господарське зобов”язання слід визнати  недійсним.

За ст.208 ГК України, якщо господарське зобов’язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то  у разі наявності наміру лише у однієї  із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне  їй на відшкодування виконаного стягується  за рішенням суду в доход держави.

Заперечення першого відповідача з мотиву відсутності його вини судом відхиляються, оскільки за положеннями ст.207 ГК України для визнання недійсним господарського зобов’язання достатньо наявності мети суперечної інтересам держави чи суспільства у однієї сторони цього зобов’язання.

Виходячи з викладеного, позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Пленум Верховного суду України в п.17 постанови №3 від 28.04.1978р. (з наступними змінами) “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними”, роз”яснив, що наслідки визнання угоди недійсною суд  застосовує, якщо угода була  виконана  хоч би однією із сторін у будь-якій її частині.

Керуючись ст.ст.207,208 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 94, 160, - 163 КАС України,  суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.           Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним господарське зобов’язання згідно договору № 10/01 від 10.01.2005р., укладеного між приватним підприємцем Нарманія Русланом Ромеовичем, с. Сагайдак, Шишацького району, та приватним підприємством «Промсервіс», м.Дніпропетровськ.

3.Стягнути з  Приватного підприємця Нарманія Руслана Ромеовича (юридична адреса: с. Сагайдак, Шишацького району, вул.Шкільна, 31; фактична адреса: м.Полтава, вул..23 Вересня,17, кв.126, ідентифікаційний номер, р/р 260031886 АППБ «Аваль»м.Полтава) на користь Держави (на рахунок 0012 код платежу 24060300 у ВДК Полтавської області, МФО 831019) все одержане за договором № 10/01 від 10.01.2005р.на загальну суму 203466грн.

4.Стягнути з Приватного підприємства «Промсервіс»(м.Дніпропетровськ, вул. Харківська, буд.21, к.11., р/р відсутній, ідентифікаційний код 25517951) на користь Приватного підприємця Нарманія Руслана Ромеовича (юридична адреса: с. Сагайдак, Шишацького району, вул.Шкільна, 31; фактична адреса: м.Полтава, вул..23 Вересня,17, кв.126, ідентифікаційний номер, р/р 260031886 АППБ «Аваль»м.Полтава) все одержане за договором № 10/01 від 10.01.2005р.на загальну суму 203466грн.

5. Стягнути з  Приватного підприємця Нарманія Руслана Ромеовича (юридична адреса: с. Сагайдак, Шишацького району, вул.Шкільна, 31; фактична адреса: м.Полтава, вул..23 Вересня,17, кв.126, ідентифікаційний номер, р/р 260031886 АППБ «Аваль»м.Полтава) в доход Державного бюджету України (на рахунок УДК у м. Полтаві,  0002 ГУДК у Полтавській області, МФО 831019, код  платежу 22090200) державне мито в сумі 1700грн. та в сумі 1грн.70 коп.

6. Стягнути «Промсервіс»(м.Дніпропетровськ, вул. Харківська, буд.21, к.11., р/р відсутній, ідентифікаційний код 25517951) в доход Державного бюджету України (на рахунок УДК у м. Полтаві,  0002 ГУДК у Полтавській області, МФО 831019, код  платежу 22090200) державне мито в сумі 1700грн. та в сумі 1грн.70 коп.

Видати виконавчі листи у порядку, передбаченому ст. 258 КАС України, з набранням постановою законної сили, та в разі надходження відповідної заяви від позивача.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                      Безрук Т.М.

Повний текст постанови складений