ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" вересня 2007 р.
Справа  № 26/201-07-4818

За  позовом  :  приватного підприємства „Малсі”

до відповідача : Державного підприємства дослідного господарства „Богунівська еліта”

Селекційно –генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН

про стягнення   46 444,80  грн.

Суддя   Никифорчук  М. І.

за  участю  представників  сторін :

від  позивача  :  Барган Н.М., Громадський О.В.  за довіреністю;

від  відповідача  :  в.о. директора Козак П.П.,  Погребняк М.М. за довіреністю;

Суть спору :  приватним  підприємством  «Малсі»( далі – позивач)  заявлено вимога  до Державного підприємства дослідного господарства „Богунівська еліта”  Селекційно –генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН ( далі –відповідач)   про зобов’язання відповідача поставити  товар –сою, урожаю 2006 року    по договору   купівлі - продажу  № 079  укладеного   між  сторонами  19 вересня 2005 р. та  стягнення  неустойки   у  вигляді   штрафу   в   сумі  46 444,80  грн.  за  недопоставлений товар.

Під  час  розгляду  справи  27.08.2007 р.  позивачем надано заява  про  уточнення  позовних   вимог,  згідно  якої  позивач  просить  зобов’язати   відповідача передати позивачеві   193,52  тони сої по вказаному договору.

Представники  позивача  вимоги  підтримують.

Представники відповідача  вимоги  не  визнають  повністю, надали  відзив на позов  у якому, зокрема   зазначають,  що  ними  не  виконані  договірні  зобов’язання  по поставці  позивачеві  вказаного  у договорі   товару  у зв’язку  з  наявними  у весняно –літній період   2005 року несприятливих  погодних  умов, що призвело  до значного  зниження урожаю зернових,  що  стало   причиною  невиконання   ряду   договорів  укладених  підприємством.

Крім  того,  відповідач  зазначає,  що  відповідно  до  ч. 5 ст. 203 ЦК України  правочин  має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Приймаючи до уваги,  що вказаний договір укладений 19 вересня 2005 року, а строк поставки  визначений до 01 серпня 2005 р., то даний правочин не може бути реально виконаний жодною стороною, так як укладений він пізніше ніж повинні бути виконані обов’язки.

В засіданні суду  оголошено перерву з 27 серпня 2007 р по 31 серпня 2007 р.  та з 31.08.2007р. по 03.09.2007р. згідно  вимог ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,  вислухавши представників сторін,  господарський суд, -

у с т а н о в и в:

Між  сторонами  по  справі  19 вересня  2005 року   укладений  договір  купівлі - продажу   № 079.   ( далі –Договір)

Відповідно до  п.1.1 Договору,  продавець,  тобто відповідач, передає  у  власність, а покупець, тобто   позивач,  приймає  та  оплачує  товар,  вид,  кількість, якість, ціна та вартість якого визначається  на  підставі   специфікацій,  які  є  невід’ємною  частиною цього Договору.

Таким  чином,  у відповідача по справі,  унаслідок  укладеного Договору,  виникли зобов’язання  щодо  передачі  товару.

Згідно  п.3.6  Договору  строк  поставка   вказаного  товару  встановлено  до 01 серпня   2005  року.

Згідно  специфікації № 1 до  Договору,  яка  складена та  засвідчена  печатками обох сторін,   відповідач  поставляє  позивачеві  сої, урожаю 2006 року   у  кількості  250 тон  по  ціні 800 грн.  за  тону  на  загальну  суму 200 000 грн.

Згідно  специфікації № 2 до  Договору,  яка  складена та  засвідчена  печатками обох сторін,   відповідач  поставляє  позивачеві  ячмінь , урожаю 2006 року   у  кількості  500 тон  по  ціні 350 грн.  за  тону  на  загальну  суму  175 000 грн.

Згідно  специфікації № 3 до  Договору,  яка  складена та  засвідчена  печатками обох сторін,   відповідач  поставляє  позивачеві  пшеницю 3-го класу   у  кількості  50 тон  за  ціною 400 грн.  за  тону  на  загальну  суму 200 000 грн. та пшеницю 5-6 класів у кількості 600 тон за ціною 300 грн. за тону  на  загальну  суму  180 000 грн.

