ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 р.
№ 37/248-07(40/118-06)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,

Волковицької Н.О.,
Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача
не з’явився (про місце і час слухання справи повідомлений належним чином)

відповідача
Колесніков С.С. –директор

прокурора
не з’явився (про місце і час слухання справи повідомлений належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Приватної багатогалузевої фірми “Душевний настрій”

на ухвалу
Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2007

у справі
№ 37/248-07

господарського суду
Харківської області

за позовом
Прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

до
Приватної багатогалузевої фірми “Душевний настрій”

про
розірвання договору оренди,
стягнення 2937,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 37/248-07 за позовом прокурора м. Харкова в інтересах держави в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Приватної багатогалузевої фірми “Душевний настрій” про розірвання договору оренди, стягнення 2937,95 грн.

26.07.2007, в процесі розгляду даної справи, відповідачем було заявлено відвід судді господарського суду Харківської області Ільїну О.В. Заяву вмотивовано наявністю обставин, які викликають у відповідача сумнів в неупередженості судді в розгляді даної справи.

За результатами розгляду вказаної заяви, заступником голови господарського суду Харківської області Черленяком М.І. винесено ухвалу від 30.07.2007, якою відхилено заяву відповідача у даній справі.                              Ухвалу вмотивовано встановленими обставинами щодо відсутності, передбачених статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, обставин, що унеможливлюють участь судді в розгляді даної справи.                             Водночас, враховуючи велику завантаженість судді Ільїна О.В. колегію суддів, у складі якої було призначено дану справу до розгляду, було змінено; замість судді Ільїна О.В. до складу колегії введено суддю Мінаєва О.М.

Оскаржуючи ухвалу заступника голови господарського суду Харківської області, відповідач подав апеляційну скаргу. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду 20.08.2007 (судді: Слюсарева Л.В. –головуючий, Івакіна В.О., Фоміна В.О.) відмовлено у прийнятті апеляційної скарги Приватної багатогалузевої фірми “Душевний настрій”.                             Ухвалу апеляційного господарського суду вмотивовано встановленими обставинами, які виключають можливість оскарження ухвали від 27.07.2007, винесеної відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 30.07.2007 та ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2007, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати зазначені ухвали. В обґрунтування касаційної скарги, відповідач посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, а саме: частини 2 статті 3, частини 2 статті 19, частини 1 статті 68 Конституції України, частини 1статті 20, частини 1 статті 43, статті 90 господарського процесуального кодексу України з мотивів, викладених у касаційній скарзі.

Від позивача та прокурора відзиву не надходило, своїм правом на участь представника у судовому засіданні не скористались.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, присутнього у судовому засіданні, проаналізувавши правильність застосування апеляційною інстанцією норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційною та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Абзацом 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 7 Закону України “Про судоустрій України” встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від статі, раси, кольору шкіри, мови, політичних, релігійних та інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, роду і характеру занять, місця проживання та інших обставин.

Відповідно до статті 12 цього Закону учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена норма передбачає, що Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Статтею 106 цього Кодексу встановлено, що ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Ухвалу заступника голови господарського суду Харківської області від 30.07.2007, якою заяву Приватної багатогалузевої фірми “Душевний настрій” про відвід судді залишено без задоволення, винесено на підставі статей 20, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Вимоги норм вказаних статей не передбачають права сторін на оскарження даної ухвали.

Таким чином, апеляційною інстанцією правомірно відмовлено у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу заступника голови господарського суду Харківської області від 30.07.2007 з огляду на те, що нормами Господарського процесуального кодексу України, а саме статтями 20, 86 цього Кодексу, не передбачається можливість оскарження зазначеної ухвали в апеляційному порядку.

Доводи позивача, наведені в касаційній скарзі, є помилковими, оскільки право сторін на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення здійснюється у встановленому законодавством порядку.

З огляду на викладене, підстав для скасування ухвали апеляційного господарського суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватної багатогалузевої фірми “Душевний настрій” залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2007 у справі № 37/248-07 господарського суду Харківської області залишити без змін.

Головуючий                                                                                Т.Дроботова

Судді                                                                                                    Н.Волковицька

Л.Рогач