ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.11.2007  року                                                            Справа № 7/513пн

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:

головуючого судді                      Бородіної Л.І.

суддів                                          Іноземцевої Л.В.

Якушенко Р.Є.

Судова колегія призначена розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 01.10.2007 у складі головуючого судді Бородіної Л.І., суддів Іноземцевої Л.В. та Лазненко Л.Л. Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 24.10.2007 у зв”язку з хворобою виключено зі складу судової колегії суддю Лазненко Л.Л. та введено до складу судової колегії суддю Якушенко Р.Є.

При секретарі

судового засідання                    Мартинцевій Н.М.

та за участю представників сторін:

від позивача                              не прибув

від відповідача                              Старіков А.В., за дов. від 01.10.2007 № 01/9

Розглянувши

апеляційну скаргу                      Незалежної профспілкової організації „ОКТАН”

працівників Закритого акціонерного товариства

„Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”,

м.Лисичанськ Луганської області

на ухвалу

господарського суду                  Луганської області

від 10.09.2007

у справі                                                 № 7/513пн (суддя Калашник Т.Л.)

за позовом                                    Незалежної профспілкової організації „ОКТАН”

працівників Закритого акціонерного товариства

„Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”,

м.Лисичанськ Луганської області

до відповідача                                    Закритого акціонерного товариства

„Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”,

м.Лисичанськ Луганської області

про                                          спростування недостовірної інформації та

відшкодування моральної шкоди в сумі 100000 грн.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.09.2007 (суддя                    Калашник Т.Л.) припинено провадження у справі № 7/513пн за позовом Незалежної профспілкової організації „ОКТАН” працівників Закритого акціонерного товариства „Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м.Лисичанськ Луганської області, до Закритого акціонерного товариства „Лисичанська нафтова інвестиційна компанія” (ЗАТ „ЛИНІК”), м.Лисичанськ Луганської області, про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди в сумі  100000 грн. відповідно до пункту 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) (а.с.91-92).

Ухвала суду мотивована тим, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки спори, пов”язані із застосуванням статті 37 Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”, вирішуються загальними судами. Крім того, позивач є об”єднанням громадян, яке не є суб”єктом господарювання та не здійснює господарську діяльність, а правовідносини, щодо яких виник спір, не носять господарський характер.

НПО „ОКТАН” працівників ЗАТ „ЛИНІК” (позивач у справі) не погодилась з прийнятою ухвалою та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду Луганської області від 10.09.2007 у справі № 7/513пн скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти рішення про направлення справи на новий розгляд по суті до господарського суду Луганської області в іншому складі суду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги заявник, посилаючись на пункт 9.1 Роз”яснення Вищого арбітражного суду України від 29.02.1996 № 02-5/95 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов”язаних з відшкодуванням моральної шкоди”, вказує, що положення статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) не відносять дану категорію справ до „непідвідомчих” господарським судам України.

Застосовуючи положення спільного листа Верховного Суду України та Вищого арбітражного суду України від 20.07.1995 № 01-8/518а „Щодо визначення підвідомчості цивільних справ та господарських спорів”, позивач вважає, що підстави для припинення провадження у даній справі відсутні.

ЗАТ „ЛИНІК” (відповідач у справі) заперечує проти доводів апеляційної скарги, просить залишити ухвалу господарського суду без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

НПО „ОКТАН” працівників ЗАТ „ЛИНІК” належним чином була повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчить повідомлення про вручення їй 30.10.2007 поштового відправлення, проте не скористалась своїм правом на участь у судовому процесі.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала господарського суду відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим скасуванню не підлягає з огляду на наступне.

Предметом даного спору є немайнова вимога про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, яка за своїм правовим характером є компенсацією за втрати немайнового характеру.

Частиною 1 статті 37 Закону України від 16.11.1992 № 2782-ХІІ "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" передбачено, що громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.

Заявник має право оскаржити відмову в публікації спростування або порушення порядку його публікації до суду, який приймає скаргу до розгляду протягом року з дня публікації спростовуваних відомостей (частина 10 статті 37 цього Закону).

Визначаючи підвідомчість цивільних справ та господарських спорів, Верховний суд України та Вищий арбітражний суд України листом від 20.07.1995 № 01-8/518а роз”яснили, що вирішення спорів про оскарження відмови в публікації спростування інформації або порушення порядку його публікації (статті 18, 19, 20 та 37 Закону України від 16.11.1992 „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” віднесено до компетенції суду, а не арбітражного (господарського) суду.

Названі спори, пов”язані із застосуванням статті 37 Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”, вирішуються загальними судами і в тих випадках, коли обидві сторони у спорі є юридичними особами (пункт 1 Листа Вищого арбітражного суду України від 30.09.1996 № 01-8/342 „Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів”, пункти 5, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 № 7 „Про застосування законодавства, що регулює захист честі, гідності, ділової репутації громадян і організацій).

Таким чином, місцевий господарський суд ретельно проаналізувавши чинне законодавство України дійшов обгрунтованого висновку, що спір про спростування недостовірної інформації не підвідомчий господарському суду та підлягає вирішенню загальними судами.

Прийняття рішення про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво, неможливе без їх попереднього спростування. Тому справи у спорах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної поширенням таких відомостей, підлягають розгляду господарськими судами лише за умови попереднього вирішення питання про їх спростування у загальному суді або добровільно (Роз”яснення Вищого арбітражного суду України від 29.02.1996                         № 02-5/95 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов”язаних з відшкодуванням моральної шкоди”).

Крім того, місцевий суд обгрунтовано зазначив, що господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає статті 1 ГПК України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять господарський характер.

Так, відповідно до частини 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій України" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

За змістом статей 1, 21 ГПК України господарські суди розглядають справи за участю підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 55 ГК України, суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (частина 1 статті З ГК України).

Згідно з абзацом 2 статті 1 Закону України від 15.09.1999 № 1045-ХІУ "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", професійна спілка (профспілка) –добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки (частина 1 статті 2 названого Закону).

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач є об'єднанням громадян, який не є суб'єктом господарювання та не здійснює господарську діяльність, а правовідносини, щодо яких виник спір, не носять господарський характер.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, спростовуються наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції та відхиляються судовою колегією за необгрунтованістю.

На підставі викладеного апеляційна скарга Незалежної профспілкової організації „ОКТАН” працівників Закритого акціонерного товариства „Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м.Лисичанськ Луганської області не підлягає до задоволення, ухвала господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.99, 101, п.1 ст.103, ст.ст.105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний  господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Незалежної профспілкової організації „ОКТАН” працівників Закритого акціонерного товариства „Лисичанська нафтова інвестиційна компанія”, м.Лисичанськ Луганської області на ухвалу  господарського суду Луганської області від 10.09.2007 у справі № 7/513пн залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області 10.09.2007 у справі № 7/513пн залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку у місячний строк до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                       Л.І.Бородіна

Суддя                                                                              Л.В.Іноземцева

Суддя                                                                              Р.Є.Якушенко

Надруковано 5 примірників:

1-          до справи

2-          позивачу

3-          відповідачу

4-          ЛАГС

5-          до наряду

Внесено