ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2007                                                                                   Справа № 32/159-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів  :

головуючого                                          Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:                                                Головко В.Г., Павловського П.П.

при секретарі судового засідання       Ревкової Г.О.

з участю представників сторін :

позивача –Примаков К.А.

відповідача –Патенко Н.А.

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. у справі

за позовом       Приватного підприємства “Промізолсервіс”, м. Кривий Ріг  Дніпропетровської області

до відповідача Закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання”, м. Кривий Ріг

про стягнення 15067,55гр.

В С Т А Н О В И В :

4.04.2007р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшов позов приватного підприємства “Промізолсервіс” (далі ПП “Промізолсервіс”) про стягнення з закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” (далі Завод) 18495,68гр. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що на підставі укладеного 16.05.2005р. між сторонами договору підряду, позивач виконав для відповідача певні роботи. Не зважаючи на те, що ПП “Промізолсервіс” виконало свої договірні обв’язки, відповідач за прийняті ним роботи розрахувався лише частково. На цій підставі позивач просив стягнути з Заводу основний борг в сумі 12621,2гр., пеню в розмірі 3281,2гр., інфляційні збитки –2054,1гр., річні відсотки в сумі 539,18гр. та судові витрати.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги (а.с.70-73) та просив стягнути основний борг в сумі 12621,2гр., пеню в розмірі 302,88гр., інфляційні збитки –2083,48гр., річні відсотки в сумі 59,99гр. та судові витрати.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. (суддя Васильєв О.Ю.) позов задоволено.

Не погодившись з рішенням Завод звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову. При цьому апелянт послався на те, що у відповідача не виникло обов’язку здійснювати оплату виконаних робіт, оскільки позивач не направив в адресу Заводу відповідного рахунку. Крім того судом не враховано те, що відносно відповідача було порушено справу про банкрутство, що унеможливлює стягнення штрафних санкцій, річних та інфляційних збитків..

У своєму відзиві позивач зазначив, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши у відповідності до ст. 101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав :

З матеріалів справи вбачається, що сторони 16.05.2005р. уклали договір №244, відповідно до умов якого ПП “Промізолсервіс” зобов’язалось виконати для позивача ремонтні роботи (а.с.24-28). Умовами договору та додатками до нього, сторони узгодили строки та порядок виконання робіт, а також порядок здійснення розрахунків за виконані роботи. Факт належного виконання позивачем обумовлених договором робіт підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Пунктами 2.2.5 та 2.7 договору передбачено, що відповідач здійснює оплату виконаних робіт на підставі акта виконаних робіт та рахунку на оплату. Таким чином, уклавши договір сторони обумовили обв’язок позивача надати відповідачеві акти виконаних робіт та рахунок на їх оплату, тобто, згідно зі ст.538 ЦК України, передбачили зустрічні зобвоязання одне перед одним.

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, а одностороння відмова від виконання своїх зобов’язань неприпустима.

Позивачем в порушення приписів ст.33,34 ГПК України не надано доказів направлення в адресу відповідача рахунків про оплату, а залучена до справи претензія (а.с.55) не є передбаченим договором та звичаями ділового обороту рахунком, який обумовлює виникнення у Заводу обв’язку здійснити оплату виконаних робіт. В зв’язку з цим, у відповідності до ч3 ст.538 ЦК України, у відповідача не виникло обв’язку проводити оплату робіт, що в свою чергу унеможливлює задоволення позову як в частині стягнення заборгованості так і в частині стягнення штрафних санкцій, річних відсотків та інфляційних збитків.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про те, що рішення суду повинно бути скасовано на підставі п.4 ч1 ст.104 ГПК України через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Оскільки апелянт на ставив питання щодо розподілу судових витрат, суд не обговорення питання щодо їх розподілу та покладає судові витрати на сторони у розмірі фактично понесених ними витрат.

Керуючись ст. 101, 103 –105 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства “Криворізький завод гірничого обладнання” задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. скасувати.

В позові приватного підприємства “Промізолсервіс” відмовити.

Головуючий                                                                                                   А.О. Логвиненко

Суддя                                                                                                                    В.Г. Головко

Суддя                                                                                                           П.П. Павловський