Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12" вересня 2007 р.                                                           Справа №5/587-05

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А. судді Горбачова Л.П.,  Лащенко Л.Д.,

при секретарі Андросовій О.В.

за участю представників сторін:

позивач –представник Кендюшенко А.О. ( дов. від 01.06.07 р.)

1-          й відповідач  - не прибув

2-          й відповідач -  не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу  (вх. №1581 С/2-6 )  першого відповідача, Територіального управління Державної судової адміністрації Сумської області на рішення господарського суду Сумської області від 07.02.2007 р.  по справі № 5/587-05.

за позовом  – Відкритого акціонерного товариства «Сумиобленерго», м. Суми

до відповідачів –1. Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області

2. Головного управління Державного казначейства України в Сумській області

про стягнення 15835,17 грн.

встановила:

Позивач, ВАТ «Сумиобленерго», 10.11.05 р. звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з першого відповідача 4258 грн. 43 коп. вартості електричної енергії, несплаченої внаслідок надання суддям Конотопського міськрайонного суду пільг, передбачених ст. 44 Закону України «Про статус суддів», згідно з якою суддям надається 50% знижка плати за займане ними та членами їх сімей житло, комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична та теплова енергія, установка та користування індивідуальним домашнім телефоном).

Ухвалою суду від 05.12.2006 р. та ухвалою про виправлення описки від 07.02.2007 р. до участі у справі в якості другого відповідача було залучено Головне управління Державного казначейства України в Сумській області.

Заявою від 28.12.2006 р. позивач збільшив розмір позовних вимог і просив стягнути з першого відповідача вартість електричної енергії у сумі витрат на пільгове забезпечення суддів Кролевецького, Білопільського, Путивльського, Середино-Будського, Лебединського, Недригайлівського, Ямпільського, Тростянецького районних судів, Шосткінського та Конотопського міськрайонних судів, що складає з урахуванням початкової суми позову 15 835 грн. 17 коп.( а.с. 39-41 т.3).

Рішенням господарського суду Сумської області від 07.02.07 р. (суддя Соп*яненко О.Ю.)  позов задоволено. Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області на користь Відкритого акціонерного товариства «Сумиобленерго»15835,17 грн. боргу, 158,35 грн. витрат по держмиту та 118 грн. судових витрат.

Перший відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду  Сумської області від 07.02.2007 р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні вимог позивача до Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області відмовити, мотивуючи апеляційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 95, 130 Конституції України, Закону України "Про судоустрій в Україні", Закону України "Про статус суддів", Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", Указу Президента України №182/2003 від 03.03.2003 року, статей 216, 218, 224 Господарського кодексу України, статті 610 Цивільного кодексу України. Зокрема, заявник зазначає, що законами України про Державний бюджет України на 2004-2006 роки не передбачено відповідних бюджетних призначень Державній судовій адміністрації України (як головному розпоряднику бюджетних коштів), ці видатки не передбачені затвердженими Державною судовою адміністрацією України кошторисами на 2004-2006 роки і, відповідно, відповідач не може компенсувати комунальним підприємствам кошти за надані ними пільги суддям.

Крім того, апелянт зазначає, що питання стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області 12 324 грн. 17 коп. вартості електричної енергії, несплаченої внаслідок надання пільг суддям місцевих Кролевецького, Білопільського, Путивльського, Середино- Будського, Лебединського, Недригайлівського, Ямпільського, Тростянецького районних судів та Шосткинського міськрайонного суду розглядалося за позовом ВАТ „Сумиобленерго" в межах іншої господарської справи № 13/56-06.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить Харківський апеляційний господарський суд залишити в силі рішення господарського суду Сумської області від 07.02.07 р. по справі № 5/587-05, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому свої заперечення  на апеляційну скаргу позивач обґрунтовує нормами статті 44 Закону України «Про статус суддів», частиною 2 статі 120 та пунктом 10 частини 1 статті 126 Закону України «Про судоустрій України», пунктом 13 та  підпунктом 14 пункту 4 Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Указом Президента України № 182 від 03.03.03 р. та статтею 59 Закону України «Про Державний бюджет України на 2003 рік», статтею78 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік», статтею 79 Закону України  «Про Державний бюджет України на 2005 рік».

