ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 р.
№ 7/212/07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Головуючого:
Михайлюка М.В.,

Суддів :
Дунаєвської  Н.Г.,
Рибака  В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні    касаційну  скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКО-ФАРМ"

на  постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 30.08.2007 року

у справі
№ 7/212/07 господарського суду Запорізької області

за позовом
ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж

до
ТОВ "ТЕКО-ФАРМ"

про
стягнення   боргу

за  участю  представників  сторін :

від  позивача
не з’явились,

від  відповідача
не з’явились,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.07.2007 р. у справі № 7/212/07 (суддя: Кутіщева Н.С.), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 30.08.2007 р. (судді: Коробка Н.Д., Зубкова Т.П., Колодій Н.А.) з відповідача на користь позивача стягнуто 22354,14 грн. боргу, 223,54 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач не погоджуючись із постановою апеляційного господарського суду звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як встановив апеляційний господарський суд, позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з відповідача 22354,14 грн. боргу за спожиту електроенергію. При цьому, позивач посилався на те, що 23.11.2006 р. була проведена перевірка дотримання правил користування електроенергії за адресою: м. Запоріжжя, вул. Козача, 7, в ході якої встановлено порушення: «Користування електричною енергією без укладання договору на поставку електроенергії з ЗГЕС, без розрахункового приладу врахування електроенергії», про що складено акт № 00003886 від 23.11.2006 р. На підставі "Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією", затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р. здійснено розрахунок спожитої та недоврахованої електроенергії у кількості 64824 квт./ч на суму 22354,14грн. (а.с. 13).

Рахунок на сплату зазначеної електроенергії вручено відповідачу 30.11.2006 р., на засіданні комісії по розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (а.с. 12).

Стягнення з відповідача на користь позивача вартості спожитої без укладення договору та не сплаченої недоврахованої електроенергії на суму 22354,14 грн. стало предметом розгляду по даній справі.

Споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником, такі вимоги законодавства викладені в ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", п.1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 8 , в подальшому затверджені в редакціях постанов НКРЕ від 22.08.2002р № 928, від 12.05.2003р.№ 91 та  від 17.10.2005р. № 910 із змінами, внесеними  згідно з постановою НКРЕ від 12.10.2006 р. № 325.

Згідно п.7.31 Правил користування електричною енергією, у разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил, або умов договору на місці оформляється двосторонній акт порушень за встановленою формою. Акт складається у присутності представника споживача в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача  підписати акт робиться запис про відмову.

Від підписання акту № 00003886 від 23.11.2006 р. відповідач не відмовлявся, зауваження у нього не вносив (а.с.11).

На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії за регульованим тарифом визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та /або сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України. Кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом (п.7.32 Правил).

Актом від 23.11.2006 р. № 00003886 про порушення Правил користування електричної енергії встановлено, що відповідач користувався електричною енергією без укладення договору, тобто здійснив самовільне підключення.

Доводи відповідача щодо періоду нарахування суми боргу апеляційний господарський суд спростував наступним: при нарахуванні суми боргу правомірно застосовано Методику визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, у п.2.6 якої зазначено, що для розрахунку загального обсягу електричної енергії, спожитої самовільно, береться сумарна кількість днів у період від дня набуття споживачем права власності на електроустановку (але не більше сумарної кількості днів у 12 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення) до дня усунення порушення.

На підставі Методики обчислення електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем-юридичною особою правил користування електричною енергією позивач здійснив розрахунок спожитої та недоврахованої відповідачем електроенергії, що склала 64824 квт/час на суму 22354,14 грн. ( а.с. 13).

Апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що обов'язок сплатити спірну суму за спожиту електроенергію у відповідача виник на підставі ст. 11 ЦК України, ст. 193 ГК України, Правил користування електроенергією.

Виставлений на сплату електроенергії рахунок відповідач відповідно до ст. 530 ЦК України повинен був сплатити у 7-денний строк від дня пред'явлення вимоги. Оплату недоврахованої електроенергії за актом від 23.11.2006 р. № 00003886 відповідач не здійснив.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд стягнув з відповідача на користь позивача 22354,14 грн. боргу.

Однак, погодитись з таким висновком неможливо, оскільки суд проігнорував заперечення відповідача щодо правомірності визначення періоду, за який було здійснено перерахунок вартості спожитої електричної енергії.

Як вбачається із розрахунку до акта № 00003880 від 23.11.2007 р. нарахування здійснено за період з 24.11.2005  р.  по 23.11.2006 р., тобто за 13 місяців. Разом з тим, відповідно до п.6.40 Правил користування електричною енергією, перерахунок здійснюється за період від дня останнього контрольного огляду засобу обліку представником електропередавальної організації чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перебільшувати шести місяців.

Господарські суди не перевірили виконання позивачем вимог п.3.18. Правил користування електричною енергією, тобто чи проводив останній регулярні, не рідше одного разу на шість місяців, контрольні  огляди засобу обліку спожитої електричної енергії. Суд безпідставно не звернув увагу на доводи відповідач  про те, що перерахунок повинен був бути здійснений лише за період з 24.06.2006 р. по 23.11.2006 р.

Вказані обставини попередні судові інстанції не з’ясували. Таким чином, господарські суди першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам ст. 43 ГПК України не забезпечили всебічний, повний і об’єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, а відтак прийшли до передчасного висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України  касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, оскаржувані рішення та постанова не можуть вважатися законними та обгрунтованими, а тому підлягають скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського  процесуального кодексу України,  Вищий  господарський  суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09.07.2007 р. та постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 30.08.2007 р. у справі № 7/212/07 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий,  суддя                                                                М. Михайлюк

Судді:                                                                                    Н. Дунаєвська

В. Рибак