ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-2/233-11/266-2/305
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"27" серпня 2007 р.  17:10
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
в складі:

судді
Шевчук Н.Г.,

при
секретарі: Дерепаско Л.В.,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, паспорт
ІНФОРМАЦІЯ_1;

відповідача - Яковенко К.В.,
довіреність № 06/43-1.1 від 09.01.2007.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до відповідача Ленінської
районної державної адміністрації міста Севастополя

(99008 м.
Севастополь, пл. Повсталих, 6.)

про визнання дій відповідача
незаконними, зобов'язати його прийняти рішення про продовження дозволу на
розміщення об'єкту торгівлі та зобов'язання надати дозвіл на розміщення об'єкту
торгівлі.

в с т а н о в
и в:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (далі -ОСОБА_1) звернулась в суд з позовною заявою до Ленінської
районної державної адміністрації міста Севастополя про визнання дій відповідача
незаконними, зобов'язати його прийняти рішення про продовження дозволу на
розміщення об'єкту торгівлі та зобов'язання надати дозвіл на розміщення об'єкту
торгівлі.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на норми статей 4, 7 Закону України “Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності”, та вважає, що дії відповідача суперечать цим
нормам.

21.08.2007 позивач у порядку статті
51 Кодексу адміністративного судочинства змінив предмет адміністративного
позови виключивши пункт 3 з прохальної частини позову.

Ленінська районна державна
адміністрація міста Севастополя (далі -Ленінська РДА) з позовом не погоджується
з посиланням на те, що діючим законодавством прийняття рішень про продовження
дозволу на розміщення об'єкту торгівлі не передбачена (арк. с. 22-25).

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, та дослідивши інші докази в межах позовних вимог, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

СПД ОСОБА_1 25.01.2007 звернулась у
Ленінську РДА із заявою про продовження дозволу НОМЕР_1 від 05.05.2006 на
розміщення об'єкта торгівлі (місце НОМЕР_2) по торгівлі книжками у сквері по
вул. Сенявіна у місті Севастополі  (арк.
с. 10).

Зазначений дозвіл був дійсний по
31.12.2006 (арк. с. 10).

Ленінська РДА  за результатами розгляду цієї заяви
21.03.2007 повідомила позивача про призупинення нею у зв'язку з набранням
чинності частиною 1 статті 4 Закону України “Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності” видачі дозволів на розміщення об'єктів торгівлі та
послуг у зв'язку з неврегульованістю законодавчих норм по цьому питанню  (арк. с. 11). Цим же листом позивача також
повідомлено про те, що питання розміщення торгівельних об'єктів по реалізації
книгодрукарської продукції у наступний час вирішується  відповідно дислокації виносній торгівлі на
2007 рік.

Відповідно до статті 24 Закону України
“Про місцеве самоврядування в Україні” Правовий статус місцевого самоврядування
в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не
повинні суперечити положенням цього Закону.

Правовий статус місцевого
самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці
Крим визначається Конституцією України та цим Законом з особливостями,
передбаченими законами про міста Київ і Севастополь.

Органи місцевого самоврядування та
їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів
України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами
Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Стаття 25 цього Закону передбачає,
що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання,
віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Особливості повноважень районних у
містах рад та їх виконавчих органів визначені статтею 41 зазначеного Закону,
згідно якої питання організації управління районами в містах належать до
компетенції міських рад.

Районні у містах ради (у разі їх
створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України
здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що
належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують,
затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання,
утворюють за погодженням з відповідними головними управліннями, управліннями
Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі місцеву міліцію; погоджують призначення на посади і
звільнення з посад керівника місцевої міліції, начальників структурних
підрозділів та дільничних інспекторів цієї міліції; вносять у встановленому
порядку пропозиції щодо їх заохочення або притягнення до відповідальності;
заслуховують звіти начальників органів внутрішніх справ про стан боротьби зі
злочинністю, а також керівників місцевої міліції про стан громадської безпеки
та охорони громадського порядку на відповідній території; порушують перед відповідними
органами питання про звільнення з посад цих керівників у разі визнання їх
діяльності незадовільною, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим
Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

Обсяг і межі повноважень районних у
містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами
за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських
інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

Правові та організаційні засади
функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і порядок
діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного
характеру, та адміністраторів визначені Законом України “Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності”, який відповідно до цього Прикінцевих та
перехідних положень набрав чинності 05.01.2006, крім частини першої статті 4,
яка набирала чинності через один рік з дня опублікування цього Закону, тобто. з
05.10.2006.

