ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2007 р.                                                            Справа № 03/443-06

вх. № 12346/1-03

Суддя господарського суду Мінаєва О.М.

при секретарі судового засідання Кисильова К.В.

за участю представників сторін:

позивача - Старжинська О.С. дов.  відповідача - Коломійцев А.Ю., Коротич Т.М. дов.

розглянувши справу за позовом ВАТ "Мегабанк" м.Х-в

до  Харківське державне авіаційне виробниче підприємство орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора, м. Харків

про звернення стягнення на предмет застави

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ВАТ "Мегабанк", м. Харків, після уточнення позовних вимог,які прийняті судом, просить задовольнити вимоги ВАТ «Мегабанк» про звернення стягнення  на предмет застави шляхом передачі рухомого майна  відповідача - Харківського державного авіаційного виробничого підприємство орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора, м. Харків, що є предметом застави за договором застави рухомого майна № 07в/2001-з від 03.02.2003 р.,  а саме: літак АН – 140 (черт № 140.00.0001.000.000СБ, заводський номер 365.253.07.045, серійний номер літаку № 0405), у власність ВАТ «Мегабанк» в рахунок заборгованості за кредитними договорами № 35в/2003 від 10.06.2003 р., № 36в/2004 від 22.09.2004 р., № 06/2005 від 10.02.2005 р. в розмірі 2 301 308,83 доларів США та 19 391 950,60 грн.

Вказана сума складається з :

1. Заборгованості  за  кредитним  договором  №   35в/2003   від   10.06.2003 р.  в розмірі 1 176 119,30 доларів США та 7 800,00 грн., що складається з:

- суми неповернутого кредиту в розмірі 999 000,00 доларів США;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 01.12.2006 р. по 31.03.2007 р. (включно) в розмірі 57 132,57 долари США;

- штрафу, нарахованого згідно з п. 4.14. кредитного договору за недотримання відповідачем графіку повернення кредиту в розмірі 119 986,73 доларів США;

- загальної суми комісійних винагород  за зміни умов кредитного договору в розмірі 7 800,00 грн.

2. Заборгованості  за  кредитним  договором   №  36в/2004   від   22.09.2004 р.   в розмірі 1 125 189,53 доларів США , що складається з:

-  суми неповернутого кредиту в розмірі 799 140,29  доларів США;

-  заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за  період з 01.12.2006 р. по 31.07.2007 р. (включно) в розмірі  86 307,16 доларів США;

-  штрафу, нарахованого відповідно до п. 7.2. кредитного договору за недотримання строку повернення кредиту в розмірі 119 871,04 доларів США;

- штрафу, нарахованого відповідно до п. 7.2. кредитного договору за недотримання строку сплати нарахованих процентів в розмірі 119 871,04 доларів США.

3. Заборгованості за кредитним договором № 06/2005 від 10.02.2005 р. в розмірі 19 384 150,60 грн., що складається з:

- суми неповернутого кредиту в розмірі 15 300 000 грн.;

- заборгованості   за   нарахованими   та   несплаченими   відсотками   за   період   з 01.12.06.р. по 31.03.07.р. в розмірі 1 234 985,60  грн.;

- штрафу, нарахованого  згідно з п. 7.2 кредитного  договору   за   невиконання прийнятих на  себе обов’язків згідно з п. 4.2.1, в розмірі 2 755 752,99 грн.;

-  штрафу, нарахованого згідно з 7.2. кредитного договору, за невиконання прийнятих на себе обов’язків згідно з п. 4.2.3., в розмірі 76 548,69 грн.;

-  загальної суми комісійних винагород за зміни умов кредитного договору в розмірі 16 863,32 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитними договорами № 35в/2003 від 10.06.2003 р., № 36в/2004 від 22.09.2004 р., № 06/2005 від 10.02.2005 р.

Представник відповідача у судовому засіданні відзив на позов не надав, заперечив стосовно розміру позовних вимог, в зв’язку з чим у судовому засіданні судом було оголошено перерву до 27 серпня 2007 року для надання можливості відповідачу надати відзив на позовну заяву з урахуванням заяви про уточнення  позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом було задоволено, в зв’язку з чим у судовому засіданні 27 серпня 2007 року судом було оголошено перерву до 30 серпня 2007 року.

