СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

25 жовтня 2007 року
Справа № 2-5/6972-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

прокурора: не з'явився;

позивача:не з'явився;

відповідача: Іщенко Олена Миколаївна (повноваження перевірені);

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Марлена" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Гаврилюк М.П.) від 23.07.2007 у справі №2-5/6972-2007

за позовом           Прокурора міста Керч (вул. Радянська, 12, Керч, 98300)

в інтересах держави в особі: Виконавчого комітету Керченської міськоїРади (вул. Кірова, 17, Керч, 98300)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Марлена" (вул. Щорса, 7-36, Керч, 98300)

про виселення з нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Керчі  в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Керченської міської ради  звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма „Марлена” про виселення з нежитлового приміщення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що строк укладеного між Виконавчим комітетом Керченської міської ради  та Товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма „Марлена” договору оренди від 31.01.2006  закінчився 13.07.2006, продовжувати термін його дії позивач не мав наміру.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.07.2007 у справі № 2-5/6972-2007 (суддя М.П. Гаврилюк) позовні вимоги задоволені:  виселено  Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма „Марлена”  з нежитлового приміщення загальною площею 46,4 кв.м. у будинку № 17 по вул.. Козлова в місті Керчі.

При прийнятті рішення суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача оскільки строк дії договору оренди № 469 від 31.01.2006 закінчився, а доказів його продовження, як і доказів звільнення приміщень, передачі майна позивачу, суду не надано.

Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій  просить рішення суду скасувати у зв’язку з порушенням норм процесуального права.

Так, апелянт зазначає, що у судовому рішенні не знайшло відображення клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку  з неотриманням копії позовної заяви, справу розглянуто за відсутності відповідача, чим порушено його процесуальне право, відповідач також заперечує проти  доводів позивача про припинення договору оренди.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А.  від 25.10.2007 у зв’язку із відпусткою судді Гоголя Ю.М. у складі колегії було замінено суддю Гоголя Ю.М. на суддю Черткову І.В.

Прокурор та представник Виконавчого комітету Керченської міської ради не скористалися наданим правом на участь у судовому засіданні,  про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Враховуючи викладене, а також те, що явка у судове засідання це право, а не обов’язок учасників процесу, неприбуття у судове засідання  Прокурора та представника Виконавчого комітету Керченської міської ради не перешкоджає  розгляду справи,  судова колегія ухвалила розглянути справу без їх участі, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши справу в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,  31.01.2006 між Виконавчим комітетом Керченської міської ради  та Товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма „Марлена” укладений договір оренди не житлового приміщення загальною площею 46,4 кв.м. у будинку № 17 по вул.. Козлова в місті Керчі. Строк дії договору  встановлений  із 31.01.2006 до 13.07.2006.

Пунктом 8.1. Договору встановлено, що  після закінчення терміну дії договору орендар зобов’язаний  в перебігу трьох днів повернути орендодавцеві орендоване майно.

Відповідно до пункту 2 статті 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” № 2269-XII від 10.04.1992, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення  терміну дії договору він вважається продовженим на той самий  термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що договір припинився 14.07.2006. Таким чином, договір  продовжений сторонами на слідуючи 163 дні, тобто до 23.12.2006.

Заява про припинення договору оренди № 469 від 31.01.2006 позивачем направлена відповідачу  04.01.2007, про що свідчить поштове повідомлення про вручення рекомендованого потового відправлення.

Пунктом 9.6. Договору встановлено, що дія договору припиняється у разі закінчення терміну, на який він був укладений.

Згідно до частини 1  статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана.

Відповідно до статті 291 Господарського кодексу України, договір оренди  припиняється у разі закінчення строку, на кий він був укладений.

Таким чином, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог  у зв’язку з закінченням строку дії договору оренди.

Відповідач просить скасувати рішення господарського суду першої інстанції у зв’язку з порушенням норм процесуального права. Однак, даний довод апелянта судовою колегією не приймається до уваги, оскільки, відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України,  порушення або неправильне  застосування  норм  процессуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови,  якщо це  порушення  призвело  до  прийняття  неправильного рішення.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду

Керуючись статтями 101, 102, пуктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Марлена" залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23.07.2007 у справі № 2-5/6972-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді