ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  39/44

22.10.07

За позовом    Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страховоїкомпанії "Оранта"

до                    Відкритого акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

третя особа   Акціонерний комерційний банк "Укрсоцбанк"

про                  стягнення 9173,27 грн.

Суддя  Гумега О.В.

Представники:

Від позивача: Чала І.М. (дов. № б/н від 30.08.2007р.)

Від відповідача: Печерський П.М. (дов. № 146 від 28.09.2007р.)

Від третьої особи: не з‘явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 9173,27 грн. заподіяної шкоди. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між Полозенко Тетяною Георгіївною, ВАТ Страховою компанією “Укрсоцстрах” (правонаступником якого є ВАТ НАСК “Оранта”) та Київською міської філією АКБ “Укрсоцбанк” 01.10.2003р. договору № В010-321/03/СТ страхування заставлених засобів наземного транспорту, оформленого Сертифікатом № 1, в результаті настання страхового випадку (ДТП), позивачем було понесено витрати на виплату страхового відшкодування на загальну суму 9173,27 грн., в результаті чого до позивача у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої власнику транспортного засобу “Volkswagen Polo” внаслідок ДТП. Позивач також просить покласти на відповідача судові витрати, пов‘язані з розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 13.09.2007р. порушено провадження у справі № 39/44 та призначено справу до розгляду на 01.10.2007р. о 10:40 год.

Ухвалою суду від 01.10.2007р., на підставі ст. 27 ГПК України, за клопотанням представника відповідача залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Акціонерний комерційний банк “Укрсоцбанк”, за клопотанням представника відповідача, на підставі ст. 30 ГПК України, викликано в судове засідання для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи, спеціаліста, який встановлював вартість матеріальних збитків –Лепіска Олександра Миколайовича, та, відповідно до ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 15.10.2007р. о 12:20 год.

Ухвалою суду від 15.10.2007р., на підставі ст. 30 ГПК України, у зв’язку із нез’явленням в судове засідання повторно викликався для дачі пояснень спеціаліст, який встановлював вартість матеріальних збитків –Лепіска О.М., та, відповідно до ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 22.10.2007р. о 14:20 год.

В судове засідання, призначене на 22.10.2007р., спеціаліст, який встановлював вартість матеріальних збитків –Лепіска О.М., повторно не з‘явився.

Відповідач у судові засідання з‘явився, відзив на позовну заяву не надав, 15.10.2007р. представник відповідача подав клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи з переліком питань, які на його думку необхідно поставити на вирішення судового експерта. В задоволенні вказаного клопотання представника відповідача судом відмовлено як безпідставного та необґрунтованого.

Третя особа у судові засідання не з‘явилася, письмові пояснення по суті заявлених позовних вимог не надала, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку.

В судовому засіданні, призначеному на 22.10.2007р., за згодою сторін, оголошувалися вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем  не подано.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2005 року у м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі –ДТП) за участю транспортного засобу “Volkswagen Polo”, державний реєстраційний номерний знак № 700-05 КМ, який належить Полозенко Т.Г., під керуванням Полозенко Т.Г., та транспортного засобу “ГАЗ 3307”, державний реєстраційний номерний знак № 9111 КИУ, який належить ВАТ “АК “Київводоканал”, яким керував Гульчак Ф.І.

Згідно з постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14.10.2005 р. № 3-20552 винним у скоєні вищезазначеної ДТП визнано водія Гульчака Ф.І., який керував автомобілем марки “ГАЗ 3307”, державний реєстраційний номерний знак № 9111 КИУ, який належить ВАТ “АК “Київводоканал”.

Зібрані у справі докази свідчать, що внаслідок вищезазначеної ДТП автомобілю марки “Volkswagen Polo”, державний реєстраційний номерний знак № 700-05 КМ, було завдано шкоду.

Згідно зі Звітом № 369 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 04.09.2005 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Volkswagen Polo 1.4 держ. № 70005 КМ в результаті його пошкодження в ДТП, склала 9849,91 грн.