Після перерви відповідачем відзив на позовну заяву з обґрунтованими запереченнями проти позову  не надано. Надано довідку, підписану представником відповідача, стосовно розміру заявлених позовних вимог, представник відповідача  пояснив, що він заперечує против розміру штрафних санкцій, оскільки, на його думку,  позивачем невірно було нараховані  штрафні санкції за кредитним договором 36в/2004 від 22.09.2004 р.  та кредитним договором №06/2005 від 10.02.2005.р. Зокрема представник відповідача зазначає, що позивач двічі застосував штраф за невиконання ним зобов’язань за вказаними кредитними договорами. Інших заперечень проти позову відповідачем не надано. Крім того, представником позивача було заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи в зв”язку з тим, що на даний час питання заборгованостей підприємства відповідача по процентах за кредитними договорами вирішується на державному рівні, можливе надходження коштів на погашення заборгованості по процентах з бюджету. Суд відмовив у цьому клопотанні, як документально і нормативно не обґрунтованому.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

10 лютого 2005 року між сторонами був укладений кредитний договір № 06/2005 (надалі Договір-1). Згідно з Договором -1 позивач надав кредит (невідновлювану кредитну лінію) відповідачу в розмірі 5 000 000,00 грн. строком з 10.02.2005р. до 09.02.2006р. зі сплатою 24 % річних. Додатковою угодою № 32 від 31 липня 2006 року до Договору-1 суму кредиту було змінено на 15 309 738,83 грн.  Додатковою угодою № 42  від 20 березня  2007 року до Договору-1  строк повернення кредиту було встановлено з 10.02.05.р. до 20.11.2007 року, а також змінено п. 4.2.1 договору, згідно з новою редакцією якого відповідач повинен повернути кредит згідно з графіком: 15 300 000,00 грн.  - до 30.03.07.р., 9 738,83 грн. – до 20.11.07.р.

Фактично відповідач отримав  15 309 738,83 грн., про що свідчить виписка з рахунку  №  206202334 і що не заперечується відповідачем

Відповідно до п. 4.2.3. Договору -1 відповідач зобов’язався своєчасно здійснювати сплату позивачеві нарахованих процентів за користування кредитом в порядку та на умовах, передбачених Договором -1. Згідно п. 5.2. Договору -1, зміненого додатковою угодою №27 від  29.05.06.р. до Договору-1,  сплата відповідачем процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, не пізніше  останнього  робочого дня звітного  місяця, а також в день повернення кредиту, на рахунок  позивача  № 206862334.

Відповідно до п. 5.1. Договору-1 нарахування процентів здійснюється позивачем з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці та у році, процентної ставки, передбаченої п. 1.1. Договору-1. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем. Метод визначення днів для нарахування процентів “факт/факт”.

Позивач просить стягнути відсотки, нараховані за користування кредитними коштами за  Договором-1 за  період   з 01.12.06.р. по 31.03.07.р. в розмірі 1 234 985,60  грн. Однак, як було встановлено судом, згідно з п. 5.2 . Договору-1, зміненого додатковою угодою № 49 до Договору-1, відповідач зобов’язується нараховані проценти за користування кредитом у березні - липні 2007 року сплатити до 15 вересня 2007 року. Таким чином  правові підстави для стягнення з відповідача нарахованих процентів за березень 2007року в розмірі 316 401,27 грн. відсутні.

В порушення прийнятих на себе зобов’язань відповідач не сплатив проценти за користування грошовими коштами за період з 01.12.2006 р. по 28.02.2007 р. в сумі  918584,33 грн., що підтверджується  випискою з рахунку  № 4 та розрахунком суми позову, наданого позивачем.

Окрім цього, відповідачем також було порушено строк повернення кредиту, встановлений п. 4.2.1 договору-1, в зв’язку з чим виникла прострочена заборгованість за кредитом  в розмірі 15 300 000,00 грн., що підтверджується   випискою з рахунку  №  206202334.

Відповідно до п. 7.2 Договору-1, зміненого додатковою угодою № 42 від 20.03.07.р. до Договору-1, відповідач сплачує позивачеві штраф за невиконання прийнятих на себе обов’язків згідно з п  4.2.1., 4.2.2. - в розмірі 18 % від суми кредиту, передбаченого п. 1.1 Договору-1, а також штраф у розмірі 0,5 % від суми отриманого кредиту за невиконання прийнятих на себе обов’язків згідно з п. 4.2.3. Договору-1.

