СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2007 року
Справа № 2-10/8323-2005

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Горошко Н.П.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Дергачьова Івана Олександровича, довіреність № 399 юр від 09.10.07;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Тітков С.Я.) від 02.06.2005 у справі № 2-10/8323-2005

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" (вул. Одеська, 9-29,Сімферополь,95001)

до          Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Тітков С.Я.) від 02.06.2005 у справі №2-10/8323-2005 за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма Макон" до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень провадження у справі зупинено.

Матеріали справи направлено до Державної податкової інспекції у м. Сімферополі для проведення перевірки надходження до Державного бюджету України податку на додану вартість, сума якого включена у податковий кредит Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" при покупці 96 000 контакт-деталей мідних М 1 і 41 заслінки печей для термообробки лиття і поковок, які підлягають поверненню до Господарського суду АР Крим.

Не погодившись з ухвалою суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма Макон" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд помилково і неправомірно дійшов до висновку про неможливість розгляду справи за наявними документами у матеріалах справи.

Заявник апеляційної скарги наводить ряд обставин з посиланням на норми Закону України „Про податок на додану вартість”, Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, які, на його думку, вказують на помилковість висновку суду про те, що товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма Макон" бажало отримати бюджетне відшкодування по ПДВ.

Таким чином, позивач вважає відсутніми підстави вважати його дій кримінальними і відсутньою необхідністю зупинення провадження у справі.

Крім того, у поясненнях до апеляційної скарги, які були надані апеляційній інстанції 10 жовтня 2007 року до початку розгляду справи, позивач додатково зазначає істотні порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Так, позивач посилається на норми Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Крім того, позивач наводить положення п. п. 5.2.6 п. 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", згідно з якими  - порушення кримінальної  справи  за  будь-якими  приводами та підставами стосовно  платника податків   або   його службових (посадових)  осіб не може бути підставою для зупинення провадження у справі або  залишення без розгляду скарги  (позову) такого платника податків,  поданої до суду у межах процедури апеляційного узгодження.

Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" вважає неправомірним і необґрунтованим зупинення провадження у даній справі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що чинне законодавство не обмежує коло представників юридичних осіб при розгляді адміністративної справи,  а також те, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду,  не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає  можливим розглянути скаргу за відсутності відповідача.

01.09.2005 набрав чинність Кодекс адміністративного судочинства України від 06.07.2005 №2747-IV, яким до компетенції адміністративних судів віднесено вирішення публічно-правових спорів, у яких хоча б однією стороною є суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненнями суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення суб’єкта владних повноважень, згідно з яким –це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 4 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України. Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до статті 2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно з підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 статті 2 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, є виключно податкові органи.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що органи Державної податкової адміністрації України є органами виконавчої влади, їм надано право здійснювати контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів та здійснювати заходи погашення податкового боргу, зокрема, примусово, шляхом звернення до суду.

Проаналізувавши суб’єктний склад та характер правовідносин, суд вважає, що звернення позивача до суду із вимогою про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення є публічно-правовим спором, підвідомчим адміністративним судам України.

Відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, позов підлягає розгляду господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

Повторно розглянувши справу у порядку статей 185, 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обставини справи свідчать про те, що 22.04.2005 товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма Макон" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

02.06.2005 ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №2-10/8323-2005   провадження у справі зупинено.

Зупинення провадження у справі мотивовано тим, що право на відшкодування із бюджету від'ємного значення податку на додану вартість виникає при надмірній його сплаті.

У матеріалах справи відсутні докази, що продавці, які отримали від позивача суми податку на додану вартість у складі ціни товарів, перерахували отримані суми податку на додану вартість до бюджетів. За відсутності таких доказів господарський суд Автономної Республіки Крим дійшов висновку про те, що необхідно здійснення додаткової перевірки органами податкової державної служби.

Як було зазначено судовою колегією та безпосередньо в постанові Вищого господарського суду від 12.09.2007 у даній справі в процесі касаційного провадження, спір між сторонами у справі підлягає вирішенню за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Враховуючи, що оскаржуема ухвала суду першої інстанції була прийнята за правилами господарського процесуального кодексу України, то, таким чином, вбачається безумовне порушення норм процесуального права, що відповідно тягне скасування ухвали господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.06.2005 у справі №2-10/8323-2005.

Відповідно до пункту 3 статті 199 Кодексу адміністративного судочинства України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду входить: скасування  ухвали  суду  і  постановлення нової  ухвали з направленням  справи  до  суду  першої  інстанції  для продовження розгляду справи.

Виходячи з вищенаведеного, судова колегія вважає, що ухвала господарського суду Автономної Республіки Крим прийнята з порушенням норм процесуального  права, у зв'язку з тим підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 198, пунктом 3 статті 199, 202, 205, 207, 254  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-торгова фірма "Макон" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 02.06.2005 у справі № 2-10/8323-2005 скасувати.

3. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

Н.П. Горошко