ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"14" листопада 2007 р.
справа № 20-2/368

За позовом
державного підприємства  „Пансіонат „Ізумруд”
(99805, м. Севастополь, Севастопольська зона ЮБК № 13)

до відповідача
комунального підприємства „Байдарские ворота”
(99805, м. Севастополь, с. Орлине,  вул. Тюкова, 60-а
99805, м. Севастополь, с. Тилове, вул. Севастопольська, 3)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Головне управління Житлово-комунального господарства м. Севастополя (99011, м. Севастополь, вул. Леніна, 2)

про
стягнення заборгованості у сумі 24 114,10 грн.

Суддя  Шевчук Н.Г.

Представники:

позивача –Воротилов Є.Є., довіреність № 07 від 17.01.2007;

відповідача –не з’явився;

третьої особи - не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство „Пансіонат „Ізумруд” звернулось до господарського суду з позовною заявою до комунального підприємства „Байдарские ворота”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Житлово-комунального господарства м. Севастополя про стягнення заборгованості у сумі 24114 грн. 10 коп., які є різницею між сплаченою відповідачу на підставі договору №12 від 27.08.2003 про надання послуг водопостачання та водовідведення грошовою сумою та вартістю наданих ним за цим договором послуг.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань, що підтверджується поштовими повідомленнями, не скористався правом, передбаченим статтею 59 Господарського процесуального кодексу України - не надав  відзив на позовну заяву.

У відповідності зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

Державним підприємством „Пансіонат „Ізумруд” (далі –ДП “Пансіонат “Ізумруд”) та комунальним підприємством “Байдарские ворота” (далі –КП “Байдарские ворота”) 27.08.2003 укладений договір № 12 про надання послуг водопостачання та водовідведення (арк. с. 10-14).

Відповідно до цього договору КП “Байдарские ворота” зобов’язувалось здійснювати по своїх системах водопостачання подачу ДП “Пансіонат “Ізумруд” води та забезпечувати відведення від абонента стічних вод, а ДП “Пансіонат “Ізумруд” зобов’язувався оплачувати надані послуги.

Строк дії договору встановлений з 27.08.2003 по 27.08.2004 і він вважається щорічно продовженим, якщо за мі місяць до закінчення строку не надійде відмови від однієї із сторін.

Така відмова не надходила. Натомість, сторонами вчинялись дії по його виконанню. А тому договір вважався щорічно продовженим.

Згідно наказу Головного управління житлово-комунального господарства Севастопольської міської державної адміністрації від 27.10.2006 №123/1 діяльність КП “Байдарские ворота” по наданню послуг водопостачання та водовідведення припинена (арк. с. 15).

Цим же наказом КП “Байдарские ворота” зобов’язане передати на обслуговування ДКП “Севміськводоканал” об’єкти та мережі водопостачання і водовідведення, а ДКП “Севміськводоканал” –приступити до їх експлуатації.

ДП “Пансіонат “Ізумруд” 20.11.2006 укладений з ДКП “Севміськводоканал” договір № 2640 про надання послуг по водопостачанню та водовідведенню строком дії з 20.11.2006 по 31.12.2007 (арк. с. 32-33).

Згідно актів звірення розрахунків між КП “Байдарские ворота” та ДП “Пансіонат “Ізумруд” по договору залишок коштів попередньої оплати за послуги КП “Байдарские ворота” по водопостачанню та водовідведенню, отриманої від ДП “Пансіонат “Ізумруд”, станом на 20.11.2006 та на 31.12.2006 становить  24114 грн. 10 коп. (арк. с. 18-19).

Послуги по водопостачанню та водовідведенню відповідачем позивачу у подальшому не надавались.

Зазначені кошти відповідачем позивачу не повернуті.

Докази того, що відповідач має правові підставі для утримання зазначених коштів, відсутні.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно положень статті 1213 цього Кодексу набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Беручи до уваги викладене вимоги позивача про повернення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі  24114 грн. 10 коп.  є обґрунтованими і  підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що грошові кошти були отримані відповідачем в результаті помилки працівників позивача, та враховуючи норми  статті 49 господарського   процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 77, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

1  Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства „Байдарские ворота” (99805, м.Севастополь, с. Орлине,  вул. Тюкова, 60-а; 99805, м. Севастополь, с. Тилове, вул.Севастопольська, 3, код  30026159, п/р 85 в СФ АКБ  УСБ м. Севастополя, МФО 324195) на користь державного підприємства  „Пансіонат „Ізумруд” (99805, м. Севастополь, Севастопольська зона ЮБК № 13, код 33965642, п/р 01 в СФ банку “Фінанси та кредит” м.Севастополя, МФО 384812) безпідставно отримані грошові кошти у сумі 24114 грн. 10 коп. (двадцять чотири тисячі сто чотирнадцять  грн.. 10 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог

ст. 84 Господарського процесуального кодексу

України і підписано  19.11.2007.