РІШЕННЯ

"23" жовтня 2007 р.

Справа № 10/201-3825

Господарський суд Тернопільської
області у складі

судді Півторака М.Є.

Розглянув справу

За позовом: Приватного
підприємця ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

До відповідача:  Приватного підприємства “Дім-житло 6“, м.
Тернопіль, вул. Чалдаєва, 1, ідентифікаційний код 31743801

За участю представників:

Позивача: ОСОБА_2
-юриста, довіреність № 5 від 01.08.2007 року;

Відповідача: не прибув.

Представнику позивача роз'яснено  процесуальні права та обов'язки, передбачені
статтею 20,22 Господарського процесуального Кодексу України.

Суть справи:

До
господарського суду Тернопільської області звернувся з позовною заявою
Приватний підприємець ОСОБА_1, житель м. Тернопіль до  Приватного підприємства “Дім-житло 6“, м.
Тернопіль про стягнення заборгованості в сумі 16 698,68 грн.;  витрати по сплаті держмита та за
інформаційно-технічне  забезпечення
судового процесу просить покласти на відповідача.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на умови  Договору підряду № 1 на виконання робіт по
технічному обслуговуванню і ремонту ліфтів та диспетчерських систем від
01.08.2004 року; Акти виконаних робіт, підписаних представниками сторін.

Ухвалою
господарського суду від 13 вересня 2007 року розгляд справи призначено до
слухання о 14 годині 30 хвилин 02 жовтня 2007 року.

02 жовтня
2007 року суб'єкт підприємницької діяльності звернувся до господарського суду з
заявою № 28 від 01.10.2007 року про стягнення дебіторської заборгованості в
сумі 5547,63 грн., яка виникла у вересні 2007 року  в підтвердження чого надав суду Акт № 100
приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2007 року, який підписаний
представниками сторін. Загальна сума заборгованості становить 22360,62 грн.

23 жовтня
2007 року ОСОБА_1 подав до суду доповнення до позовної заяви про стягнення
заборгованості від 11.09.2007 року і просить стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 26156,19 грн., в тому числі і заборгованість , яка
нарахована за надані послуги у жовтні 2007 року в розмірі 3795,90 грн.

Стаття 22 ГПК України надає право позивачу змінити підставу або
предмет позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від
позову і зазначене право може бути реалізоване ним до прийняття рішення по
справі.

Господарським судом прийнято збільшення позовних вимог  суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 , м, Тернопіль, поданого 02.10.2007 року та 23.10.2007 року.

У зв'язку з
неприбуттям у судове засідання представника відповідача розгляд справи
відкладався до 14 годин 30 хвилин 23 жовтня
2007 року в порядку статті 77 ГПК України.

Відповідач відзиву на позов не подав, його
представник у судове засідання 23 жовтня 2007 року не прибув, хоча про час та
місце слухання справи був повідомлений належним чином, а тому суд, у
відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України,
розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника  позивача
суд встановив наступне:

Пунктом 2 статті
20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.
Права  та законні інтереси зазначених
суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом відшкодування збитків.

Під збитками
розуміються  витрати,
зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною (статті 224 п. 2 ГК України).

Позивач по справі:  ОСОБА_1, житель АДРЕСА_1, зареєстрований
виконавчим комітетом Тернопільської міської ради як фізична особа - підприємець
30.07.2004 року , що підтверджується Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи -підприємця серії НОМЕР_1 ( копія знаходиться в матеріалах
справи ), а тому наділений правом на звернення до суду за захистом своїх прав
та охоронюваних законом інтересів.

Статтею
67 Господарського кодексу України визначено, що відносини підприємства  з іншими підприємствами, організаціями,
громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі
договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні
зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству
України.

Як встановлено в судовому засіданні, 01 серпня 2004 року між
приватним підприємцем ОСОБА_1 , жителем м. Тернопіль та приватним підприємством
“Дім-житло 6“, м. Тернопіль  був
укладений договір підряду № 1 на виконання робіт по технічному обслуговуванню і
ремонту ліфтів та диспетчерських систем, згідно умов якого Підрядник ( позивач
у справі ) приймає на себе зобов'язання щодо виконання  робіт по технічному обслуговуванню та ремонту
ліфтів і диспетчерських систем на об'єктах Замовника відповідно до додатку № 1
( пункт 1.2. Договору ) .Договір діє до 31.07.2005 року.

Щомісячна оплата робіт по даному договору складає 4309,43 грн. без
врахування вартості матеріалів та запасних частин ( пункт 2.1. Договору ).

