ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" листопада 2007 р.
Справа № 19/7421

За позовом  Закритого акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" с. Волиця-Польова Теофіпольського району

про стягнення 10186,61 грн

Суддя   Розізнана І.В.

Представники:

позивача: не з’явився

відповідача: не з’явився

З перервою в судовому засіданні.

Суть спору:

Представник позивача в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримував, та наполягав на їх задоволенні, посилаючись на те, що вони підтверджені поданими доказами.

Представник відповідача в попередньому судовому засіданні проти позову заперечував, однак письмового відзиву на позов не подав, надав докази сплати 2567,32 грн. боргу після порушення провадження у справі.

Суд вважає за можливе вирішити спір згідно ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Між сторонами укладений договір на закупівлю молока № 38 від 20.02.07р., згідно умов якого відповідач зобов’язується передати позивачу молоко коров’яче незбиране, що відповідає вимогам чинного стандарту ДСТУ3662-97, технічним умовам, ветеринарним і санітарним вимогам, за договірними цінами, обумовленими протоколом погодження цін, з переглядом їх залежно від умов, що склалися на ринку у кількості та строки, визначені умовами договору, а позивач зобов’язується своєчасно прийняти та оплатити молоко (п. 1.1, п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 4.3, 5.2. договору розрахунки проводяться за кожних 15 банківських днів попередньо. Попередня оплата здійснюється в рахунок зданого молока.

Відповідно до п. 6.3.1 договору у випадку порушення термінів поставки сировини, передбачених договором , відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі 0,5 % від вартості непоставленої сировини.

На виконання зобов'язань, визначених договором позивач в рахунок попередньої оплати сплатив відповідачу 20000,00 грн. згідно платіжного доручення № 2121 від 19 квітня 2007 року.

Відповідач зобов’язання згідно умов договору, поставити позивачу молоко, виконав  лише частково, тому позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 2567,32 грн. заборгованості.

Відповідач після подання позову до суду сплатив позивачу 2567,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 265 від 16.11.07р., тому, відповідно до п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі в частині стягнення 2567,32 грн. основного боргу необхідно припинити у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Позивач відповідно до п. 6.3.1 договору просить суд стягнути з відповідача 7460,62 грн. пені нарахованої за період з 24.04.07р. по 31.08.07р.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача, відповідно до ст. 625 ЦК України, за період з 24.04.07р. по 30.09.07р. 33,55 грн. 3% річних та 125,22 грн. інфляційних нарахувань за період з квітня по серпень 2007 року.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи те, що відповідачем було допущено порушення виконання зобов’язання по договору, суд прийшов до висновку, що позивач вправі вимагати від відповідача сплати пені.

Пунктом 6.3.1 договору передбачено, що у випадку порушення термінів поставки сировини, передбачених договором , відповідач сплачує на користь позивача пеню в розмірі 0,5 % від вартості непоставленої сировини.

Однак, суд вважає правомірним нарахування пені на суму непоставленого молока у розмірі 2567,32 грн., яка визначена позивачем і визнана відповідачем (підтверджується її сплатою) станом на 01.06.07р. за період з 01.06.07р. по 31.08.07р. ( нарахування здійснюється з врахуванням вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.96р. №543/96 –ВР), оскільки з умов договору неможливо визначити на яку суму відповідач повинен був поставити молока, так як в протоколі погодження цін на молоко, що є додатком до договору, вказана ціна молока за 1 т першого і другого ґатунку, а в п.1.1. договору вказана лише кількість поставки молока помісячно та поквартально. Правомірним є стягнення 102,41 грн. пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що у відповідача, відповідно до умов договору, не виникло грошового зобов’язання перед позивачем, неправомірними є вимоги позивача про стягнення 125,22 грн. інфляційних нарахувань, 33,55 грн. 3 % річних, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, яка встановлює відповідальність за порушення грошового зобов’язання.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати необхідно покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1.1. ст. 80, ст.ст. 82-84, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" с. Волиця-Польова Теофіпольського району про стягнення 10186,61 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" с. Волиця-Польова Теофіпольського району (код 22784605) на користь Закритого акціонерного товариства "Хмельницька маслосирбаза" м. Хмельницький, вул. Кооперативна, 3 (код 00447729) 102,41 грн. (сто дві грн. 41 коп.) пені, 26,73 грн. (двадцять шість грн. 73 коп.) державного мита, 30,92 грн. (тридцять грн. 92 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Провадження у справі в частині стягнення 2567,32 грн. припинити.

В решті позову відмовити.

Суддя                                                                      І.В. Розізнана