РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2007 р.
Справа № 4/232-3913

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом  Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вул. Дегтярівська, 8 "а", м.Київ 50,04050    в особі Львівської філії АБ "Банк регіонального розвитку" вул. Окуневського, 1, м.Львів,79000

до Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м"ясокісткового борошна "Ветсанзавод"  с.Острів, Тернопільський район, Тернопільська область, 47728

про стягнення 21479грн. 90коп.

За участю представників сторін:

Позивача:  Представник Шевчук Р.Є,  довіреність   № 22/2567  від 10.09.07 р.

Відповідача: не з’явився.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обов’язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, роз’яснено.

Акціонерний банк "Банк регіонального розвитку" вул. Дегтярівська, 8 "а", м.Київ 50, в особі Львівської філії АБ "Банк регіонального розвитку" вул. Окуневського, 1, м.Львів звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною про стягнення з відповідача - Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м"ясокісткового борошна "Ветсанзавод"  с.Острів, Тернопільський район, Тернопільська область  21479грн. 90коп. заборгованості по кредитному договору №31/Т від 09.03.2006р.

Відповідач без поважних причин витребуваного відзиву на позов не подав, участь представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча про час і місце розгляду спору був повідомлений належним чином ухвалою про порушення провадження по справі від 18.09.2007р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №1276388,  вручене відповідачу 25.09.2007р.

12.10.2007р. представником позивача подано клопотання про зменшення позовних вимог у зв’язку з тим, що ДП "Тернопільський державний завод по виробництву м"ясокісткового борошна "Ветсанзавод" частково прераховано на рахунок позивача кошти за прострочену заборгованість та просить стягнути з відповідача 19438грн. 18коп. заборгованості по кредиту і відсотках, 990грн.20коп. пені, яке судом прийняте, як таке, що подане у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу, у відповідності до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача та додатково подані ним документи,  господарським судом встановлено слідуюче:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що  не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки;

- 09 березня 2006р. між позивачем -  Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" вул. Дегтярівська, 8 "а", м.Київ 50,  в особі Тернопільського відділення №4 Львівської філії АБ "Банк регіонального розвитку" в особі п.Шикули С.Б., який діє на підставі Довіреності від 17.02.2006р. №307 (надалі - Кредитор) та відповідачем - Тернопільським державним заводом по виробництву м’ясокісткового борошна "Ветсанзавод"  с.Острів, Тернопільський район, Тернопільська область (надалі - Позичальник) укладено кредитний договір №31/Т, за умовами якого Кредитор відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію без безумовних зобов’язань щодо надання грошових коштів, з можливістю надання Позичальнику в її межах кредитів на поповнення обігових коштів, ліміт якої складає 30000грн. 00коп. із строком повернення до 09 березня 2007року із сплатою 21 відсотка річних.

09 березня 2006 року між Кредитором та Позичальником укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору №31/Т від 09.03.2006р., згідно якої Позичальнику надано кредит в сумі 13648грн.52коп.

13 березня 2006 року укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору №31/Т від 09.03.2006р., згідно якої Позичальнику надано кредит в сумі 16321 грн.48коп.

Загальна сума кредитів наданих згідно відновлювальної кредитної лінії становить 30000грн. 00коп. з терміном користування до 09 березня 2007 року із сплатою за користування кредитними коштами 21 відсотка річних.

14 серпня 2006 року укладено Додатковий договір № 3 до кредитного договору №31/Т від 09.03.2006р.,згідно якого та в межах дії кредитного договору у зв’язку із викладенням статуту в новій редакції, зміни назви та реквізитів відповідача ст.13 кредитного договору «Юридичні адреси та реквізити сторін»викладено в новій редакції: Державне підприємство "Тернопільський державний завод по виробництву м’ясокісткового борошна "Ветсанзавод".

Додатковим договором №5 від 07.03.2007р. до кредитного договору №31/Т від 09.03.2006р. пролонговано термін погашення кредитної лінії на шість місяців до 07.09.2007р.

