ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

"13" листопада 2007
р.                                                              Справа №
А6/531-07

12:40
год.

Господарський
суд Київської області в складі:

головуючого
судді Маляренка А.В.

при
секретарі
Поднебєс О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/531-07

за позовом Фастівської об'єднаної державної
податкової інспекції в Київській області, м. Фастів

до Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Фастів

про  припинення підприємницької діяльності

Представники:

від
позивача  Вернигора
Р.В.(дов.№3/7/25-1від 09.01. 2007р.);

від
відповідача  не
з'явився

Обставини
спору:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява Фастівської об'єднаної державної податкової
інспекції (далі-позивача)  до Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідача) про припинення підприємницької
діяльності. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 17 частини 1 статті 11
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, статті 9 Закону
України „Про систему оподаткування” та аб. 5 пункту 2 статті 38 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, з огляду
на те що відповідач не сплачує податки та обов'язкові платежі згідно з
законодавством.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень вказаного Кодексу до початку діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються
відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України. При цьому підсудність таких справ визначається
Господарським процесуальним кодексом України.

Оскільки, Фастівської об'єднаної
державної податкової інспекції відповідно до ст. З Кодексу адміністративного
судочинства України є суб'єктом владних повноважень, а поданий до
господарського суду позов є зверненням до суду про захист прав, свобод та
інтересів у публічно-правових відносинах, даний позов підлягає розглядові у
порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи, що представник
відповідача в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав,
хоча про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином
ухвалами суду, справа відповідно до частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України розглядається за наявними в ній
матеріалами, без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника ОДПІ суд,-

встановив:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1,
зареєстрований 23.07.1994р. Фастівським міськвиконком за адресою: АДРЕСА_1 та
видано свідоцтво про державну реєстрацію.

Згідно до пунктів 1, 2 ст. 9 Закону
України “Про систему оподаткування”, платники податків і зборів (обов'язкових
платежів) зобов'язані вести бухгалтерський облік, складати звітність про
фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни,
встановлені законами, а також подавати до державних податкових органів та інших
державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Відповідно до вищезазначеного
Закону відповідач знаходиться на обліку в Фастівській об'єднаній державній
податковій інспекції як платник податків, зборів та інших обов'язкових платежів
з 26.10.1994р. за № 1344, як платник податку на додану вартість не
реєструвався.

Приписами ст.9 Закон № 1251-ХІІ
визначено, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані
вести бухгалтерський облік, складати звітність про фінансово-господарську
діяльність і забезпечувати її зберігання у терміни, встановлені законами;  подавати до державних податкових органів та
інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську
звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів (обов'язкових платежів);сплачувати належні суми податків і
зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Стаття 128 Господарського Кодексу
України зазначає, що громадянин-підприємець зобов'язаний своєчасно надавати
податковим органам декларації про доходи, інші необхідні відомості для
нарахування податків та інших обов'язкових платежів та сплачувати податки та
інші обов'язкові платежі в порядку і в розмірах, встановлених законом.

Статтею 4 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” визначено, що платник податків самостійно обчислює суму
податкового зобов'язання, яку зазначає у податковій декларації, яка подається
за відповідний базовий податковий (звітний) період.

В порушення вимог чинного
законодавства Відповідач до Фастівської ОДПІ податкова звітність подана лише за
1999 рік, податки та обов'язкові платежі не сплачує, на виклик ОДПІ щодо
подання звітності не реагує. Станом на 18.10.2007р. Відповідач заборгованості
по платежах до бюджету не має, на виклик Фастівської ОДПІ щодо необхідності
подання звітності не реагує.

Згідно з п. 17 ст. 11 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” органам державної податкової
службі надано право звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою
(позовною заявою) про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності.

Статтею 238 Господарського кодексу
України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого
самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи
організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на порушення
суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Згідно ст.247 Господарського
кодексу України у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що
суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано
адміністративно -господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації
цього суб'єкта та його ліквідації.

Статтею 49 Господарського кодексу
України передбачено, що підприємці не повинні порушувати прав та законних
інтересів громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ,
організацій, права місцевого самоврядування і держави, а за завдані шкоду і
збитки повинні нести майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Згідно зі ст. 46 Закону України
„Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців” від
15.05.2003 року, який набрав чинності з 01.07.2004 року (надалі по тексту
-Закон) державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою - підприємцем
рішення про припинення підприємницької діяльності, смерті фізичної особи
-підприємця, постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи
померлою або визнання безвісно відсутньою, постановлення судового рішення про
визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її
цивільної дієздатності, постановлення судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Закону
підставами для постановлення судового рішення про припинення  підприємницької діяльності фізичної особи
-підприємця є визнання фізичної особи - підприємця банкрутом, провадження нею
підприємницької діяльності, що заборонена законом, неподання протягом року
органам державної податкової служби податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до закону.

Згідно частини 3 статті 49 Закону
України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних-підприємців” від
15.05.2003р. №775-IV державний реєстратор зобов'язаний не пізніше наступного
робочого дня з дати надходження судового рішення щодо припинення
підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем внести до Єдиного
державного реєстру запис про судове рішення щодо припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця та повідомити органи статистики,
державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального
страхування та фізичну особу - підприємця, щодо якої було постановлено судове
рішення, про внесення такого запису.

Пунктом 17 ст.11 Закону України
„Про державну податкову службу в Україні”, визначено, що в разі неподання
платником податків протягом року податкових декларацій та документів
бухгалтерської звітності, органу державної податкової служби за умови
відсутності у такого платника податків заборгованості перед бюджетом надано
право звертатися до господарського суду із заявою (позовом) про скасування
державної реєстрації такого суб'єкта підприємницької діяльності.

Враховуючи вищевикладене, вимога
позивача про припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 визнається правомірною та обґрунтованою, а також такою, що підлягає
задоволенню.

Судові витрати розподіляються
відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 167 КАС України
передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після
ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була
присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки
вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення
постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть
отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Враховуючи наведене, керуючись
статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 -163, Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд -

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (НОМЕР_1, АДРЕСА_1; ідентифікаційний
НОМЕР_2).

3. Зобов'язати державного
реєстратора внести до Єдиного державного реєстру запис про судове рішення у
відповідності з вимогами статті 49 Закону України „Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних-підприємців”.

Постанова суду може бути оскаржена
до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти
днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на
постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання
заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом
десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений
строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя
Маляренко А.В.