ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" листопада 2007 р.
Справа  № 25/251-07-6387

За позовом: Державної екологічної інспекції   з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України

до відповідача: ТОВ „Інфокс” в особі філії  „Інфоксводоканал”

про стягнення збитків в сумі 1187,53грн.

Суддя           Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача:  Кирплюк Д.В., довіреність №1948/01 від 12.07.07р.

Від відповідача: Великий П.М., довіреність від 29.08.07р. №2984-4, Комаров В.А., довіреність від 28.12.06р. №22/12

В судовому засіданні 21.11.07р.  приймали участь представники:

Від позивача:  Кирплюк Д.В., довіреність №1948/01 від 12.07.07р.

Від відповідача: Великий П.М., довіреність від 29.08.07р. №2984-4, Комаров В.А., довіреність від 28.12.06р. №22/12

Суть спору: про стягнення з ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”  на користь  держави в особі Державної екологічної інспекції   з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України збитків,  завданих порушенням водоохоронного законодавства в сумі 1187,53грн.

Представник позивача  на заявлених позовних вимогах наполягає, надав суду заяву про уточнення позовних вимог від 19.09.07р. вх. №21665, обгунтуванння позовних вимог від 03.10.07р. вх. №22710,  заперечення на відзив від 19.09.07р. вх. №21666, де виклав позовні вимоги у вищенаведеній остаточній редакції, навів обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення збитків.

Первинні позовні вимоги позивача складали: про стягнення з                                                        ТОВ „Інфокс” філія „Інфоксводоканал” на користь держави в особі Державної екологічної інспекції   з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України  1187,53грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що  відділом екологічного контролю морського середовища та стаціонарних об’єктів Інспекції відповідно до доповідної  було проведено перевірку матеріалів по яким пред’явлено претензії  до                  філії  „Інфоксводоканал” за скид недостатньо  очищених  стічних вод, в ході якої виявлено неточність розрахунків розмірів відшкодування збитків, заподіяних відповідачем державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, згідно чого  розраховано розмір збитків заподіяних  державі внаслідок порушення відповідачем  законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, стягнення яких  є предметом розгляду даного спору.

Відповідач заявлені позивачем позовні вимоги не визнає, надав суду відзив на позов від 07.09.07р. вх. №20809, пояснення від 24.09.07р., де зазначає, що позивачем необґрунтовано визначений період  порушення водоохоронного законодавства, оскільки останній розрахований  згідно місячних звітів СБО „Південна”, а не за фактичний період порушення водоохоронного законодавства.

Ухвалою господарського суду Одеської області  від 24.09.07р. здійснено заміну первісного  відповідача ТОВ „Інфокс” філія „Інфоксводоканал” на  належного відповідача ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

14.03.05р. Державною екологічною інспекцією з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України  було складено  протокол про адміністративне правопорушення №100171/05б, яким встановлено, що  головним інженером СБО „Південна” Васкевичем А.В. було здійснено   адміністративне правопорушення, за яке передбачена ч.1 ст. 59 Кодексу України про адміністративні правопорушення  адміністративна відповідальність, а саме з 01.10.04р.  по 01.01.05р. СБО „Південна” філії „Інфоксводоканал”   ТОВ „Інфокс” було скинуто до Чорного моря 11498690 куб.м.  недостатньо очищених  стічних вод, в яких, згідно результатів лабораторних аналізів від №1059 від 13.10.04р., №1171 від 04.11.04р., №1299 від 08.12.04р. та актів відбору проб від 13.10.04р., від 10.11.04р., від 08.12.04р., встановлено перевищення  ГДС по вмісту натрію, що спричиняє забруднення  вод.

На підставі вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення Державною екологічною інспекцією з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення №100180 від 14.03.05р., відповідно до якої  накладено на Васкевича А.В. штраф у розмірі 85грн.

Згідно наявної в матеріалах справи квитанції  від 22.03.05р. Васкевичем  А.В. було проведено оплату адміністративного  штрафу в повному обсязі.

28.03.05р. Державною екологічною інспекцією   з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України   було надіслано ТОВ „Інфокс” в особі філії  „Інфоксводоканал”  претензію №100033,  де повідомляється про те, що з 01.10.04р. по 31.12.04р. ТОВ „Інфокс” в особі філії  „Інфоксводоканал”  в результаті скиду стічних вод було здійснено  забруднення  прибережних вод Чорного моря, що завдало збитки навколишньому природному середовищу на суму 395грн., у зв’язку з чим запропоновано добровільно відшкодувати завдані збитки.

ТОВ „Інфокс” в особі філії  „Інфоксводоканал” було проведено оплату збитків в сумі 395грн., що підтверджується доданим до матеріалів справи платіжним дорученням №438 від 21.04.05р.