Штрафними санкціями згідно з ст. 230 ГК України  визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За оформлення додаткових угод, укладених до Договору-1, відповідач зобов’язався сплатити позивачу комісійні винагороди в наступному розмірі: згідно з Додатковою угодою № 34 від 31.08.2006 р. – 400,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 35 від 15.09.2006 р. – 200,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 36 від 29.09.2006 р. – 1 000,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 37 від 30.10.2006 р. – 1 000,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 39 від 28.12.2006 р. – 1 000,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 40 від 22.01.2007 р. – 200,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 41 від 28.02.2007 р. – 1 000,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 42 від 20.03.2007 р. – 1 000,00 грн. Також відповідач зобов’язався сплатити позивачу комісійну винагороду за проведення розрахунків зі списання безготівкових коштів по позичковому рахунку в сумі 1 423,32 грн., що передбачена п.п. 5.7. та 5.8. Договору-1 та комісійну винагороду за документальне оформлення та підтвердження розрахунків по позичковому рахунку в сумі 8 640,00 грн., що передбачена п.п. 5.4. та 5.5. Договору-1, які  виникли на підставі підписання додаткової угоди № 32 від 31.07.2006 р. Згідно з заявою позивача загальна сума комісійних винагород складає 16 863,22грн. Однак, перевіривши розрахунок заборгованості за Договором -1, суд вважає за необхідне виправити арифметичну помилку, допущену позивачем, в зв’язку з чим загальна сума нарахованих та несплачених комісійних винагород становить 17 863,22 грн.  Свої зобов’язання щодо сплати позивачу комісійних винагород відповідач не виконав, що підтверджується виписками з рахунків № , № , №357892334,.

Таким чином сума заборгованості за Договором-1, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, розрахунками позивача та виписками з рахунків, становить 19 068 749,33 грн. , та складається з:

- суми неповернутого кредиту в розмірі 15 300 000 грн.;

- заборгованості   за   нарахованими   та   несплаченими   відсотками   за   період   з 01.12.2006 р. по 28.02.2007 р. (включно) в розмірі 918 584,33  грн.;

- штрафу,    нарахованого   згідно    з    п.   7.2     кредитного    договору,    зміненого Додатковою угодою № 42 від 20.03.2007 р.,   за   невиконання прийнятих на  себе обов’язків згідно з п. 4.2.1 в розмірі 2 755 752,99 грн.;

- штрафу, нарахованого згідно з 7.2. кредитного договору, зміненого Додатковою угодою № 42 від 20.03.2007 р., за невиконання прийнятих на себе обов’язків згідно з п. 4.2.3. в розмірі 76 548,69 грн.;

-  загальної суми комісійних винагород за зміни умов кредитного договору в розмірі 17 863,32 грн.

22 вересня 2004 року  між сторонами був укладений кредитний договір № 36в/2004  (надалі – Договір-2). Згідно з п. 1.1. Договору-1 позивач надав грошові кошти (невідновлювану кредитну лінію) відповідачу в розмірі 1 000 000,00 доларів США строком на 1 рік з 22.09.2004 р. до 21.09.2005 р. зі сплатою 15 % річних. Додатковою угодою № 1 від 30.12.2004 р. до Договору-2 була збільшена процентна ставка за користування кредитом до 16 % річних.  Додатковою угодою № 10 від 20.09.2005 р. до Договору -2 була зменшена сума кредиту до 999 884,58 доларів США та продовжений строк користування кредитом до 25.10.2005 р. Додатковою угодою № 21 від 28.04.2006 р. до Договору -2 була зменшена сума кредиту до 799 140,29 доларів США та продовжений строк користування кредитом до 31.05.2006 р. Додатковою угодою № 26 від 26.07.2006 р. до Договору -2 був продовжений строк користування кредитом до 14.08.2006 р.

Фактично відповідач отримав 799 140,29 доларів США, про що свідчить виписка з рахунку № 24. Згідно з п. 4.2.1. Договору-2 відповідач зобов’язаний повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 години 00 хвилин 14.08.2006 р. В порушення прийнятих на себе зобов’язань відповідач не повернув кредит згідно з п. 4.2.1. Договору-2  в сумі 799 140,29 доларів США, що підтверджується випискою з рахунку № 24, та не заперечується відповідачем.