Судом встановлено, що 01.10.2003 року між Полозенко Тетяною Георгіївною та ВАТ Страховою компанією “Укрсоцстрах” (правонаступником якого є ВАТ НАСК “Оранта” (позивач), відповідно до укладеного між ВАТ “Страхова компанія “Укрсоцстрах” та ВАТ НАСК “Оранта” договору на придбання сукупних активів № 2-1-07/300-04 від 31.12.2004р.) та Київською міської філією АКБ “Укрсоцбанк” було укладено договір № В010-321/03/СТ страхування заставлених засобів наземного транспорту, оформлений Сертифікатом № 1, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб - автомобіль марки “Volkswagen Polo”, державний реєстраційний номерний знак 70005 КМ.

Відповідно до п. 1.1. договору № В010-321/03/СТ страхування заставлених засобів наземного транспорту від 01.10.2003р. предметом цього договору є страхування страховиком засобів наземного транспорту, що належать страхувальнику, визначених в Сертифікатах (Додаток № 2 до цього договору, який є невід‘ємною складовою частиною), які оформлюються на підставі Заяви страхувальника (Додаток № 1 до цього договору, який є невід‘ємною складовою частиною), та містять суттєві умови страхування кожного окремого засобу наземного транспорту (зокрема, страхова сума, термін страхового захисту, розмір страхового платежу тощо) (п. 1.2.).

Згідно з вищезазначеним Сертифікатом № 1 до страхових ризиків відносяться: пошкодження або знищення транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, противоправних дій третіх осіб, пожежі, ураження блискавкою, стихійних явищ (смерч, ураган, буря, тайфун, схід лавини, обвал, зсув, сель, повінь, паводок, злива, градобій, землетрус, осідання грунту), несподіваної дії непередбачених фізичних сил.

Судом встановлено, що автомобіль марки “Volkswagen Polo” був застрахований позивачем на підставі договору № В010-321/03/СТ страхування заставлених засобів наземного транспорту від 01.10.2003 року. Відповідно до п. 1.5. вказаного договору вигодонабувачем за цим договором є особа, зазначена у Сертифікаті. В сертифікаті № 1 договору № В010-321/03/СТ страхування заставлених засобів наземного транспорту від 01.10.2003р. зазначено, що страхувальник призначає вигодонабувачем: Київську міську філію АКБ “Укрсоцбанк”. Позивачем було виплачено страхове відшкодування у розмірі 9173,27 грн. на користь вигодонабувача - Київської міської філії АКБ “Укрсоцбанк”, що підтверджується платіжним дорученням: № 011247 від 20.10.2005р. на суму 9173,27 грн. В зазначеному платіжному дорученні зазначено, що це страхове відшкодування здійснено згідно договору страхування № В010-321/03/СТ від 01.10.2003 р., Сертифікату № 1 та страхового акту № СТ-05-2155/1 від 12.10.2005р. (Полозенко Т.Г.).

Розрахунок страхового відшкодування був визначений на підставі Звіту № 369 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 04.09.2005 року експерта автотоварознавця Лепіска Олександра Миколайовича.

Згідно зі статтею 1 Закону України “Про страхування” страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як визначено статтею 27 Закону України “Про страхування”, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічний зміст вищезазначеної статті містить стаття 993 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Вищезазначені норми чинного законодавства України свідчать про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги в межах фактичних затрат до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Враховуючи ту обставину, що винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 19.09.2005 року у м. Києві визнано водія Гульчака Ф.І., який керував автомобілем марки “ГАЗ 3307”, що належить відповідачеві, позивач правомірно звернувся до відповідача за відшкодуванням шкоди.

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача у порядку регресу 9173,27 грн. шкоди, заподіяної в результаті ДТП, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує державне мито за рахунок другої сторони, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. За таких обставин, витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Акціонерна компанія “Київводоканал” (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А; код ЄДРПОУ № 03327664; рахунки в банку невідомі) з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду на користь Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії “Оранта” (01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75; код ЄДРПОУ № 00034186; рахунок № 0013 в АКБ “Укрсоцбанк”, МФО 300023) 9173,27 грн. (дев‘ять тисяч сто сімдесят три гривні 27 коп.) заподіяної шкоди, 102 (сто дві) грн. держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 Гумега О. В.

Дата підписання

повного тексту рішення: 24.10.2007р.