Відповідачем по накладним :

№ 108 від 13 липня 2006 р. поставлено пшениці 6 кл на суму 42726 грн.;

№  109  від  17 липня 2006 р. поставлено пшениці 5-го та 6-го класу на загальну суму 31 548 грн.;

№ 139 від 21 травня 2006 р. поставлено пшениці 5-го- 6-го класу на загальну суму 25 269 грн.;

№  185 від 4.09.06 р. поставлено  пшениці 6-го класу на загальну суму  3648 грн.;

№ 214 від 16.10.2006 р. поставлено 8 тон  пшениці на суму 2410  грн.;

№ 161 від 4 вересня 2006 р. поставлено пшениці 6-го класу у кількості 57060 кг. на загальну суму  17 118 грн.;

№ 110 від  18 липня 2006 . поставлено пшениці 6-го класу на загальну суму 6858  грн.;

№ 112 від 31 липня 2006 р. поставлено пшениці 5-го та 6-го класу  у загальній   кількості  39750 кг. на  загальну  суму 44 325 грн.;

№  184 від 8.09.06 р. поставлено 90 тон  ячміня  на  загальну  суму 31500 грн.;

№  185 від 8.09.06 р. поставлено  329,36 тон  на  загальну суму 115 276 грн.;

№ 111 від 27 липня 2006 р. поставлено ячміня на загальну суму 35 953 грн.;

№  233  за листопад 06 р. поставлено  сої 56,48 тон  на загальну суму 45184 грн.;

№ 108 від 13 липня 2006 р.  поставлено пшениці 6-го класу 142420 кг. га загальну суму  42681 грн.;

№ 121 від 11 серпня 2006 р. поставлено пшениці 6-го класу 57 000 кг. та ячміня 220 кг. на загальну суму 17177 грн.

Факт  передачі  відповідачем  позивачеві  вказаного товару  підтверджується  наявними у  накладних  печатками  обох  підприємств.

Згідно   п.6.2  Договору,  у  випадку  повної  або  часткової  не поставки товару у зазначені  строки,  продавець  відшкодовує  покупцю  штраф  в  розмірі  30% від суми недопоставленого товару.

У  зв’язку  з невиконанням  відповідачем  своїх  договірних  зобов’язань  в повному обсягу, на підставі  умов  п. 6.2   договору  відповідачеві  нараховано  неустойка  в   розмірі   46 444,80 грн.,  що  складає, згідно зазначення про це у позові, 20%  від  вартості  недопоставленого товару.

Згідно статі 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Під  час  розгляду  справи  27.08.2007 р.  позивачем надано заява  про  уточнення  позовних   вимог,  згідно  якої  позивач  просить  зобов’язати   відповідача передати позивачеві  193,52тон сої  по вказаному договору  та  стягнути  неустойку   у  вигляді   штрафу   в   зазначеної вище  сумі  за  недопоставлений товар.

Заперечуючи  проти  вимог  позивача, відповідач надав відзив у якому зазначає, що ним  не  виконані  договірні  зобов’язання  по поставці  позивачеві  вказаного   товару  у зв’язку  з  наявною у весняно –літній період   2005 року несприятливих  погодних  умов, що призвело  до значного  зниження урожаю зернових, що  і стало      причиною  невиконання   ряду   договорів  укладених  підприємством, у тому   числі  і  з  позивачем про що свідчить слідуюче.

В  обгрунтування  своїх  заперечень, під час розгляду справи,  відповідачем надана   довідка   гідрометереологічного  центру  Чорного  та  Азовських морів  №   22/17А  від   24.02.06 р., згідно якої,    у весняно - літний  період  2005  року   спостерігались  несприятливі   погодні  умови  для   розвитку   росту   та формуванню  урожаю сільськогосподарських  культур  на землях ДПДГ «Богунівська еліта»Іванівського району Одеської  області.  На   протязі   цього періоду  спостерігався  значний недобір опадів, що призвело до грунтовї засухи.  Вказані  несприятливі  умови   весняно –літнього  періоду  2005  року    могли привести до значного зниження урожаю  озимої пшениці, ярого ячменю, кукурудзи та соняшника  на  землях   ДПДГ  «Богунівська еліта».

Крім того,  відповідачем  також  наданий  висновок  торгово –промислової  палати України № 1549/05-4 від 15 червня 2007 року, згідно якого  торгово –промислова   палата України   розглянувши  запит ДП ДГ "Богунівська еліта" (с. Богунове Іванівського району Одеської області) щодо визнання форс-мажорними обставинами погодні умови, які спричинили пошкодження і загибель сільськогосподарських культур у 2007 році,  у якому зазначено наступне.