Згідно з п. 4.2.3. Договору-2 відповідач зобов’язаний своєчасно здійснювати сплату позивачеві нарахованих процентів за користування кредитом та комісійної винагороди в порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно з п. 5.1. Договору-2, нарахування процентів здійснюється позивачем з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці та у році, процентної ставки, передбаченої п. 1.1. Договору-2. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем. Метод визначення днів для нарахування процентів “факт/360 днів”.

Сплата відповідачем процентів за користування кредитом здійснюється згідно з п. 5.2. Договору-2 щомісячно, не пізніше третього робочого дня місяця, наступного за звітним, а також в день повернення кредиту, на рахунок позивача .

Непогашена відповідачем у порушення прийнятих на себе зобов’язань, заборгованість за нарахованими відсотками становить 86 307,16 доларів США за період з 01.12.2006 р. по 31.07.2007., що підтверджується виписками з рахунків №124, № 124.

Відповідно до п. 7.2. Договору-2 відповідач сплачує позивачеві штраф за невиконання прийнятих на себе обов’язків згідно з п.п. 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. в розмірі 15 % від суми отриманого кредиту. Відповідно до п. 7.2.  Договору -2 за порушення відповідачем строку повернення кредиту,  позивачем було нараховано штраф за недотримання строку повернення кредиту - в розмірі 119 871,04 доларів США; за недотримання строку сплати нарахованих процентів позивачем було нараховано штраф в розмірі 119 871,04 доларів США.

Штрафними санкціями згідно з ст. 230 ГК України  визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Таким чином сума заборгованості  за  Договором -2,  що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, розрахунками позивача та виписками з рахунків,    становить  1 125 189,53 доларів США, та складається з:

-  суми неповернутого кредиту в розмірі 799 140,29  доларів США;

-  заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за  період з 01.12.2006 р. по 31.07.2007 р. (включно) в розмірі  86 307,16 доларів США;

- штрафу, нарахованого відповідно до п. 7.2. кредитного договору за недотримання строку повернення кредиту в розмірі 119 871,04 доларів США ;

- штрафу, нарахованого відповідно до п. 7.2. кредитного договору за недотримання строку сплати нарахованих процентів в розмірі 119 871,04 доларів США.

10 червня 2003 року між сторонами був укладений кредитний договір № 35в/2003  (надалі  - Договір -3). Згідно з п. 1.1. Договору-3 позивач надав кредит (відновлювану кредитну лінію) відповідачу в розмірі 1 000 000,00 доларів США строком на 1 (один) рік з 10.06.2003 р. до 08.06.2004 р. зі сплатою 16 % річних. Додатковою угодою № 14 від 08.06.2004 р. до Договору-3 була зменшена сума кредиту до 999 889,41 доларів США та продовжений строк користування кредитом до 20.12.2004 р.

Фактично відповідач отримав 999 889,41 доларів США, про що свідчить виписка з рахунку № 24, і не заперечується відповідачем.

Додатковою угодою № 19 від 20.12.2004 р. до Договору -3 був продовжений строк користування кредитом до 01.03.2005 р. та змінена процентна ставка за користування кредитом до 17 % річних. Додатковими угодами № 23 від 01.03.2005 р., № 37 від 27.02.2006 р., № 38 від 20.03.2006 р., № 39 від 29.03.2006 р., № 40 від 28.04.2006 р., № 41 від 29.05.2006 р., № 43 від 15.06.2006 р., № 44 від 30.06.2006 р., № 45 від 26.07.2006 р., № 46 від 14.08.2006 р., № 47 від 31.08.2006 р. до Договору -3  був продовжений строк користування кредитом відповідно до 28.02.2006 р., 20.03.2006 р., 29.03.2006 р., 28.04.2006 р., 31.05.2006 р., 15.06.2006 р., 30.06.2006 р., 28.07.2006 р., 04.08.2006 р., 31.08.2006 р., 29.09.2006 р.

Відповідно до додаткової угоди № 55 від 20.03.2007 р. до  Договору -3 відповідач зобов’язався повернути одержаний кредит до 20 листопада 2007 р., шляхом погашення до  30.03.2007 р. – 999 000,00 доларів США та до 20.11.2007 р. – 889,41 доларів США.

В порушення прийнятих на себе зобов’язань відповідач не сплатив до   30.03.2007 р. грошові кошти в сумі 999 000,00 доларів США, що підтверджується випискою з рахунку № 24.