Листом від 20.04.07р. №1051/04, надісланим відповідачу Державна екологічна інспекція з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України повідомляє, що під час проведення перевірки претензійно-позовної роботи Державної екологічної інспекції з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря було  встановлено арифметичні помилки у розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в наслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання природних ресурсів в період з 01.10.04р. по 01.01.05р., у зв’язку  з чим були  проведені додаткові розрахунки та оформленні відповідні претензії, які надсилаються на виконання.

З цих підстав, Державною екологічною інспекцією   з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України було надіслано  ТОВ „Інфокс” в особі філії  „Інфоксводоканал” нову претензію №100025 від 20.04.07р. згідно якої сума збитків, завдана порушенням водоохоронного законодавства складає  1187,53грн.

Не проведення відповідачем оплати збитків завданих порушенням водоохоронного законодавства в сумі 1187,53грн. стало підставою для звернення Державної екологічної інспекції   з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України   з даною позовною заявою до господарського суду Одеської області.

Проаналізувавши наявні в  матеріалах справи докази, чинне законодавство яким регулюються дані правовідносини, в їх сукупності, суд вважає заявлені позивачем  позовні вимог необгрунтованими та недоведеними з огляду на наступне.

Відповідно до  ст. 4 Водного кодексу України  від 6 червня 1995 року N 213/95-ВР до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами,  водосховищами,  іншими  водоймами, болотами, а також островами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм;  гідротехнічними,  іншими  водогосподарськими  спорудами    та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.

Згідно  ч.1 ст. 42, п.п. 3,4 ч.1 ст. 44 Водного кодексу України  від 6 червня 1995 року                        N 213/95-ВР водокористувачами в Україні   можуть  бути  підприємства, установи,  організації  і  громадяни  України,  а  також  іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства. Водокористувачі зобов'язані: дотримувати  встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів   використання   води  та  лімітів  скидання  забруднюючих речовин,  а  також  санітарних  та  інших вимог щодо впорядкування своєї території; використовувати  ефективні  сучасні  технічні  засоби   і технології для утримання своєї  території  в  належному  стані,  а також  здійснювати  заходи  щодо  запобігання  забрудненню  водних об'єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що  відводяться  з неї.

Підприємствам,  установам,    організаціям    і    громадянам забороняється  забруднювати,  засмічувати  поверхні    водозборів, льодового покриву водойм, водотоків, а також  морів,  їх  заток  і лиманів виробничими,  побутовими  та  іншими  відходами,  сміттям, нафтовими, хімічними та іншими забруднюючими речовинами (ст. 100 Водного кодексу України  від 6 червня 1995 року  № 28/249-07-7108).

Частиною 1, п.2 ч.3 ст. 110, ч.ч. 1,3 ст.111 Водного кодексу України  від 6 червня 1995 року N 213/95-ВР  передбачено, що порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.  Відповідальність за порушення  водного  законодавства  несуть особи, винні у:  забрудненні та засміченні вод. Підприємства, установи, організації і  громадяни  України,  а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без  громадянства

зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними  внаслідок  порушень водного  законодавства,  в  розмірах  і   порядку,    встановлених законодавством України. Притягнення  винних  у  порушенні  водного  законодавства  до відповідальності  не  звільняє  їх  від  обов'язку  відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних  державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів визначається відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних  державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом  Міністерства охорони навколишнього      природного середовища  та  ядерної безпеки України від 18 травня 1995 року N 37.

Так, ч.1, пп. 3 ч.2 п. 4.2. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних  державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом  Міністерства охорони навколишнього      природного середовища  та  ядерної безпеки України від 18 травня 1995 року N 37 передбачено, що   відповідальність  юридичних  і  фізичних   осіб   настає внаслідок порушення  ними  встановлених  умов водокористування,  а саме: перевищення   затверджених   нормативів   і   норм   скидів забруднюючих речовин (г/куб.м).

Факти скиду зворотних вод  та  забруднюючих  речовин,  а також погіршення   якості   води  водного  об'єкта  встановлюються інспекторами   інспекційних  підрозділів  органів  Мінекоресурсів, громадськими інспекторами з охорони довкілля на основі спеціальних досліджень,   результатів   відомчого,   державного  лабораторного контролю   або   візуально   з  оформленням  актів  та  протоколів встановленої органами Мінекоресурсів форми. Період з моменту підтвердженого  протоколом,  актом  або поясненнями свідків початку скиду до його припинення,  а також час самовільного  водокористування   вважається   періодом   порушення водоохоронного законодавства, за який стягуються збитки. Об'єми  скидів забруднюючих речовин та їх концентрації визначаються на підставі  даних  обстеження  об'єктів  та  аналізу журналів обліку водоспоживання,     водовідведення,     роботи каналізаційних насосних  станцій  і   т.п.  з  урахуванням   вимог дозволів на  спецводокористування  та затверджених норм ГДС (ТУС). Визначені при цьому показники включаються в розрахункові формули. Відбір  проб зворотних вод чи забруднюючих речовин,  а також води  водного   об'єкта   для   оцінки   впливу   забруднень здійснюється відповідно до діючих інструкцій та нормативних актів. З моменту встановлення факту  скиду  до  повного  його припинення  проби  відбираються  не  менше  3-х  разів   з   метою одержання реальної характеристики зворотних  вод  протягом  всього періоду скиду (п.п. 4.7., 4.8, 5.1.1., 5.1.2., 5.1.3. Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних  державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом  Міністерства охорони навколишнього природного середовища  та  ядерної безпеки України від 18 травня 1995 року N 37).