За даними гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів у березні 2007 року  на  території  Іванівського  району  переважала  надзвичайно  тепла  погода.

Суховійні явища значно погіршили стан цих культур. Внаслідок високих денних температур  та  фунтової  посухи  відбулось  передчасне пожовтіння та засихання листя рослин та стебел. Несприятливі погодні  умови  можуть  привести  до   значного зниження або втрати урожаю озимих та  ярих   сільськогосподарських культур у ДП ДГ "Богунівська еліта" в 2007 році ( довідка  гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 06.06.2007 № 94/17А).

Внаслідок  стихійного  лиха 2007 року на площах ДП ДГ "Богунівська еліта" на 04.06.2007 були  пошкоджені  і  загинули : озима  пшениця - 161,2 га,  ярий ячмінь - 210 га (Протокол №17 від 07.06.2007 комісії ТЕБ та НС; Акт від 04.06.2007, затверджений Іванівським районним  управлінням  агропромислового  розвитку  райдержадміністрації). На підставі   викладеного   Торгово –промислова палата України  підтверджує,  що   вищевказані несприятливі  погодні  умови,  що спричинили пошкодження і загибель сільськогосподарських   культур  на   площах  ДП ДГ  "Богунівська еліта"  станом на 04.06.2007, є форс-мажорними обставинами, відповідно до підпункту „г" підпункту 18.2.1 п.18.2 статті 18 Закону  України  від 21.12.2000 р. "Про порядок погашення зобов'язань ппатників  податків  перед  бюджетами та державними  цільовими 30.11.2006 №398-У "Про внесення змін  до  деяких  законодавчих  актів  України  з  питань  оподаткування”.

Крім  того,  заперечуючи  проти  вимог  позивача  відповідач  зазначає,  що  відповідно  до  ч. 5 ст. 203 ЦК України  правочин  має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Приймаючи до уваги,  що вказаний договір укладений                  19 вересня 2005 року, а строк поставки  визначений до 01 серпня 2005 р., то даний правочин не може бути реально виконаний жодною стороною, так як укладений він пізніше ніж повинні бути виконані обов’язки.

Аналізуючи  надані  сторонами докази, суд  прийшов до наступного висновку.

Згідно  вимог  статті  33 ГПК України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини  на  які  вона  посилається  як  на  підставу  своїх вимог  та  заперечень.

Згідно  ст. 43 ГПК України, господарський   суд   оцінює   докази   за  своїм  внутрішнім  переконанням, що  ґрунтується  на  всебічному,  повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в  їх  сукупності,   керуючись   законом.

Статтею 34 ГПК України  передбачено, що  господарський суд приймає тільки ті докази,  які  мають  значення  для  справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись   іншими  засобами   доказування.

Статтею 32  ГПК України  передбачено, що доказами у справі  є  будь - які фактичні дані,  на підставі яких  господарський  суд у визначеному законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких  грунтуються  вимоги і заперечення сторін, а також  інші  обставини,  які   мають  значення  для  правильного  вирішення  господарського спору.

Ці  дані встановлюються  такими засобами, зокрема, письмовими  і  речовими  доказами,  висновками  судових  експертів.

Не  оспорюючи  наявність  вказаного  позивачем зобов’язання щодо поставки  сої у розмірі 193,52 тон, відповідач  зазначає,  що вказане  зобов’язання ним не виконано  у зв’язку  з наявними у вказаний вище весняно- літний період 2005 року несприятливими погодними умовами, що зумовили   значне  зниження  урожаю озимої  пшениці, ярого  ячменю, кукурудзи  та  соняшника та які  спричинили    пошкодження  і  загибель сільськогосподарських   культур  на   площах  ДП ДГ  "Богунівська еліта".

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України,  особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності  її  вини  (умислу  або  необережності),  якщо  інше  не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе,  що  вжила   всіх  залежних  від  неї  заходів  щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно частини 2 цієї ж статті відсутність  своєї  вини  доводить  особа,  яка   порушила зобов'язання.

Зі   вказаного  вище висновку  торгово –промислової  палати України № 1549/05-4 від 15 червня 2007 року випливає, що на землях  відповідача  і  в 2007 р. також мали місце   такі несприятливі  погоді  умови,  що  стали  причиною  загибелі  сільськогосподарських культур.