Згідно з п. 4.3. Договору -3  відповідач зобов’язаний сплатити нараховані відсотки зі свого поточного рахунку № 4 в ВАТ “Мегабанк”. Нарахування і сплата відсотків здійснюється згідно з п. 4.4. та п. 7.1. Договору-3. Пунктом 4.4. Договору-3 (в редакції Додаткової угоди № 41 від 29.05.2006 р.) передбачено, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно. Відсотки за кредит відповідач зобов’язаний сплачувати платіжним дорученням щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, на рахунок доходів позивача.

Відповідно з п. 7.1. Договору-3  нарахування відсотків проводиться з 1 – го по останній календарний день поточного місяця. Відсотки нараховуються на залишки заборгованості на ту кількість календарних днів, протягом яких залишки цих сум налічувалися на позичковому рахунку відповідача в банку. Умовно у році – 360 днів.

Позивач просить стягнути відсотки, нараховані за користування кредитними коштами за  Договором-3 за  період   з 01.12.06.р. по 31.03.07.р. в розмірі 57 132,57 дол. США. Однак, як було встановлено судом, згідно з п. 4.4. Договору -3 (в редакції Додаткової угоди № 62 від 20.08.2007 р..) відповідач був зобов'язаний сплатити відсотки за користування кредитом у березні - липні 2007 року в строк до 15.09.2007 року. Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача нарахованих процентів за березень 2007року за Договором-3  в розмірі 14 637,22 дол. США  відсутні.

Порушуючи умови п. 4.4. Договору – 3, відповідач не сплатив проценти за користування кредитом в період з 01.12.2006 р. до 28.02.2007 р.  в сумі 42 495,30 доларів США, що підтверджується  випискою з рахунку № 124.

Згідно з п. 4.14. Договору-3, доповненого Додатковою угодою №55 від 20.03.2007.р., відповідач зобов’язується у разі недотримання ним графіку повернення кредиту встановленому в п. 4.1. Договору-3 сплатити штраф у розмірі 12% від суми кредиту передбаченої в п. 1.1. Договору-3. Сума штрафу нарахована згідно п. 4.14. Договору -3 складає  119 986,73 доларів США).

За оформлення додаткових угод, укладених до Договору-3, відповідач зобов’язався сплатити позивачу комісійні винагороди в наступному розмірі: згідно з Додатковою угодою № 47 від 31.08.2006 р. – 400,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 48 від 15.09.2006 р. – 200,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 49 від 29.09.2006 р. – 1 000,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 50 від 30.10.2006 р. – 1 000,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 52 від 28.12.2006 р. – 1 000,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 53 від 22.01.2007 р. – 200,00 грн.; згідно з Додатковою угодою № 54 від 28.02.2007 р. – 1 000,00 грн. Але до цього часу відповідач не виконав свого зобов’язання щодо сплати позивачу комісійних винагород в розмірі 7 800 грн., що підтверджується випискою з рахунку № 24.

Таким чином загальна заборгованість   за Договором-3, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, розрахунками позивача та виписками з рахунків, становить  1 161 482,03 доларів США і 7 800,00 грн., та складається з:

-  суми неповернутого кредиту в розмірі 999 000,00 доларів США ;

- заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками за період з 01.12.2006 р. по 28.02.2007 р. (включно) в розмірі 42 495,30 доларів США );

-  штрафу, нарахованого згідно з п. 4.14. кредитного договору, зміненого Додатковою угодою № 55 від 20.03.2007 р., за недотримання відповідачем графіку повернення кредиту в розмірі 119 986,73 доларів США;

-  загальної суми комісійних винагород  за зміни умов кредитного договору в розмірі 7 800,00 грн.

Таким чином загальна сума позовних вимог, що виникли з Договору-1, Договору-2, Договору-3, становить  2 286 671,56 доларів США та 19 076 549,33 грн.

Вимоги щодо сплати заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами за  Договором – 1 за березень 2007року в розмірі 316 401,27 грн.  та за березень 2007 року за Договором -3 в розмірі 14 637,22 дол. США  не знайшли документального підтвердження та правового обґрунтування,  тому задоволенню не підлягають.

Для забезпечення виконання відповідачем зобов’язань за Договором-1, Договором-2, Договором-3 між сторонами  був укладений договір застави рухомого майна № 07в/2001 – з від 03.02.2003 р. (в редакції угоди про консолідацію договорів застави від 08.08.2005 р.) (надалі – Договір застави).

