ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 жовтня 2007 р.

№ 40/130пн

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

головуючого судді

Кривди Д.С. -(доповідача у
справі),

суддів:

Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ТОВ Торговельний центр “Лана”

на рішення

господарського суду Донецької області
від  22.06.2007 року

у справі

№ 40/130пн господарського суду
Донецької області

за позовом

ТОВ Торговельний центр “Лана”

до

Горлівської міської ради

третя особа

Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1.

про

усунення перешкод в користуванні
майном,

за участю представників сторін
від:

позивача:

не з'явились

відповідача:

не з'явились

третьої особи:

не з'явились

Згідно розпорядження Заступника
голови Вищого господарського суду України від 16.10.2007р. Осетинського А.Й.
розгляд касаційної скарги здійснюється у складі колегії суддів: Кривда Д.С.
(головуючий), Жаботина Г.В. та Уліцький А.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 22.06.2007р. (суддя Підченко Ю.О.) у задоволенні позову
про усунення перешкод в користуванні нежитловим приміщенням відмовлено.

Позивач в касаційній скарзі просить
скасувати рішення і прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Учасники процесу в судове засідання
не з'явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені
заздалегідь належним чином. Оскільки явка представників сторін обов'язковою не
визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням
особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117
ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду
справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК
України.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування
судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Місцевим господарським судом
встановлено, що 17.07.2006р. між Горлівською
міською радою (орендодавець) та ТОВ ТЦ “Лана” (орендар) було укладено
договір №17170006 оренди нежитлового приміщення та додаткова угода до нього від
03.10.2006р. загальною площею 81,8кв.м., розташованого за адресою: вул. Жукова,
2, м.Горлівка.

Згідно вимог п.п.4.2.1 п. 4.2
вказаного договору орендар має право використовувати орендовані приміщення
відповідно до їх цільового призначення та умов договору.

Позивач звернувся до суду з позовом
про усунення перешкод в користуванні позивачем орендованим майном -нежитловим
приміщенням, розташованим за адресою: вул. Жукова, 2, м.Горлівка, надавши ТОВ
ТЦ “Лана” можливість доступу  в орендоване
приміщення.

Касаційна інстанція зазначає, що
відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з
господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами
матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими судом.

Рішення суду може ґрунтуватись лише
на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому
необхідно мати на увазі, у відповідності зі статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності,
і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі статтею 32 вказаного
Кодексу, доказами в справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Засобами доказування господарське
процесуальне законодавство визнає: письмові і речові докази, висновки судових
експертів; пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в
господарському процесі ( частина 2 статті 32 ГПК).

Відхиляючи будь-які доводи сторін
чи спростовуючи подані стороною докази, господарський суд повинен у мотивувальній
частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини,
з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Викладення у рішенні лише доводів
та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушення вимог
статті 4-2 Господарського процесуального кодексу України щодо рівності всіх
учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів дійсні перешкоди, які
здійснюються відповідачем. У той же час, на думку місцевого суду, відповідач
довів, що за вимогами законодавства ним не створюються такі фактичні та
юридичні умови.

Однак, місцевий господарський суд в
порушення вищенаведених процесуальних норм не визначився, які саме фактичні та
юридичні умови не створюються відповідачем, і на підставі яких доказів суд
дійшов такого висновку.

Позивач на підтвердження своїх
доводів щодо наявності перешкод в користуванні орендованим майном  в позовній заяві посилався на листи №6-3178-3
від 12.01.2007р. та №6-542 від 30.01.2007р. Суд першої інстанції не дослідив ці
листи і не дав їм правової оцінки.

За таких обставин ухвалене в справі
судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або
додатково перевіряти докази, рішення місцевого господарського суду підлягає
скасуванню, а справа -направленню на новий розгляд до господарського суду
першої інстанції. При новому розгляді справи слід врахувати наведене і вирішити
спір відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 108, 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, 11110,
ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України,
-

П О С Т А Н О
В И В:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення господарського суду
Донецької області від 22.06.2007р. у справі №40/130пн скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький