ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.12.07                                                                                           Справа  № 7/125-38.1

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                                   Скрутовського П. Д.

суддів                                                                                        Юрченка Я. О.

Слуки М. Г.

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

на рішення Господарського суду Волинської області від 23.01.2006 р.

у справі № 7/125-38.1

за позовом Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

до ВАТ «Волиньобленерго», м. Луцьк

про стягнення 73 643 931, 59 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (скаржника) –явка необов’язкова –Саква Д. Ю. –провідний юрисконсульт (довіреність № 01/10-103 Д від 09.02.2007 р.)

від відповідача –явка необов’язкова –Смусь В. Л. –начальник юридичного відділу; Крапивницький Т. І. –представник (довіреність № 19/26-122 від 10.01.2007 р.)

Розпорядженнями голови Львівського апеляційного господарського суду від 08.02, 15.05, 09.10.2007 р. склад колегії суддів змінювався.

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Згідно клопотання сторін, технічна фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового засідання. Заяв про відвід суддів не надходило.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.02.2006 р. прийнята до свого провадження апеляційна скарга ДП «Енергоринок», м. Київ, ухвалами, які містяться у матеріалах справи, розгляд справи відкладався, а у судовому засіданні 11.12.2007 р. оголошено перерву до 18.12.2007 р., явка сторін не була визнана обов’язковою.

Рішенням господарського суду Волинської області від 23.01.2006 р. у справі № 7/125-38.1 за позовом ДП «Енергоринок», м. Київ до відповідача ВАТ «Волиньобленерго», м. Луцьк про стягнення 73 634 931, 59 грн., в тому числі 70 296 432, 07 грн. заборгованості по оплаті поставленої електроенергії, 293 754, 08 грн. інфляційних нарахувань та 3 044 745, 45 грн. 3 % річних в позові відмовлено

При винесенні оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд керувався ст. 92 Конституції України, ст.ст. 161 ЦК УРСР, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, ст.ст. 144, 173 ГК України, ст.ст. 1, 15, 15-1 Закону України «Про електроенергетику», Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу», положеннями Тимчасових умов функціонування оптового ринку електричної енергії, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 05.11.1999 р. № 2043, Положенням про порядок проведення розрахунків за електричну енергію, затвердженим Постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2000 р. № 1136 «Про регулювання відносин на оптовому ринку електричної енергії України», Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 861 від 18.08.2000 р. «Про затвердження порядку визначення відрахувань коштів на поточні рахунки енергопостачальників електричної енергії за регульованим тарифом та на поточний рахунок оптового постачальника електричної енергії», а також положеннями договорів купівлі-продажу № 78/01-ЕР від 28.09.1999 р. та № 1367/01 від 15.01.2003 р. та мотивував його тим, що як законодавчо, так і шляхом адміністративного втручання в управління грошовими потоками на оптовому ринку електричної енергії України врегульовано не лише порядок та розміри оплати енергопостачальними організаціями оптовому постачальнику отриманої електроенергії в поточному місяці, а і порядок здійснення оплати електроенергії, отриманої за попередні періоди, але несплаченої в повному обсязі. Посилання ДП «Енергоринок»на існування у відповідача суми заборгованості та фіксування останньої сторонами шляхом підписання відповідного акту звірки взаємних розрахунків господарський суд не взяв до уваги з огляду на те, що акт звірки взаємних розрахунків складається на підставі наявних первинних документів, однак таких позивачем не надано. Крім цього, у своєму рішенні господарський суд зазначив, що позивачем не доведено факту порушення ВАТ «Волиньобленерго»алгоритму розподілу коштів, затвердженого на спірний період.

Скаржник, позивач у справі, не погодився з рішенням господарського суду Волинської області, вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені в ньому, не відповідають обставинам справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дане рішення та постановити нове, яким задоволити позовні вимоги повністю, посилаючись на те, що ст. 15-1 Закону України «Про електроенергетику»не передбачено, що кошти, які надійшли на розподільчий рахунок енергопостачальника, є виключним джерелом оплати електроенергії. При цьому, апелянт зазначає, що умовами договору між членами оптового ринку електричної енергії України та договорів купівлі-продажу електричної енергії № 78/01-ЕР від 28.09.1999 р. та № 1367/01 від 15.01.2003 р. врегульовані грошові зобов’язання сторін, в яких не передбачається залежність позивача від стану розрахунків споживачів з відповідачем, згідно вказаних договорів, саме відповідача зобов’язано здійснювати розрахунки за куповану ним електричну енергію у повному обсязі та у визначені строки, а розрахунки за електричну енергію здійснюються як з розподільчих рахунків, так і з інших рахунків відповідача. Крім цього, п. 6.3.2 типового договору передбачено нарахування пені за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання. Звертаючись до ст. 617 ЦК України, позивач зазначає, що недодержання своїх обов’язків контрагентами боржника та відсутність у боржника коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання прийнятих ним зобов’язань чи звільнення його від відповідальності за їх невиконання.