Згідно з п. 1.1. Договору застави, він забезпечує виконання відповідачем зобов’язання за вказаними Договором-1, Договором-2, Договором-3 та за будь – якими додатковими угодами до них. У п. 1.3. Договору застави зазначено, що за рахунок предмета застави позивач має право задовольнити свої вимоги за Договором-1, Договором-2, Договором-3 у повному обсязі, що буде визначений на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь–якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов’язаних з пред’явленням вимоги за основним зобов’язанням і зверненням стягнення на предмет застави, інших витрат у разі їх виникнення.

Згідно з п. 4.1. Договору застави у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем зобов’язання за Договором-1, Договором-2, Договором-3, а також з інших підстав, передбачених чинним законодавством України, позивач вправі задовольнити свої вимоги  шляхом звернення стягнення на предмет застави у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Згідно з додатковою угодою № 6 від 07.06.2007 р. до договору застави рухомого майна № 07в/2001-з від 03.02.2003 р. предметом застави згідно з п. 1.2. Договору застави  є літак АН – 140 (черт № 140.00.0001.000.000СБ, заводський номер 365.253.07.045, серійний номер літаку № 0405). який знаходиться за адресою : м. Харків, вул. Сумська,134. Згідно з додатковою угодою №7 від 09.08.07.р. до  договору застави рухомого майна № 07в/2001-з від 03.02.2003 р. вартість вказаного предмета застави становить 44 566 250,00 грн. Оцінка вартості предмета застави була проведена ТОВ «Хар-Експерт» на замовлення відповідача, згідно з витягом зі звіту ТОВ «Хар-Експерт» вартість літака АН -140 серійний номер № 0405 складає 44 566 250,00 грн.

Судом встановлено, що інших обтяжувачів вказаного предмету застави, а саме: літак АН–140 (черт № 140.00.0001.000.000СБ, заводський номер 365.253.07.045, серійний номер літаку № 0405) в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна не зареєстровано, що підтверджується Витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна (арк. справи 45-140, том № 6).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору  та чинного законодавства. Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно з ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідач не виконав зобов’язання у встановлений Договором-1,Договором-2, Договором-3 термін, порушив строк сплати процентів за користування кредитними коштами та порушив строки повернення кредитних коштів, в зв’язку з чим позивачем були нараховані штрафні санкції,  відповідно у позивача виникає право задовольнити грошові вимоги за рахунок заставленого майна.

Частиною 2 статті 589 ЦК України передбачено, що за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Предметом договору застави рухомого майна № 07в/2001 – з від 03.02.2003 р. є рухоме майно - літак АН – 140 (черт № 140.00.0001.000.000СБ, заводський номер 365.253.07.045, серійний номер літаку № 0405).

Правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна визначено Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно з ст. 22  Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає:

1) відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження;

2) сплату процентів і неустойки;

3) сплату основної суми боргу;

4) відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов'язання або умов обтяження;

5) відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження.

Згідно зі ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження у рішенні  суду вказується  спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону. Згідно з ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» кредитор за забезпеченим рухомим майном зобов’язанням має право задовольнити свої вимоги шляхом отримання у власність рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження.

Відповідно до  вимог ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» позивач зареєстрував в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження, що підтверджується витягом №13670188  про реєстрацію змін в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с. 157, том №6). Таким чином, позивачем виконані вимоги Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Заперечення представника відповідача стосовно того, що позивачем невірно застосовані штрафні санкції, судом не приймаються, оскільки п.7.2  кредитного договору 36в/2004 від 22.09.2004 р.  та п. 7.2 кредитного договору №06/2005 від 10.02.2005.р. передбачено нарахування банком штрафних санкцій за невиконання кожного з зазначених у  пунктах 4.2.1, 4.2.2., 4.2.3. зобов’язань, тому нарахування штрафів на підставі  п.7.2. зазначених договорів не є помилковим або подвійним.

Таким чином, позовні вимоги позивача підтверджується матеріалами справи і фактично не заперечуються відповідачем, є нормативно обґрунтованими, і підлягають задоволенню шляхом передачі предмету обтяження у власність позивачу в рахунок погашення заборгованості за Договором-1,   Договором-2, Договором-3 в розмірі 2 286 671,56 доларів США та 19 076 549,33 грн.,  процентів та сум боргу  за основними зобов’язаннями в розмірі, визначеному на момент фактичного задоволення, а також витрат, пов’язаних з зверненням стягнення на предмет обтяження.