Перший та другий відповідачі у судове засідання не прибули, про причину неприбуття  не повідомили, тоді як були своєчасно повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

Заслухавши, з цього приводу, думку представника позивача про можливість розгляду даної справи за наявними матеріалами справи, колегія суддів розглядає справу у їх відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування  господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи судове рішення про задоволення позову по даній справі, господарський суд першої інстанції виходив з того, що згідно з пунктом 47 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. № 228, до кошторисів і планів асигнувань можуть вноситися зміни, зокрема, у разі необхідності перерозподілу видатків за економічної класифікацією та функціональною класифікацією за поданням головного розпорядника коштів. У разі внесення змін до кошторисів та планів асигнувань обов'язково складаються відповідні довідки, які затверджуються і виконуються у тому ж порядку, що й кошториси та плани асигнувань.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком господарського суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до п. п. З, 31 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 р., постачання електричної енергії населенню здійснюється на підставі договорів про користування електричною енергією, які укладаються між споживачами та енергопостачальною організацією. Споживач, який має право на встановлені   законодавством   пільги   з   оплати   спожитої  електричної  енергії, повідомляє у письмовій заяві енергопостачальника про своє право на пільгу з посиланням на відповідний законодавчий акт.

Статтею 44 Закону України «Про статут суддів»передбачено, що суддям надається 50% знижка плати за комунальні послуги (в тому числі електрична енергія).

Як видно з матеріалів справи, зокрема довідок про розмір нарахування, застосування пільг та оплати за використану електроенергію щодо кожного судді, договорів про користування електричною енергією , копій квитанцій (рахунків) про оплату, Актів про вартість спожитої електроенергії та розмір наданих пільг з оплати за електроенергію  суддям Кролевецького, Білопільського, Путивльського, Середино-Будського, Лебединського, Недригайлівського. Ямпільського. Тростянецького районних судів, Шосткінського та Конотопського міськрайонних судів надавалась  50-ти відсоткова пільга по оплаті спожитої електричної енергії протягом січня 2003 - вересня 2005 р.р. на загальну суму 15835,17 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, Державна судова адміністрація України, утворена Указом Президента України від 29 серпня 2002 р. № 780 "Про Державну судову адміністрацію України", є центральним органом виконавчої влади, що здійснює організаційне забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції, а також інших органів та установ судової системи (ст. 125 Закону України "Про судоустрій України"). Організаційне забезпечення діяльності судів відповідно до частини другої статті 119 Закону України "Про судоустрій України" становлять заходи фінансового, матеріально-технічного, кадрового, інформаційного та організаційно-технічного характеру, спрямовані на створення умов повного і незалежного здійснення правосуддя.

Згідно зі ст. 120 Закону України "Про судоустрій України" Державна судова адміністрація  України  здійснює  функції  головного  розпорядника  коштів  Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції. Територіальне управління державної судової адміністрації в Сумській області згідно, Положенню про Державну судову адміністрацію України, затвердженим Указом Президента України від 03.03.03 року № 182, Положенням про територіальне управління державної судової адміністрації, затверджене наказом ДСА України від 16.11.04 року №205/04 є територіальним органом Державної судової адміністрації України та їй підпорядковується, утримується за рахунок Державного бюджету України. Територіальне управління Державної судової адміністрації в Сумській області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та підзвітна ДСА України щодо витрачення фінансових і матеріальних ресурсів. Кошторис доходів та видатків територіального управління затверджує Голова ДСА України. Також, відповідно до ч. 1 ст. 121 Закону України "Про судоустрій України" суди загальної юрисдикції фінансуються на підставі кошторисів і помісячних розписів видатків, затверджених відповідно до вимог цього Закону, в межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Статтею 23 Бюджетного Кодексу України визначено, що будь –які бюджетні зобов*язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною другою статті 95 Конституції України будь –які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законом про Державний бюджет.

Відповідно до ст.130 Конституції України, ст.12О Закону України „Про судоустрій в Україні»від 07.02.2002 року фінансування органів судової влади здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Законом України «Про статус суддів»від 15.12.1992 року визначені гарантії незалежності суддів, серед яких заходи матеріального забезпечення відповідно до їх статусу, зокрема, відповідно до п.9 ст.44 Закону 50-відсоткова знижка плати за займане ними та членами їх сімей житло та комунальні послуги. Такі ж пільги зберігаються за ними і після виходу у відставку. Отже, пільги суддям є однією з гарантій незалежності суддів як представників судової влади в Україні, фінансування якої здійснюється виключно за рахунок Державного бюджету, надання пільг за рахунок інших джерел коштів, суперечитиме бюджетному законодавству і принципам фінансування органів державної влади. Статтею 22 Конституції України закріплено, що при прийнятті нових законів, або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік" пільги, компенсації і гарантії, на які згідно із законами мають право окремі працівники бюджетних установ, щодо плати за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну та теплову енергію) надавалися у разі, якщо грошові доходи цих працівників були меншими величини прожиткового мінімуму, встановленої для працездатних осіб.

