ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 40/458-07

вх. № 11308/4-40

Суддя господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - Ясковця В.С., дов. від 24.10.2007 року  відповідача - Арсеньєв В.О., дов. від 15.01.2007 року

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "ПІВНІЧ, ЛТД", м. Харків

до  Управління Державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській обл., м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області з позовом про визнання права власності звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю – фірма «ПІВНІЧ, ЛТД» до Управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Харківській області.

Представник позивача повністю підтримує своє позовні вимоги та обґрунтовує свої вимоги тим, що при укладенні договору купівлі – продажу цілісного майнового комплексу до нього перейшло право власності на всі активи у тому числі й на автотранспортні засоби, що підтверджується підписаними актами прийому-передачі автотранспортних засобів.

Представник відповідача проти позову заперечує, в огрунтування своєї правової позиції зазначив, що серед наданих позивачем документів прямо не зазначається перехід права власності саме на автотранспортні засоби.

Господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін та оглянувши докази надані в обґрунтування своїх вимог, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

05 жовтня 2007 року до Управління Державтоінспекції в Харківській області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю – фірма «ПІВНІЧ, ЛТД» з заявою про реєстрацію транспортних засобів придбаних в числі цілісного майнового комплексу державного підприємства «Львівприлад».

10 жовтня 2007 року відповідачем було відмовлено позивачу у реєстрації транспортних засобів, оскільки надані документи не відповідають вимогам постанови КМ України «Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок», а саме те, що в договорі не зазначено окремою строкою автотранспортні засоби та їх перелік.

30 березня 2007 року позивач - ТОВ - фірма «ПІВНІЧ, ЛТД» уклало договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу державного підприємства «Львівприлад» (група В) при приватизації на аукціоні, за яким до нього перейшли всі активи та пасиви ДП «Львівприлад». При цьому зазначено, що в додатку № 1 до договору закріплюється лише перелік нерухомого майна. Пункт 1.2. договору закріплює, що покупець – позивач є правонаступником майнових та немайнових прав та обов’язків ДП «Львівприлад». Згідно пункту 3.2. передача об’єкту приватизації і прийняття його покупцем засвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами та скріплюється печатками. Відповідно до наданих суду актів приймання – передачі транспортних засобів вбачається, що ДП «Львівприлад» передало, а ТОВ – фірма «ПІВНІЧ, ЛТД» прийняло у власність транспортні засоби.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а саме в такому способі як визнання права. Крім цього, відповідно до статті 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Саме позивач при наявності викладених обставин звернувся до суду для захисту свого майна шляхом визнання його права власності на нього.

Стаття 11 Цивільного кодексу України закріплює, що серед підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини.  Стаття 202 Цивільного кодексу України встановлює, що право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Крім цього. Відповідно до статті 213 Цивільного кодексу України при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги тлумачення змісту правочину, а також наміри сторін. Таким чином, позивачем було укладено договір – правочин, з якого вбачається взаємоузгодження волевиявлення сторін направленого на виникнення єдиного правового результату, що виражається в підписанні відповідних актів приймання – передачі майна, транспортних засобів та інше на виконання договору купівлі - продажу цілісного майнового комплексу. Даний договір відповідає всім умовам письмової згоди передбаченої діючим законодавством.

На підставі статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майно на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд вважає, що  витрати  по сплаті державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,  статтями 11, 16, 202, 203, 207-209, 213, 319, 321 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47, 49, 75,  82-85  Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю – фірма «ПІВНІЧ, ЛТД»  ( ) на транспортні засоби.

Повний текст рішення підписано 26.10.2007 року

Суддя                                                                                            Хотенець П.В.