Згідно п. 5.1. договору в кінці поточного місяця Підрядник дає
Замовнику 4 примірники акту виконаних робіт
із зазначенням їх вартості. Вартість матеріалів та запасних частин
включатиметься Підрядником в акті по фактичному їх використанню. Замовник підписує  акт; підпис засвідчує печаткою та у триденний
термін повертає три примірники Підряднику. На підставі підписаних Актів
Замовник проводить оплату виконаних робіт не пізніше 10 числа м'ясця,
наступного за звітним, на розрахунковий рахунок Підрядника . ( пункти 5.1.-5.3.
договору ).

25 травня 2005 року між сторонами було укладено договір підряду №
1 на виконання робіт по технічному обслуговуванню і ремонту ліфтів та
диспетчерських систем, строком до 25.05.2006 року; 01.01.2006 року між
сторонами було укладено договір № 10 про надання послуг аварійною
диспетчерською службою, строком до 31.12.2006 року;  01 січня 2007 року  між сторонами було укладено Договір підряду №
14 на виконання робіт по технічному обслуговуванню і ремонту ліфтів та
диспетчерських систем, строком до 01.01.2009 року.

Отже, між сторонами було укладено три Договори по обслуговуванню
ліфтового господарства, згідно умов яких сторони погодили вартість наданих
послуг без врахування вартості матеріалів
4654,19 грн. за місяць у 2005-2006 роках та 5482,86 грн. в місяць у 2007
році.

Згідно пункту 3 статті 180 ГК України при укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк
дії договору.

Суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській
діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни - граничні
рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін. ( пункт 3
статті 189 Господарського кодексу України ).

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України
суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з врахуванням особливостей, передбачених
Господарським кодексом України.

П.1 статті 509 ЦК
України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу, надати послуги тощо або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до
вимог ст. ст. 525,526  ЦК України  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 837 ЦК
України встановлено, що за договором підряду одна  сторона (підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір
підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на
виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Беручи до уваги
доводи позивача, оцінені докази, суд дійшов висновку про те, що, між позивачем
та відповідачем виникли зобов'язання підряду, що підтверджується
документами, належним чином завірені копії яких знаходяться у матеріалах
справи.

На підставі умов Договорів позивач по справі виконував роботи
по  технічному обслуговуванню і ремонту
ліфтів та диспетчерських систем, про що свідчать Акти виконаних робіт.

10 вересня 2007 року між повноважними представниками сторін
підписано Акт звірки розрахунків станом на 01.09.2007 року  і згідно якого заборгованість ПП “Дім-житло
6”, м. Тернопіль перед суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 становить
16698,68 грн.

Як вбачається із
Акту приймання виконаних робіт № 100 за вересень 2007 року  позивач у справі ОСОБА_1  виконав роботи  по технічному обслуговуванню ліфтів
відповідача на суму 5 547,63 грн.

Згідно п. 5.3.
Договору підряду № 14 від 01.01.2007 року на підставі підписаних актів Замовник
проводить оплату виконаних робіт не пізніше 10 числа місяця, наступного за
звітним, на розрахунковий рахунок Підрядника.

Отже,
відповідач у справі зобов'язувався оплатити вартість виконаних робіт за
вересень 2007 року до 10.10.2007 року. У судовому засіданні ПП “Дім-житло 6” не
надав суду доказів оплати вартості виконаних робіт ПП ОСОБА_1 за вересень
місяць 2007 року.

З огляду на
наведене позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення, оскільки
заявлені обґрунтовано.

Разом з тим суд
зазначає, що не підлягає до задоволення позовні вимоги в розмірі 3 795,90 грн.
за надані послуги по технічному обслуговуванню та ремонту ліфтового
господарства в жовтні 2007 року, оскільки строк оплати за надані послуги у
жовтні 2007 року наступає лише після 10 листопада 2007 року згідно п. 5.3. Договору
підряду № 14 від 01.01.2007 року.

Державне мито
та  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, згідно приписів
ст.ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 209, 509, 525, 526, 625, 837 ЦК України, ст.ст.
1, 2, 33, 44, 49,80 ,82,84 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Приватного підприємства “Дім-житло 6“, м. Тернопіль,
вул. Чалдаєва, 1, ідентифікаційний код 31743801 на користь приватного
підприємця ОСОБА_1, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 -  22 360 грн. 62 коп. боргу, 223 грн. 60 коп. -
в повернення сплаченого державного мита та 118 грн. за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3.В решті позову -відмовити.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

На рішення
господарського суду, яке не набрало законної сили може бути подано апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня його прийняття через господарський суд
Тернопільської області.

5.Наказ
видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                          М.Є.
Півторак