КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2007                                                                                           № 15/627б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Дзюбка П.О.

суддів:            Сотнікова С.В.

Дикунської  С.Я.

при секретарі:           Бондарчук Л.В.

За участю представників:

від кредитора:не з’явився

від боржникаКондратюк - директор

розпорядник майна Бородій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Мінералінвест"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 22.10.2007

у справі № 15/627б (Хоменко М.Г.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Севастопольський судноремонтний завод "Лазарівське адміралтейство"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Мінералінвест"

про                                                  визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.10.2007р. у справі № 15/627-б задоволено клопотання розпорядника майна боржника Крупинка С.Ю. та звільнено останнього від обов’язків розпорядника майна. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бородія О.В.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ТОВ “Мінералінвест” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати в частині призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бородія О.В. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст. 22, 28, 77 ГПК України та ст. 13 Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”.

Представник ТОВ “Мінералінвест” підтримав в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

Розпорядник майна Бородій О.В. надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд відмовити Боржнику в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився представник ініціюючого кредитора, причину неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників ініціюючого кредитора.

Київським апеляційним господарським судом за результатами дослідження матеріалів справи встановлено наступні обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.11.2005 р. було порушено справу про банкрутство ТОВ “Мінералінвест” та введено процедуру розпорядження майном, розпорядника майном боржникапризначено арбітражного керуючого Крупенко С.Ю.

06.09.2007 р. з заявою про дострокове припинення обов’язків розпорядника майна до Господарського суду м. Києва звернувся арбітражний керуючий Крупенко С.Ю. (т.3, ар.спр. 28). Дана заява подана на підставі ч.4 п.7 ст.3 1 та ч.8 п.6 ст.13 Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом” (далі - Закон).

Апеляційний суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних учасників судового процесу, всебічно та повно з’ясувавши обставини, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, встановила, що ухвалу місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення із наступних мотивів:

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне констатувати, що Скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не довів ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень, при апеляційному провадженні.

Аргументуючи порушення норм процесуального права Скаржник стверджує, що оскаржувана ухвала була прийнята судом першої інстанції за відсутності єдиного належного представника Боржника, а саме директора Кондратюка А.Т., який звертався до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв’язку хворобою, однак яке не було задоволене судом. До того ж, суд в оскаржуваній ухвалі зазначив представником Боржника невідому особу – Ульянова В.А.. Дані обставини свідчать про порушення норм процесуального права, тобто обмеження прав Боржника брати участь в судових засіданнях, участь в дослідженні доказів, право наводити свої міркування та доводи, суд в порушення вимог законодавства не перевірив документи, що посвідчують посадове становище сторін, а саме Ульянова В.А. та безпідставно і необґрунтовано не відклав розгляд справи.

Вищезазначені твердження не приймаються судом апеляційної інстанції до відома з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 5 Закону встановлено, що провадження у справі про банкрутство регулюється даним Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами. Таким чином, Закон є спеціальним законодавчим актом по відношенню до ГПК при розгляді справ про банкрутство.

Отже, щодо прав та обов’язків сторін, апеляційний суд зазначає, що норми ГПК переважно направлені на врегулювання відносин позовного провадження. Ця теза підтверджується ст. 4-1 ГПК України. Отже, Боржник не має повноважень пропонувати кандидатуру розпорядника майна і це узгоджується з усіма нормами Закону. Адже, розпорядник майна є контрольним органом щодо Боржника відповідно до ст. 13 Закону, що встановлює певні обмеження для керівника і органів управління боржника та їх обов’язок узгоджувати певні дії з розпорядником майна. Клопотання Боржника про відкладення розгляду справи (телеграма) не містить додатків, а саме доказів, які підтверджують обґрунтованість та поважність причини відкладення розгляду справи (лікарняний лист), тому судом першої інстанції правомірно було відмовлено в задоволенні клопотання Скаржника. Боржник, як сторона провадження у справі про банкрутство, був належним чином повідомлений про дату засідання, заява Бородія О.В. про згоду на призначення розпорядником майна ТОВ “Мінералінвест” була зареєстрована канцелярією суду першої інстанції 14.10.2007р., отже Боржник мав змогу заздалегідь надати свої заперечення щодо кандидатури Бородія О.В.. Системно аналізуючи вищенаведені норми діючого законодавства, суд апеляційної інстанції констатує, що розглядаючи питання щодо кандидатури розпорядника майна Боржника та приймаючи відповідно даного питання оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд жодним чином не порушив права та обов’язки Боржника, як учасника судового процесу.

Щодо порушення Господарським судом м. Києва при прийнятті оскаржуваної ухвали, а саме 28, 77 ГПК України, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.2 ст.104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення (ухвали) лише за умови, якщо це призвело до прийняття неправильного рішення. В даному випадку апеляційний суд не вбачає, що зазначені Скаржником порушення призвели до прийняття неправильної ухвали.

Апеляційний суд, дослідивши доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції норм матеріального права, прийшов до висновку, що твердження Скаржника є необґрунтованими. Даний висновок суду ґрунтується на наступному. Суд приймаючи рішення щодо призначення розпорядника майна не зв’язаний жодною кандидатурою та приймає відповідне рішення виключно на підставі внутрішнього переконання та наявності відповідної заяви арбітражного керуючого, оскільки Закон не містить імперативних норм, що регулюють призначення розпорядника майна. Норми Закону (ст. 1, ч. 1,3 ст. 31, ст. 13) передбачають, те що до призначення ухвалою суду, кандидат на посаду розпорядника майна повинен подати заяву до суду про підтвердження своєї незаінтересованості щодо боржника та відсутності судимості за вчинення певної категорії злочинів. Така заява була подана арбітражним керуючим Бородієм О.В. 14.10.2007р. та зареєстрована в установленому порядку. З огляду на відсутність пропозицій єдиного кредитора у справі та наявність заяви Бородія О.В. суд правомірно призначив останнього розпорядником майна ТОВ “Мінералінвест”.

Боржник в апеляційній скарзі, також, вказує, що суд першої інстанції обмежив право кредитора запропонувати свою кандидатуру розпорядника майна. Це твердження не відповідає дійсності і спростовується матеріалами справи, адже представник кредитора був присутній в судовому засіданні 22.10.2007 р. і не заперечував проти призначення Бороджія О.В. розпорядником майна ТОВ “Мінералінвест”.

Посилання Скаржника на наявність в матеріалах справи клопотання керівника Боржника про призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Архипової В.О. як на підставу здійснення судом такого призначення суперечить Закону, оскільки боржник не має права пропонувати кандидатуру розпорядника майна.

Крім того, у відповідності до ст..13 Закону розпорядник майна боржника призначається господарським судом із числа осіб, зареєстрованих державним органом з питань банкрутства в якості арбітражного керуючого. Також, кредитори мають право рекомендувати кандидатуру розпорядника майна, однак боржник позбавлений такого права.

Отже, ТОВ “Мінералінвест” не доведено твердження зазначені в апеляційній скарзі. Тому, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 22.10.2007 р.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу ТОВ “Мінералінвест” без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.10.2007р. у справі №15/627-б залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Законом України “Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом”, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ “Мінералінвест” на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.10.2007р. у справі № 15/627-б залишити без задоволення.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.10.2007р. у справі № 15/627-б залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 15/627-б повернути до Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили, шляхом подачі касаційної скарги до апеляційного суду, який прийняв оскаржувану постанову.

Головуючий суддя                                                                      Дзюбко П.О.

Судді                                                                                          Сотніков С.В.

Дикунська  С.Я.

24.12.07 (відправлено)