Враховуючи, що вартість предмета обтяження перевищує розмір забезпечених цим обтяженням вимог, з метою недопущення порушення інтересів відповідача, суд вважає за необхідне зобов’язати позивача після задоволення грошових  вимог, визначених на момент їх фактичного задоволення за рахунок предмета обтяження, повернути відповідачу перевищення вартості предмета обтяження над розміром задоволених грошових вимог.

Відповідно до ст.49  Господарського  процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.   6,8,9, 124,129 Конституції України, ст.ст.526, 530, 589, 590 ЦК України, ст.ст. 22, 24, 25,26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. 20 Закону України «Про заставу»,   ст.ст.1,4,12,43, 47-49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Задовольнити вимоги ВАТ «Мегабанк» за кредитними договорами №35в/2003 від 10.06.2003 р., № 36в/2004 від 22.09.2004 р., № 06/2005 від 10.02.2005 р., в розмірі 2 286 671,56 доларів США (два мільйони двісті вісімдесят шість тисяч шістсот сімдесят один долар США 56 центів), що становить 11 547 691,38 грн. за курсом НБУ, та 19 076 549,33 грн. (дев’ятнадцять мільйонів сімдесят шість тисяч п’ятсот сорок дев’ять грн. 33 коп.) шляхом передачі рухомого майна, що є предметом застави за договором застави рухомого майна № 07в/2001-з від 03.02.2003 р.,  а саме:   літак АН – 140 (черт № 140.00.0001.000.000СБ, заводський номер 365.253.07.045, серійний номер літаку № 0405), у власність ВАТ «Мегабанк».

3. У задоволенні вимог щодо сплати заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитними коштами за кредитним договором № 35в/2003 від 10.06.2003 р. за березень 2007 року в розмірі 14 637,27 дол. США, за кредитним договором № 06/2005 від 10.02.2005 р. за березень 2007 року в розмірі  316 401,27 грн. відмовити.

4. Зобов’язати  Харківське державне авіаційне, Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору, виробничого підприємства,  61023, м. Харків, вул. Сумська, 134 (п/р 4 у ВАТ “Мегабанк”, МФО 351629, ) передати у власність ВАТ “Мегабанк”, м. Харків, вул. Артема, 30 (к/р 0 в Управлінні НБУ Харківської області МФО 351447) літак АН – 140 (черт № 140.00.0001.000.000СБ, заводський номер 365.253.07.045, серійний номер літаку № 0405, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Сумська,134, оціночна вартість 44 566 250,00 грн.) в рахунок погашення заборгованості за  кредитними договорами № 35в/2003 від 10.06.2003 р., № 36в/2004 від 22.09.2004 р., № 06/2005 від 10.02.2005 р. в розмірі 2 286 671,56 доларів США (два мільйони двісті вісімдесят шість тисяч шістсот сімдесят один долар США 56 центів) та 19 076 549,33 грн. (дев’ятнадцять мільйонів сімдесят шість тисяч п’ятсот сорок дев’ять грн. 33 коп.), процентів та сум боргу  за основними зобов’язаннями в розмірі, визначеному на момент фактичного задоволення, а також витрат, пов’язаних з зверненням стягнення на предмет обтяження.

Після погашення забезпечених предметом застави вимог  за  кредитними договорами № 35в/2003 від 10.06.2003 р., № 36в/2004 від 22.09.2004 р., № 06/2005 від 10.02.2005 р., процентів та сум боргу  за основними зобов’язаннями в розмірі, визначеному на момент фактичного задоволення, а також витрат, пов’язаних з зверненням стягнення на предмет обтяження, зобов’язати позивача  повернути відповідачу перевищення вартості предмета застави за договором застави рухомого майна № 07в/2001-з від 03.02.2003 р., над розміром погашених забезпечених обтяженням вимог, процентів та сум боргу  за основними зобов’язаннями в розмірі, визначеному на момент фактичного задоволення, а також витрат, пов’язаних з зверненням стягнення на предмет обтяження.

5.Стягнути з Харківського державного авіаційного, Орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору, виробничого підприємства,  61023, м. Харків, вул. Сумська, 134 (п/р 4 у ВАТ “Мегабанк”, МФО 351629, ) на користь ВАТ “Мегабанк”, м. Харків, вул. Артема, 30 (к/р 0 в Управлінні НБУ Харківської області МФО 351447) 5049,51  дол. США, 25 500 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Мінаєва О.М.

рішення підписано 04.09.2007р.