У додаткових обґрунтуваннях позиції ДП «Енергоринок»доповнює, що умови договорів з генеруючи ми компаніями кореспондують меті створення ДП «Енергоринок»- забезпечення проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії, а не отримання прибутку, на відміну від енергопостачальних компаній. Згідно п. 27 Статуту ДП «Енергоринок», фінансування підприємства здійснюється в межах кошторису, що затверджується органом державного регулювання електроенергетики. Також позивач вказує на необґрунтованість позиції місцевого господарського суду щодо залишення без розгляду позовних вимог в частині стягнення інфляційних збитків та 3 % річних.

Відповідач, скориставшись правом, наданим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив доводи, викладені в ній, просив залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок застосування НКРЕ за розрахунок не в повному обсязі отриманої електроенергії коригуючих коефіцієнтів до нормативів перерахування коштів на поточні рахунки енергопостачальної організації за регульованим тарифом норматив відрахувань на поточний рахунок цієї особи може бути зменшений до 0 %, тобто у разі неповної сплати енергопостачальником електричної енергії, купованої на оптовому ринку електричної енергії, відрахування коштів на поточні рахунки енергопостачальних компаній зменшуються, а вивільнені кошти спрямовуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок»з метою забезпечення більших розрахунків за вироблену електричну енергію. Також відповідач зазначає, що Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу»запроваджено механізми погашення заборгованості між підприємствами ПЕК, яка виникла до 01.01.2005 р. шляхом часткової оплати суми, списання заборгованості та реструктуризація боргу за енергоносії, в тому числі електроенергетику.

ВАТ «Волиньобленерго»у клопотанні про залучення додаткових пояснень звертає увагу на те, що сума поставленої але неоплаченої електроенергії постійно зменшується через врегулювання господарських відносин між сторонами і станом на 01.09.2006 р. становить 51 073 301, 06 грн., що підтверджується актом взаєморозрахунків.

Крім вищезгаданого, відповідачем подані додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, де він, посилаючись на Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зазначає, що неоплачена кількість отриманої електроенергії відображається в податковій та бухгалтерській звітності товариства, а також не відмовляється від оплати спірної вартості, вказуючи на поступове її погашення.

Щодо проведеної реструктуризації заборгованості населення за отриману електроенергію в спірний період відповідач на виконання ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 05.10.2006 р. повідомляє, що реструктуризація вказаного боргу здійснювалася у відповідності та в порядку, визначеному Законом України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги»№ 976 від 27.06.2003 р. Відповідно до ст. 1 вищевказаного Закону, реструктуризації підлягає заборгованість населення за комунальні послуги, яка склалася на 01.07.2003 р., а отже, і заборгованість що виникла в спірний період –на термін до 60 місяців. Для реструктуризації боргу громадяни укладали з підприємствами, які надають житлово-комунальні послуги, в тому числі ВАТ «Волиньобленерго», відповідні договори. Основну частину заборгованості за спожиту електроенергію населення реструктуризовано через Луцький міський центр, правонаступником якого є ТзОВ «Місцевий обчислювальний центр», відповідно до Положення про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію, затвердженого рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 350 від 05.09.2003 р. В обов’язки Луцького обчислювального центру, з яким ВАТ «Волиньобленерго» укладено договір про співпрацю, також покладено збирання та систематизація інформації по розрахунках населення за отримані комунальні послуги. Так, згідно даних довідки ТзОВ «Місцевий обчислювальний центр»№ 344 від 15.11.2006 р., розмір реструктуризованої заборгованості населення за спожиту електроенергію становить 1 286 011, 67 грн. Всього по області було реструктуризовано заборгованість за спожиту електроенергію 9 259 боржникам побутового сектору на загальну суму 1 625 035 грн. згідно довідки ВАТ «Волиньобленерго»№ 19/23-3888 від 15.11.2006 р.

Також ВАТ «Волиньобленерго»14.12.2007 р. подало до апеляційного господарського суду Додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, де підтримує вищевикладені свої доводи та заперечення.