Згідно п. 1.1 Договору №31/Т від 09.03.2006р. Позичальник зобов’язався: використати кредити на зазначені у договорі цілі (п.1.5) і забезпечити повернення одержаних кредитів у строк, вказаний у пункті 2 Додаткового договору №5; сплачувати проценти за кредити щомісячно не пізніше 30(31) числа поточного місяця та остаточно при погашенні кредиту; основну заборгованість за кредитом погасити не пізніше останнього дня користування кредитом (07 вересня 2007року).

Матеріалами справи підтверджено, що кредитор зобов’язання відповідно до п. 1.1. кредитного договору виконав, перерахувавши на рахунок Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м"ясокісткового борошна "Ветсанзавод" кредитні кошти в межах ліміту відкритої кредитної лінії, всього на суму 30000 грн. 00 коп., що підтверджується меморіальними ордерами, долученими до матеріалів справи, а саме: №3 від 10.03.2006р. та №3 від 13.03.2006р.

Відповідно до ст.ст. 509, 526 Цивільного кодексу України, в силу зобов’язання одна  сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов’язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання, або одностороння зміна його  умов не допускається.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Між сторонами у справі виникли зобов’язання за договором кредиту, згідно якого, та в силу ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 345,346 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник  не  звільняється   від   відповідальності  за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Пунктом 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позика вважається   повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідач зобов’язань за кредитним Договором №31/Т від 09.03.2006р. (та додаткових договорів до нього) в строк визначений п.п.1.4, 6.5  цього Договору та п.2 Додаткового договору №5 не виконав, частково погасивши заборгованість по кредиту (виписки по особовому рахунку за період з 13.09.2007р. по 12.10.2007р.), отже сума неповернутого кредиту станом на 12.10.2007р. становить 19193грн. 75коп. та заборгованість по відсотках за користування кредитом - 244грн.43коп.

Стаття 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню), відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до умов кредитного договору та згідно Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” (із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 10 січня 2002 року N 2921-III) відповідач повинен сплатити позивачу пеню, що складає 990грн. 20коп., нараховану за порушення терміну повернення кредитів та за порушення термінів сплати процентів за користування кредитами,

Приймаючи до уваги клопотання позивача, з якого випливає, що  Державне підприємство "Тернопільський державний завод по виробництву м’ясокісткового борошна "Ветсанзавод" сплатило 1656грн. 09коп. боргу в добровільному порядку (що підтверджується виписками по особовому рахунку за період з 13.09.2007р. по 12.10.2007р.), а тому провадження по справі в цій частині позову суд припиняє по ст. 80 п.1-1 ГПК України, за відсутності предмету спору на день його розгляду.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення решти суми позову, а тому позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м’ясокісткового борошна "Ветсанзавод" 19438грн. 18коп заборгованості по кредиту і відсотках та 990грн.20коп. пені підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем у відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України належними і допустимими доказами і неоспорені відповідачем.

Державне мито та інші судові витрати згідно ст. 49 ГПК України та Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито” покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 80 п.1-1, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Тернопільський державний завод по виробництву м"ясокісткового борошна "Ветсанзавод"  с.Острів, Тернопільський район, Тернопільська область, 47728, ідентифікаційний код 05453500:

- на користь Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" вул. Дегтярівська, 8 "а", м.Київ 50,04050 в особі Львівської філії АБ "Банк регіонального розвитку" вул. Окуневського, 1, м.Львів,79000, ідентифікаційний код 25244080 –19438(дев’ятнадцять тисяч чотириста тридцять вісім)грн. 18коп заборгованості по кредиту і відсотках, 990(дев’ятсот дев’яносто)грн. 20коп. пені, 204(двісті чотири)грн. 28коп. в повернення сплаченого державного мита та 118(сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

3. В іншій частині позову провадження у справі припинити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення 23.10. 2007 року через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Н.М. Бурда