ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  35/464

14.11.07

За позовом  Закритого акціонерного товариства «Видавництво «Київські відомості»

до                  Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько -

середземноморські Авіалінії»

про                стягнення  6 620,36 грн.

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

Від позивача: Бориславський В.А. – предст. за довір. № б/н від 25.12.2006р.;

Від відповідача:  Плясун Г.С. –предст. за довір. № 1.11/344 від 12.04.2007р.

Рішення прийняте 14.11.2007р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 25.10.2007р. по 14.11.2007р.

В судовому засіданні 14.11.2007р., на підставі ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Видавництво «Київські відомості»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько –середземноморські Авіалінії»про стягнення з відповідача на користь позивача 6 450,00 грн. суми основного боргу, 129,54 грн. інфляційних відшкодувань, 40,82 грн. 3% річних, всього 6 620,36 грн. та стягнення судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2007р. порушено провадження у справі № 35/464, розгляд справи призначений на 25.10.2007 року.

В судовому засіданні 25.10.2007р. представник позивача надав суду  документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/464 від 08.10.2007р.

В судовому засіданні представник відповідача надав суду клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача заперечував проти клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 25.10.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 14.11.2007р.

07 листопада 2007р. через Відділ діловодства Господарського суду м. Києва від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі та заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі 6 620,36 грн.

В судовому засіданні 14.11.2007р. представник відповідача підтримав надане в попередньому судовому засіданні клопотання про зупинення провадження у справі та просив суд задовольнити останнє.

Представник позивача заперечував проти вищезазначеного клопотання про зупинення провадження у справі та просив суд відмовити відповідачу в  задоволенні останнього.

Дослідивши матеріали справи, суд вирішив відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, як безпідставного та необґрунтованого.

Представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в розмірі 6 620,36 грн., та просив суд задовольнити останню в повному обсязі.

Представник відповідача проти вищезазначеної заяви заперечував та просив суд відмовити позивачу в задоволенні останньої.

Дослідивши матеріали справи, суд вирішив відмовити позивачу в задоволені заяви про забезпечення позову, як безпідставної та необґрунтованої, виходячи з наступного.

Відповідно до роз’яснень вищого арбітражного суду України від 23.08.94р. №02-5/611, передбачено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Позивачем не було надано суду обґрунтованих доказів того, що грошові кошти, які є у відповідача на момент пред’явлення позову можуть зникнути або зменшитись за кількістю на момент виконання рішення.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги   та просив суд задовольнити останні  в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував, проте існування заборгованості визнав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 січня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «Видавництво «Київські відомості»(далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-середземноморські Авіалінії» (далі відповідач) було укладено Договір № 257 (далі Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) Видавець (позивач) постачає Розповсюджувачу (відповідачу) газету «Київські відомості»на умовах цього Договору.

Згідно п. 4.2. Договору Розповсюджувач щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, здійснює оплату Видавцю вартості отриманого тиражу Газети за безготівковим розрахунком на підставі рахунку Видавця.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 11 400,00 грн. згідно видаткових накладних за період з 31.01.2006р. по 31.05.2007р. (копії в матеріалах справи).

В порушенні умов Договору, відповідач невчасно та не в повному обсязі проводив оплату взятих на себе грошових зобов’язань.

У зв’язку з цим, заборгованість відповідача перед позивачем становить 6 450,00 грн., що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків станом на 12.07.2007р.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем було нараховано відповідачу 129,54 грн. індексу інфляції та 3% річних на суму 40,82 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,  визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники  господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання за Договором № 257 від 01.01.2006р. щодо сплати за поставлений товар не виконав, суму заборгованості у розмірі 6 450,00 грн. не сплатив.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені договірні зобов’язання щодо сплати за поставлений товар.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно позивачем було здійснено нарахування індексу інфляції на суму 129,54 грн. та 3% річних на суму 40,82 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 6 450,00 грн. суми основного боргу, 129,54 грн. індексу інфляції, 40,82 грн. 3% річних, є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на   відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 626, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193, Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 43, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українсько –середземноморські Авіалінії»(03055, м. Київ, вул. Шулявська, 7, р/р 1 в АК «Промислово-фінансовий банк», МФО 320906, ), на користь Закритого акціонерного товариства «Видавництво «Київські Відомості»(04060, м. Київ, вул. Ольжича, 29, р/р 26000003 в філії Київської дирекції ВАТ «Міжнародний Комерційний Банк», МФО 380151, ), а у випадку відсутності коштів –з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 6 450,00 грн. (шість тисяч чотириста п’ятдесят гривень 00 коп.) –основного боргу, 129,54 грн. (сто двадцять дев’ять гривень 54 коп.) –індексу інфляції, 40,82 грн. (сорок гривень 82 коп.) –3 % річних, 102,00 грн. (сто дві гривні) –державного мита, 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                                                                                           М.Є. Літвінова

Дата підписання

повного тексту рішення:30.11.2007р.