Положення аналогічного змісту, які було закріплено частиною третьою статті 78 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", визнані неконституційними.

Статтею 42 Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік" встановлено, що пільги, компенсації і гарантії, на які згідно із законами України мають право окремі категорії працівників бюджетних установ, військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу надаються у разі, якщо зазначені працівники мають право на податкову соціальну пільгу. При цьому розмір наданих пільг у грошовому еквіваленті разом із грошовими доходами зазначених працівників не повинен перевищувати величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу.

Податкова соціальна пільга застосовується до доходу, нарахованого на користь платника податку протягом звітного податкового місяця як заробітна плата, якщо його розмір не перевищує суми, яка дорівнює сумі місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, помноженої на 1,4 та округленої до найближчих 10 гривень (стаття 6.5.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб").

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік" від 19.10.2004 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить 453 гривні.

Проте судді не перебувають у трудових відносинах з державною судовою адміністрацією. Оскільки відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про статус суддів" судді є посадовими особами судової влади, то згідно зі статтею 124 Конституції України та Законами України "Про статус суддів" та "Про судоустрій України" в трудових відносинах вони перебувають із судом, як органом судової влади, а Державна судова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади.

Крім того, відповідно до Законів України, якими був затверджений Державний бюджет України 2003-2005 років, згадані вище витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і побутове забезпечення здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ. Також відповідно до Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2003 року № 426, пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики, надаються шляхом відшкодування пільг за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ. В кошторисах на 2004 -2005 роки не виділені кошти на вищезазначені потреби суддів, так як вони не мають право на соціальну пільгу.

Отже, колегія суддів вважає, що надання суддям гарантій щодо 50-відсоткової знижки на плату за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном та плати за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну та теплову енергію) залежить, насамперед, від фінансових можливостей держави. При цьому видатки на фінансування таких гарантій мають визначатися законом про Державний бюджет України на певний рік.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 216 Господарського кодексу України, застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, згідно ч. 1 ст. 218 ГК України, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Як зазначено в ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 614 ЦК України).

Територіальне управління державної судової адміністрації УКраїни в Сумській області не було зв'язано господарськими зобов'язаннями з позивачем і порушень в його діях не було.

Як зазначено у ст. 51 Бюджетного Кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобов'язання, взяті фізичними та юридичними особами за коштами Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або ж з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов'язаннями. Витрати державного бюджету на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися.

У Законах України про Державний бюджет України на 2003 - 2005 роки не передбачено відповідних бюджетних призначень Державній судовій адміністрації України (як головному розпоряднику коштів) на здійснення виплат вартості наданих суддям комунальних послуг.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Як свідчать матеріали справи, другий відповідач надав пояснення по справі, згідно якого просить суд звільнити Головне управління Державного казначейства України у Сумській області від участі у справі в якості відповідача, оскільки як орган державної виконавчої влади під час казначейського обслуговування Державного бюджету України воно здійснює розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів та здійснює платежі з бюджету за дорученням відповідного розпорядника бюджетних коштів і не наділений повноваженнями щодо здійснення витрат на пільгове забезпечення суддів.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, не було зв*язано господарським зобов*язанням з поивачем, та не має права здійснювати платежі з бюджету без наявності відповідного бюджетного призначення, через що не може бути відповідним відповідачем по даній справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що задоволення позовних вимог  ВАТ «Сумиобленерго»до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про стягнення 15835,17 грн. боргу є безпідставним та необгрунтованим.

Оцінивши доводи, викладені першим відповідачем в апеляційній скарзі, виходячи з відсутності правових підстав у господарського суду для задоволення позовних вимог позивач, колегія суддів не може погодитись з рішенням господарського суду Сумської області від 07.02.07 р. тому вважає, що апеляційна скарга першого відповідача підлягає задоволенню, а відтак, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до переконливого висновку про прийняття нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 15835,17 грн. боргу, встановленого рішенням господарського суду Сумської області від 07.02.07 р. по даній справі  відсутні.

Питання про судові витрати повинно бути вирішено в порядку ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98,101, п.2 ч.1 ст.103, п.4 ч.1 ст.104,ст.105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

постановила:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області задовольнити.

Рішення  господарського суду Сумської області від 07.02.2007 року по справі 5/587-05 скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

В позові відмовити повністю.

Стягнути з ВАТ «Сумиобленерго»на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області  181,18 грн. ( сто вісімдесят одна грн..18 коп.) витрат  державного мита, сплаченого за апеляційними скаргами та касаційною скаргою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Сумській області.

Господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя                                                                    Істоміна О.А.

Судді                                                                    Горбачова Л.П.

Лащенко Л.Д.