Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2007 р.                                                     Справа № 44/275-07

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Шепітько І.І., судді Сіверіна В.І., судді Токара М.В.

при секретарі –Саутенко К.О.

за участю представників сторін:

позивача –Осадчий С.Ю. за дорученням № 82/562 від 12.01.2007 року, Галигіна В.М. за дорученням № 5002/521 від 25.12.2006 року

відповідача –не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського  апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вхідний №2990Х/1-32) на рішення господарського суду Харківської області від 05 вересня 2007 року по справі

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Харківгаз», м.Харків

до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, смт. Високий, Харківський район, Харківська область

про визнання права власності

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05 вересня 2007 року (  суддя Дюкарева С.В.) в позові відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився,  подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 05 вересня 2007 року скасувати та  прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процессуального права. Вказує на те, що ВАТ "Харківгаз", втративши правоустановчі документи фактично позбавлене можливості зареєструвати своє право власності на споруду ГРП № 2-б. Проте, відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнана його прав власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п.п.10 п. "б" ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься питання щодо обліку та реєстрації відповідно до Закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

15.11.2007 року до канцелярії суду надійшов лист відповідача № 812 від 12.11.2007 року, в якому він просить розглядати апеляційну скаргу без участі його представника, у зв’язку з чим, колегія суддів вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглядати справу за наявними в ній документами.

Заслухавши представників позивача, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи,        ВАТ "Харківгаз" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Височанської селищної ради про визнання за ним права власності на споруду ГРП № 2-6, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт. Високий, вул. Соціалістична.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства,  установи,  організації, інші юридичні особи (у тому  числі  іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули   статусу   суб'єкта  підприємницької  діяльності  (далі  - підприємства  та   організації),   мають   право   звертатися   до господарського    суду   згідно   з   встановленою   підвідомчістю господарських справ за захистом своїх  порушених  або  оспорюваних прав   і  охоронюваних  законом  інтересів,  а  також  для  вжиття передбачених  цим  Кодексом  заходів,  спрямованих  на запобігання правопорушенням.

Згідно з п.п. 10 п."б" ст. 30 ЗУ "Про місцеве самоврядування»до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься питання щодо обліку та реєстрації відповідно до Закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ВАТ "Харківгаз" не зверталося до Височанської селищної ради з письмовою вимогою про визнання за ним права власності на споруду ГРП № 2-6, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт. Високий, вул. Соціалістична.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем не були порушенні права та охоронювані  законом  інтереси позивача.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надав суду Акт приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта від 18.10.1977 року (а.с. 80) та Довідку про знаходження спірного майна на балансі Мереф’янської філії ВАТ "Харківгаз" (а.с.17). З наданого позивачем акту не вбачається, що він здійснював фінансування будівництва спірних об’єктів, а знаходження майна на балансі Мереф’янської філії ВАТ "Харківгаз" не є підтвердженням існування у цього підприємства права власності на майно.

Таким чином, надані позивачем документи не є належними доказами на підтвердження права власності ВАТ "Харківгаз" на споруду ГРП № 2-б.

Крім того, позивачем не надано доказів ким саме та на підставі яких документів спірна споруда ГПР передана на баланс позивачу.

Якщо ГПР було передано на баланс позивача будь-яким підприємством з недержавною формою власності то у відповідності до постанови КМУ України від 05.09.1996р. №1060 "Про поетапну передачу у комунальну власність об"єктів соціальної сфери, житлового фонду сільськогосподарських товариств, переробних та обслуговуючих підприємств, установ і організацій агропромислового комплексу, заснованих на колективній та інших формах власності" встановлено, що мережі газопостачання, а також інженерні будівлі та споруди, призначені для обслуговування житлового фонду і соціальної сфери підлягають передачі у комунальну власність.

В разі, якщо дана споруда була б побудована позивачем самовільно у (доказів чого також не вбачається з матеріалів справи), то у відповідності до ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Доказів відведення в установленому законом порядку земельної ділянки під збудовану споруду ГРП позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач ні під час вирішення спору у господарському суді, ні при розгляді справи у суді апеляційної інстанції не забезпечив дотримання передбачених ст. 33 ГПК України положень та не довів своє право власності на споруду ГРП № 2-6, що знаходиться за адресою: Харківська обл., Харківський р-н, смт. Високий, вул. Соціалістична.

Виходячи з викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що заперечення позивача, викладені в апеляційній скарзі позбавлені фактичного та правового обґрунтування, не відповідають матеріалам справи, тому рішення господарського суду Харківської області  від 05 вересня 2007 року прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, що не дає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.  99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05 вересня 2007 року по справі № 44/275-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Шепітько І.І.

суддя                                                  Сіверін В.І.

суддя                                                   Токар М.В.