Відповідно ч.ч. 2 ,3 ст. 13 Водного кодексу України  від 6 червня 1995 року                               N 213/95-ВР  державне  управління  в  галузі використання і охорони вод та відтворення  водних ресурсів здійснюють Кабінет Міністрів України, Уряд  Автономної  Республіки  Крим,  місцеві  Ради та їх виконавчі комітети,  спеціально  уповноважені  органи  державної  виконавчої влади та інші державні органи відповідно до законодавства України. Спеціально уповноваженими органами державної виконавчої влади у галузі використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів є  спеціально  уповноважений  центральний орган виконавчої влади з питань  екології  та  природних ресурсів, спеціально уповноважений центральний  орган виконавчої влади з питань водного господарства, спеціально  уповноважений  центральний  орган  виконавчої  влади з питань  геології та використання надр, їх органи на місцях та інші державні органи відповідно до законодавства.

Пунктом 1 Положення про Державну екологічну інспекцію з охорони довкілля  Північно-Західного регіону Чорного моря, затвердженого Наказом  Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 06.12.06р. №528 передбачено, що Державна екологічна інспекція з охорони довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря ( далі інспекція) є  спеціальним підрозділом Міністерства охорони навколишнього  природного середовища України (далі Мінприроди) та входить до сфери його управління. Інспекція в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами) та небезпечними хімічними речовинами, пестицидами й агрохімікатам, екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки.

Згідно абзацу 7,12  пп.1)  п.5 Положення про Державну екологічну інспекцію з охорони довкілля  Північно-Західного регіону Чорного моря, затвердженого Наказом  Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 06.12.06р. №528 Інспекція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки виконавчими  органами сільських, селищних, міських, районних і районних у містах (у разі  їх створення) рад з питань здійснення делегованих їм повноважень органами  виконавчої влади щодо контролю за додержанням вимог природоохоронного законодавства, використанням, відтворенням і охороною природних ресурсів підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності та господарювання, громадянами України та особами без громадянства, а також іноземними юридичними і фізичними особами, у тому числі: за використання морських, поверхневих і підземних вод та охороною їх від вивантаження, засмідчення і забруднення промисловими, побутовими, баласними та іншими стічними і дренажними водами та скидами, проведенням різних видів робіт на водних і водогосподарських об’єктах і в прибережних  водоохоронних зонах (смугах); за  виконанням заходів щодо скорочення і регулювання викидів (скидів) забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, запобіганням аварійним (залповим) викидам ( скидам) забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище і ліквідацію їх наслідків.

Інспекція та її  посадові особи  під час виконання покладених на них  завдань мають право: складати акти перевірок і протоколи про адміністративні порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища використання, відтворення та охорони природних ресурсів, екологічної  та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки                   ( пп.9) (п.6 Положення про Державну екологічну інспекцію з охорони довкілля  Північно-Західного регіону Чорного моря, затвердженого Наказом  Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 06.12.06р. №528).

Відповідно до  п.п. 6.1., 6.2., 6.3., 6.4. Інстукції про порядок здійснення перевірок суб'єктів, що використовують водні ресурси або виконують господарську діяльність у межах водоохоронних зон, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству від  29.01.2001 N 22 перевірка суб'єктів, що використовують водні ресурси або

виконують господарську  діяльність,  що  впливає  на  стан  водних ресурсів,  закінчується  складанням  документів  і насамперед акта перевірки стану дотримання вимог  водного  законодавства  (додаток 3). Складання  акта  перевірки  як  первинного  документа  є обов'язковим,  за  винятком  виявлених очевидних протизаконних дій окремих осіб (миття транспорту чи висипання сміття у  недозволених місцях,  вилив  чи  розлив  нафтопродуктів,  пошкодження споруд та пристроїв),  коли посадова  особа,  що  здійснює  перевірку,  може обмежитись    складанням    протоколу    про   порушення   водного законодавства. До  акта  перевірки  додаються (при потребі і наявності) порівняльні таблиці,  графіки,  схеми,  оформлені належним  чином, підписані    офіційними    посадовими    особами   суб'єктів,   що перевіряються. Акт   перевірки   складається   в  трьох  примірниках  і підписується  усіма  учасниками  перевірки  (особою,  що  здійснює перевірку,   учасниками   перевірки,   присутніми  при  перевірці, відповідальним    працівником,    призначеним    керівником     чи громадянином,  який здійснює підприємницьку діяльність, для участі в перевірці).