Розглянувши наявні матеріали справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, заслухавши пояснення представника прокуратури та відповідача у судовому засіданні, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав:

Як вбачається із оскаржуваного рішення, господарський суд першої інстанції не заперечував наявність неоплаченої електроенергії в спірний період, зазначивши, що оплата її вартості повинна відбуватися відповідно до встановленого спеціальним законодавством України про електроенергетику та Договором між членами Оптового ринку електричної енергії України від 15.11.1996 р. порядку.

Про те, що отримана відповідачем від позивача електроенергія в спірний період неоплачена  в повному обсязі на момент подачі позовної заяви та під час розгляду справи не заперечував і відповідач та надав суду докази того, що ВАТ «Волиньобленерго»не ухиляється від її оплати. Це підтверджується щомісячним підписанням сторонами Актів звірки розрахунків ДП «Енергоринок»з ВАТ «Волиньобленерго»за продану з ОРЕ електроенергію, зменшення розміру заборгованості за час розгляду справи з 70 296 432, 07 грн. до 46 168 696, 19 грн., підписані між сторонами Договори про реструктуризацію заборгованості № 4284/02 та № 4285/02 від 30.10.2007 р., проект Мирової угоди у справі № 7/125-38.1, яку позивач та відповідач мали намір затвердити в апеляційному суді, та Акт про наявність та розмір заборгованості, що виникла на розрахункову дату (01.01.2005 р.) та непогашена станом на 01.10.2007 р.

Господарським судом Волинської області вірно враховано специфіку взаємовідносин між членами оптового ринку електричної енергії, засади яких встановлено Законом України «Про електроенергетику» та визначені Договором між членами Оптового ринку електричної енергії України, укладеного 15.11.1996 р. та спеціальним законодавством про електроенергетику.

Встановивши факт існування між сторонами зобов’язальних відносин щодо купівлі-продажу електроенергії та розрахунків за неї на підставі двосторонніх договорів за № 78/01-ЕР від 28.09.1999 р. та за № 1367/01 від 15.01.2003 р., згідно яких ВАТ «Волиньобленерго»отримувало електроенергію у позивача в спірний період з жовтня 2000 року по січень 2003 року та в лютому 2003 року, судом враховано положення цих договорів, якими передбачено, що сторони визнають свої зобов'язання за Договором між членами Оптового ринку електричної енергії України (п. 2.1); платежі за фактично продану товариством електроенергію здійснюються відповідно до Інструкції про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії України, яка є додатком до Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України (п.п. 4.2, 5.1); оплата електроенергії коштами здійснюється з розподільчого рахунку (рахунку і спеціальним режимом використання), відкритого відповідно до чинних нормативних актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію (п.п.4.3, 5.1).

На думку апеляційного господарського суду, місцевий господарський суд правомірно застосував до спірних відносин положення статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», якою встановлено порядок проведення розрахунків на оптовому ринку електричної енергії. Цей порядок передбачає, що для проведення розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричної енергії України та спожиту електричну енергію енергопостачальники, які здійснюють підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, тобто і відповідач, їх відокремлені підрозділи та оптовий постачальник електричної енергії, яким є позивач, відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання (раніше вони називалися розподільчі рахунки). Такі рахунки призначені для накопичення коштів, отриманих за електричну енергію від споживачів, та розрахунків з учасниками оптового ринку електричної енергії. Зокрема, перерахування коштів оптовому постачальнику електричної енергії та іншим суб’єктам підприємницької діяльності, які провадять продаж електричної енергії на оптовому ринку, здійснюється уповноваженим банком з поточного рахунку із спеціальним режимом використання енергопостачальників, які здійснюють підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, відповідно до алгоритму (порядку розподілу коштів), встановленого Національною комісією регулювання електроенергетики України. На оптового постачальника електричної енергії покладено обов'язок забезпечити щоденне інформування учасників оптового ринку електричної енергії про стан проведення розрахунків.

Механізм застосування вказаного порядку розрахунків між позивачем та відповідачем розкривається в постанові Кабінету Міністрів України від 19.07.2000 р. № 1136 «Про врегулювання відносин на оптовому ринку електричної енергії України», постановою НКРЕ від 23.06.2004 р. № 634 «Про погодження рішення Ради Оптового ринку електроенергії України», якою затверджено Інструкцію про порядок здійснення розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії України, постановою НКРЕ від 18.08.2000 р. № 861 «Про затвердження Порядку визначення відрахувань коштів на поточні рахунки постачальників електричної енергії за регульваним тарифом та на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника  електричної енергії», положеннями Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України та додатками до нього, в тому числі невід’ємним додатком № 4 –Інструкцією про порядок використання коштів Оптового ринку електричної енергії України та інших нормативно-правових актах НКРЕ.