Як  пояснив відповідач    у  судовому  засіданні,   у  зв’язку  зі   вказаним   обставинами він  неспроможній і дотеперішнього  часу  виконати умови вказаного договору, оскільки насіння  сої  у  нього  фізично відсутнє.

Оцінюючі  надані  відповідачем   вказані довідку  гідрометеорологічного  центру   Чорного та Азовського морів  та  висновок  торгово –промислової  палати України, суд вважає, що ці  письмові  докази є  тими доказами,  які  доводять   неможливість  виконання  відповідачем   умов  вказаного   договору  по  незалежним  від  нього  причинам.

Крім того, згідно  вказаного  висновка  торгово –промислової  палати України,   вказані у  ньому  обставини  є  форс-мажорними обставинами. Отже, оскільки  вказані  обставини є форс-мажорними  то  вони   виникли  по  незалежним  від  відповідача причинам.

З цього випливає, що  у даному випадку неможна визнати  протиправним  невиконання  зобов’язання  з  боку  відповідача,  ( відсутня вина  відповідача)   оскільки  він  не  міг  виконати  це  зобов’язання.  Тобто  є  у  наявності  фізична неспроможність відповідача  виконати  вказані  зобов’язання.

Враховуючи, що предметом договору є поставка  сої, що є сільськогосподарською культурою, то виходячи  із вказаних обставин суд вважає, що відповідач був неспроможний вжити  всіх  залежних  від  неї  заходів  щодо належного виконання  зобов'язання.

Згідно ст. 617 Цивільного  кодексу України, особа,  яка  порушила   зобов'язання,   звільняється   від відповідальності за порушення зобов'язання,  якщо вона доведе,  що це порушення  сталося  внаслідок  випадку  або  непереборної сили.

Вказані   форс - мажорні  обставини,   на думку суду,  і  є  непереборної силою.

Наявність форс –мажорних  обставин,  а саме :  стихійні лиха,  військові  дії,  урядові  постанови, також  передбачено  п.6.1  Договору.

Згідно п. 5.3  договору,  за  невиконання  або  неналежне  виконання  взятих  на  себе  зобов’язань  сторони  несуть  відповідальність, передбачену  діючим   Законодавством  України.

Отже  ці обставини, на думку суду,   є  підставою  для  звільнення  відповідача  від виконання  зобов’язання  в  силу  вимог  ст. 617 Цивільного кодексу України.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що сторона,  для якої утворилась неможливість виконання зобов’язань  по Договору, повинна негайно повідомити іншу сторону про настання  або  припинення  зобов’язання,  що  є  перешкодою  виконанню  зобов’язання.

У  матеріалах  справи  відсутні  докази  такого повідомлення   відповідачем  позивача, але  відсутність  таких доказів,  на  думку  суду,  не  є підставою  для   відхилення  наданих відповідачем   вищевказаних  доказів.

Таким чином,  враховуючи  та  аналізуючи  викладені  вище обставин,  суд  не  вбачає  законних  підстав  для   визначення відповідача  винним  у  порушенні  зобов’язання   щодо  непоставки  позивачеві  товару, тому  позов  у  цієї   частині  задоволенню  не  підлягає.

У  зв’язку  з цим,   суд вважає,  що   вимоги  позивача щодо   стягнення з відповідача неустойки  у зв’язку  з  невиконанням  відповідачем  зобов’язання  задоволенню  не   підлягають.

Посилання  відповідача на вимоги частини  5 статті  203 Цивільного кодексу  України, згідно з якою   правочин  має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені  ним  суд  приймає до уваги  виходячи з наступного.

Як вбачається із Договору  який укладений  19 вересня 2005 року. Строк поставки  визначений  до  01 серпня 2005 р.  Тобто  даний  договір   не  може  бути  реально  виконаний жодною  стороною взагалі,  так  як  з приведеного вбачається, що договір  укладений    пізніше  ніж  повинні  бути  виконані   обов’язки  визначені  цим договором.

На  підставі  викладеного  суд  також  не  вбачає  підстав  для   задоволення   клопотання  позивача  щодо  забезпечення   позову  по  даній справі.

Враховуючи викладене і, керуючись статями 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

в и р і ш и в :

У  задоволенні  позову  – відмовити.

Рішення  набирає  законної  сили  після  закінчення  10- ти  денного

строку на його оскарження.

Суддя                                                                                 М.І.Никифорчук