Пунктами 6.7, 6.12, 6.13 Інстукції про порядок здійснення перевірок суб'єктів, що використовують водні ресурси або виконують господарську діяльність у межах водоохоронних зон, затвердженої наказом Державного комітету України по водному господарству від  29.01.2001 N 22 передбачено, що якщо виявлені порушення призвели до  забруднення  водоймів більше  граничнодопустимих    концентрацій  або завдані збитки, то особа,  що  здійснює  перевірку,  зобов'язана скласти протокол про адміністративне   правопорушення   для   притягнення   винних   до адміністративної відповідальності. Якщо   перевіркою  виявлений  факт  заподіяння  збитків державі  внаслідок  порушення  водного  законодавства,  то   орган Держводгоспу, що здійснював перевірку, визначає розмір цих збитків за діючими методиками та  вживає  заходів  з  відшкодування  їх  в установленому порядку. Особа,  що  здійснювала  перевірку,  подає  в  3-денний термін   керівнику   відповідного  органу  Держводгоспу  звіт  про результати перевірки з пропозиціями щодо подальших дій з  усунення виявлених порушень водного законодавства.

Так, із аналізу вищенаведених положень законодавства вбачається, що первинним документом який встановлює факт  порушення водного законодавства є  акт перевірки дотримання вимог  водного  законодавства, в якому відповідно до додатку  3 до Інстукції про порядок здійснення перевірок суб'єктів, що використовують водні ресурси або виконують господарську діяльність у межах водоохоронних зон зазначаються вжитті до суб’єктів відповідальності санкції за порушення водного законодавства, а саме  складення протоколу про адміністративне правопорушення на посадову особу, пред’явлення претензії щодо відшкодування збитків, направлення  матеріалів до органів прокуратури, тощо.

Таким чином,  з огляду на те, що позивачем не надано до матеріалів справи акту перевірки дотримання вимог  водного  законодавства, суд не взмозі встановити наявність чи відсутність факту порушення відповідачем водоохоронного законодавства, на суму 1187,53грн., та не може вважати доведеними обставини щодо встановлення такого правопорушення, яке спричинило державі збитки  в сумі заявлених позивних вимог.

Протокол про адміністративне правопорушення №100171/05б від 14.03.05р. на який  посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог не є належним та допустимим доказом в обґрунтування обставин встановлення вчинення відповідачем правопорушення в розмінні ст. 33,34 ГПК України,  та до уваги суду не приймається, оскільки даний протокол  встановлює тільки вчинення посадовою особою СБО „Південна” філії „Інфоксводоканал” ТОВ „Інфокс” Васкевичем А.В адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність у вигляді штрафу, тоді як  відомостей стосовно порушення СБО „Південна” філії „Інфоксводоканал”   ТОВ „Інфокс” вимог водного господарства, яким завдано збитки державі в сумі розрахованій позивачем,  даний протокол не містить.

Крім того, слід зазначити, що при розрахунку збитків позивачем вказаний період порушення водоохоронного законодавства  з 01.10.04р. по 31.12.04р. та з врахуванням цього визначені об’єми скидів забруднюючих речовин в кількості 11498700, дані яких взяті з місячних звітів  СБО „Південна”, тоді як період скиду забруднюючих речовин, відповідно до актів відбору проб та результатів лабораторних аналізів  №1059 від 13.10.04р., №1171 від 04.11.04р., №1299 від 08.12.04р., проби яких відбирались з моменту встановлення факту скиду та до повного його припинення,   визначений з 13.10.04р. по 08.12.04р., у зв’язку з чим об’єми стічних вод повинні були визначатись Інспекцією згідно даних журналу обліку стічних вод з врахування цього періоду.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене,  суд вважає заявлені Державною екологічною інспекцією   з охорони  довкілля Північно-Західного регіону Чорного моря Міністерства охорони навколишнього природного середовища України   позовні вимоги  до ТОВ „Інфокс” філія „Інфоксводоканал” про стягнення збитків,  завданих порушенням  водоохоронного законодавства в сумі 1187,53грн.,  необгнутованими та недоведеними, у зв’язку з чим відмовляє в їх задоволені.

Згідно ст. 49 ГПК України в разі  відмови  у позові повністю витрати пов’язані зі сплатою державного мити, витрати на оплату  інформаційно-технічного забезпечення судового процессу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Відмовити в задоволені позову повністю.

Рішення господарського суду набирає законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                       Малярчук І.А.