Зазначеним механізмом здійснення розрахунків передбачена не тільки оплата енергопостачальною організацією за регульованим тарифом вартості електричної енергії отриманої в поточному місяці, а також порядок здійснення оплати за отриману та неоплачену електричну енергію в попередніх звітних періодах.

Так, згідно з абз. 10 п. 2.9 та п. 10 розділу 2 Порядку визначення відрахувань, затвердженого постановою НКРЕ від 18.08.2000 р. № 861, та п.п. 6.4.9  і 10.1.3. Інструкцією про порядок використання коштів Оптового ринку електричної енергії України, НКРЕ на підставі наданих Оптовим постачальником документів, які підтверджують виникнення заборгованості, протягом 2 днів з дати їх надання встановлює відсотки відрахувань коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового постачальника та на поточний рахунок місцевого постачальника (відповідача). При цьому, відсоток відрахування коштів на поточний рахунок місцевого постачальника зменшується з метою погашення заборгованості, що виникла у місцевого постачальника перед оптовим постачальником за куплену електричну енергію.

До того ж внаслідок застосування НКРЕ за розрахунок не в повному обсязі отриманої електроенергії коригуючих коефіцієнтів до нормативів перерахування коштів на поточні рахунки енергопостачальної організації за регульованим тарифом, норматив відрахувань на поточний рахунок цієї особи може бути зменшений до 0 %.

Таким чином, у разі неповної оплати енергопостачальником електричної енергії, купованої на оптовому ринку електричної енергії, відрахування коштів на поточні рахунки енергопостачальних компаній зменшуються, а вивільнені кошти спрямовуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок»з метою забезпечення більших розрахунків за вироблену електричну енергію.

Якщо ж член Оптового ринку електричної енергії, якими є позивач і відповідач, не виконує зобов’язання щодо оплати, сторони Договору між членами Оптового ринку електричної енергії України визнають його таким, що не виконує зобов’язання, і визнають за собою право (розділ 18 цього договору) примусити такого члена ринку виконувати свої фінансові зобов’язання. Такий член ринку повинен заплатити штраф, що нараховується за період від дати платежу до дати відшкодування. Порядок застосування санкцій, в тому числі фінансових, за неналежне виконання умов вищезгаданого договору визначається Інструкцією про порядок використання коштів оптового ринку електричної енергії.

Слід зазначити, що ВАТ «Волиньобленерго»з 2003 року повністю здійснює оплату купленої у ДП «Енергоринок» електроенергії і щорічно зменшує суму боргу.

Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу»встановлено, що державою з метою поліпшення фінансового становища підприємств паливо-енергетичного комплексу, до яких відносяться і позивач і відповідач, було запроваджено механізми погашення заборгованості між цими підприємствами, яка виникла до 01.01.2005 р. Цим Законом передбачено здійснення взаєморозрахунків (взаємозаліків) між підприємствами паливо-енергетичного комплексу, погашення заборгованості з частковою оплатою її суми, списання заборгованості та реструктуризація заборгованості за енергоносії, в тому числі електроенергетику.

Отже, апеляційна інстанція, підтримуючи господарський суд першої інстанції, вважає, що взаємовідносини між позивачем та відповідачем, як членів Оптового ринку електричної енергії України, щодо здійснення розрахунків за отриману електроенергію, в тому числі  погашення заборгованості, а також відповідальність за неналежну оплату отриманої електроенергії, врегульовані Законами України «Про електроенергетику», «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу», нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та НКРЕ, Договором між членами Оптового ринку електричної енергії України, рішеннями Загальних зборів членів ринку, Ради ринку, норми яких є спеціальними, а тому підлягають застосуванню до виниклого між сторонами спору.

Таким чином, враховуючи наведене, а також те, що позовна суму (на даний момент залишок суми боргу, який постійно зменшується) не заперечується відповідачем і для остаточного її погашення між сторонами укладені договори реструктуризації заборгованості та підписано проект мирової угоди, яка в подальшому, виходячи із заяв представників сторін в засіданнях суду, без перешкод може бути затверджена господарським судом першої інстанції, апеляційна інстанція дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обстпавини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 89, 91, 99, 101-105 ГПК України, -

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Волинської області від 23.01.2007 р. у справі № 7/125-38.1 залишити без змін.

2.          Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

3.          Постанова може бути оскаржена в установленому законом порядку.

Головуючий-суддя                                                                                П. Д. Скрутовський

Суддя                                                                                                       Я. О. Юрченко

Суддя                                                                                                       М. Г. Слука