ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 47/290-07

вх. № 6816/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився;  відповідача - Жупинського М.А. за довіреністю б/н від 23.03.07

розглянувши справу за позовом відкритого акціонерного товариства "Бериславський машинобудівельний завод", м.Берислав

до  товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Партнер"

про

стягнення 63674,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 43 828, 20 грн., штрафу у розмірі 2 191,41 грн., 3 % річних у розмірі 3 371, 09 грн. інфляційних у розмірі 14 283, 61 грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань на підставі договору № 213 від 05.08.2004 року. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати у вигляді сплаченого держмита у розмірі 636, 74 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Представник відповідача проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просить суд припинити провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на позовну заяву представник  відповідача вважає позовні вимоги необгрунтованими та зазначає, що 20 лютого 2005 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода до Договору купівлі-продажу № 213 від 05.08.04 року, яка передбачила можливість розрахунку за фактично поставлену продукцію за вказаним договором шляхом передачі векселя. 23.02.05 року в якості розрахунків за поставлену продукцію по договору купівлі-продажу № 213 від 05.08.04 на суму 43 828, 20 грн. відповідач передав, а позивач прийняв простий вексель № 4717 строком платежу 31.01.07 номінальною вартість 44 000, 00грн., емітований ООО"Алтирь-Арго". В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача надав копію Додаткової угоди від 20.02.05 до Договору купівлі-продажу № 213 від 05.08.04, копію акту прийому-передачі векселя № 4717 від 23.02.05.

Представники сторін 18.06.07 надали через канцелярію суду узгоджене клопотання про продовження строку розгляду справи за межами 2-х місячного терміну до 01.08.2007. Заявлене клопотання розглянуто та задоволено судом.

Ухвалою від 13.08.2007р. було задоволено клопотання позивача про зобов'язання відповідача надати суду баланс формі №1, який підтверджений належним чином в органах статистики з першого кварталу 2005 року по теперішній час, а у випадку якщо відповідач звітує за формами суб'єкта малого підприємництва про зобов'язання відповідача надати фінансову звітність з розшифровкою строчок балансу, завірену органом статистики; клопотання про призначення по праві судової експертизи та доручення її проведення Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Ухвалою господарського суду від 13.08.07 в порядку ч.2 ст.79 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі № 47/290-07 зупинено, а справу направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

15.10.07 справа була повернута до господарського суду Харківської області у зв'язку з неможливістю дати висновок за документами наявними в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду від 16.10.07 провадження по справі поновлено, розгляд справи призначений  на 24.10.07.

Позивач у судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав, але надіслав клопотання про перенесення судового засідання у зв'язку з відсутністю юрисконсульта.

Згідно ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, представником сторони, а саме юридичної ососби,  у справі може бути не тільки особа яка виконує обов'язки юрисконсульта.

Тому клопотання про перенесення судового засідання у зв'язку з відсутністю юрисконсульта не обгрунтоване та не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

05.08.04 між позивачем та відповідачем був укладений договір № 213 купівлі-продажу товару, за яким  відповідно до п.п.1 п.1 договору № 213 Продавець (позивач) зобов'язався продати товар згідно специфікації а Покупець (відповідач) прийняти та оплатити товар вартістю 45471,00 грн.(з урахуванням положень Додаткової угоди  від 21 вересня 2004 року ). Позивач на виконання умов договору №213 відвантажив Відповідачу товар згідно специфікації, відповідачем в свою чергу вартість товару була сплачена частково, а саме в розмірі 1642, 80 грн., таким чином сума заборгованості дорівнювала 43 828, 20 грн.

Відповідно до ст. 600 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

20 лютого 2005 року між позивачем та відповідачем була укладена Додаткова угода до Договору купівлі-продажу № 213 від 05.08.04 , яка передбачила можливість розрахунку за фактично поставлену продукцію за вказаним договором шляхом передачі векселя. 23.02.05 року в якості розрахунків за поставлену продукцію по договору купівлі-продажу № 213 від 05.08.04 на суму 43 828, 20 грн. відповідач передав, а позивач прийняв простий вексель № 4717 строком платежу 31.01.07 номінальною вартість 44 000, 00грн., емітований ООО"Алтирь-Арго". Факт передачі позивачу від відповідача векселя № 4717 підтверджується актом прийому-передачі векселя від 23.02.05.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи позивача стосовно недостовірності підпису директора ВАТ "Бериславський машинобудівельний завод" А.В. Міхєєва  та відтиску печатки підприємства на Додатковій угоді від 20.02.05  до Договору купівлі-продажу № 213 від 05.08.04 та акті прийому-передачі векселя від 23.02.05 не є доведеними та підтвердженими матеріалами справи.

Згідно з ч.5 ст.49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при відмові в позові - на позивача; при задоволенні позову - на відповідача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що відповідачем не  надані докази суду стосовно того, що  надання юридичних послуг здійснювалось адвокатом, витрати на юридичну допомогу в розмірі 9551,00 грн. не визнаються судовими витратами та відшкодуванню не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», що становить 636 грн.74 коп. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. слід покласти на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 600 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 12, 22, 33, 28, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання позивача про перенесення судового засідання відмовити.

2. В задоволенні позову відмовити.

3. Відмовити відповідачу у відшкодуванні витрат на юридичну допомогу у розмірі 9551,00грн. за рахунок позивача .

Повний текст рішення підписано 25.10.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.