Відповідно до цього Закону місцеві
дозвільні органи - це міські ради та їх виконавчі органи, районні та районні у
містах Києві і Севастополі державні адміністрації, територіальні (місцеві)
органи центральних органів виконавчої влади, їх посадові особи, уповноважені
відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру від свого імені,
а також підприємства, установи, організації, що у випадках, передбачених
законом, уповноважені видавати документи дозвільного характеру і можуть
залучатися до проведення експертизи та обстеження, необхідних для видачі
документів дозвільного характеру, у межах відповідної
адміністративно-територіальної одиниці.

Згідно частини 2 статті 11
“Прикінцеві та перехідні положення” закони та інші нормативно-правові акти,
прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить
цьому Закону.

Статтею 4 цього Закону встановлені
основні вимоги до дозвільної системи у сфері господарської діяльності,
відповідно до яких виключно законами, які регулюють відносини, пов'язані з
одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється: необхідність
одержання документа дозвільного характеру; дозвільний орган, уповноважений
видавати документ дозвільного характеру; платність або безоплатність видачі
документа дозвільного характеру; строк прийняття рішення про видачу або відмову
у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови
у видачі та анулювання документа дозвільного характеру; можливість набуття
суб'єктом господарювання права на провадження певних дій щодо здійснення господарської
діяльності за декларативним принципом.

Стаття 15 Закону України “Про
систему оподаткування” передбачає місцевий збір
(обов'язковий платіж) за видачу дозволу на розміщення об'єкту торгівлі
та сфери послуг. Місцеві податки і збори (обов'язкові платежі), механізм  справляння та порядок їх сплати
встановлюються сільськими, селищними, міськими радами відповідно до переліку і
в межах граничних розмірів ставок, встановлених законами України.

Порядок справляння місцевих
податків і зборів, їх граничні розміри визначено Декретом Кабінету Міністрів
України від 20.05.1993 № 56-93 “Про місцеві податки і збори”.

Статтею 17 цього Декрету
передбачено механізм справляння, порядок та граничний розмір збору за видачу
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі.

У відповідності з рішенням сесії
Севастопольської міської Ради від 31.01.2006 № 4656 “Про внесення змін у
рішення Севастопольської міської Ради № 732 від 25.03.2003 “Про збір за видачу
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі (послуг)” на конкурс виставляються місця
для розміщення засобів пересувної роздрібної торгової мережі, послуг у
відповідності з дислокацією, схемами розташування, затвердженими з урахуванням
вимог органів архітектури і містобудування, державної автоінспекції,
санепіднагляду, пожежної охорони і погоджені з постійними комісіями міської
ради з питань бюджету, фінансів і соціально-економічного розвитку міста і з
питань власності, управлінням
комунальним майном і функціонування міського господарства.

Порядок проведення конкурсу і
видачі дозволів на розміщення об'єктів торгівлі передбачені рішенням сесії
Севастопольської міської Ради від 25.03.2003 № 732 “Про збір за видачу дозволу
на розміщення об'єктів торгівлі (послуг)”.

Проте, зазначене рішення діє в тій
частині, яка відповідає і не суперечить
Закону України “Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності”
та не передбачає можливості продовження дозволів на розміщення об'єктів
торгівлі.

В той же час, вказівки  пункту 6 статті 11 цього Закону не виконані
-Кабінетом Міністрів України  не приведений
у відповідність до зазначеного Закону Декрет КМУ “Про місцеві податки та
збори”, яким передбачений збір за видачу дозволів на розташування об'єктів
торгівлі.

Таким чином, відповідно до діючого
законодавства  у відповідача відсутні
повноваження на видачу дозволів на розташування об'єктів торгівлі та на
продовження дозволів на розміщення об'єктів торгівлі.

При цьому необхідність продовження
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг  також не передбачено жодним
нормативно-правовим актом.

А тому підстав для задоволення
вимог позивача про прийняття рішення про продовження дозволів на розташування
об'єктів торгівлі не вбачається.

Крім того, відповідно до рішення
сесії Севастопольської міської Ради від 25.03.2003 № 732 “Про збір за видачу
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі (послуг)” для отримання дозволу на
розміщення засобів пересувної роздрібної торгівельної мережі позивач повинен
був прийняти участь у конкурсі та стати його переможцем. Докази участі позивача
у вказаному конкурсі відсутні.

Керуючись     статтями 157-163  Кодексу адміністративного судочинства
України  № 2747-ІV від 06.07.2005, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного  позову відмовити.

2. Роз'яснити сторонам, що:

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання
постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку частини п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                             Н.Г.Шевчук

03.09.2007