СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.07                                                                                 Справа № 13/651

За позовом державного підприємства «Укренерговугілля»в особі Луганської філії м. Луганськ

до державного підприємства «шахта «Перевальська»м. Перервальськ

про стягнення 17170629 грн. 56 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Словенко В.О. дов. № 15 від 21.09.2007 р.

Від відповідача
Бут В.О. дов. № 01-1 від 02.01.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача на свою користь суми боргу за спожиту активну електричну енергію в розмірі 16 702 953 грн. 99 коп., боргу за спожиту реактивну електроенергію в сумі 467675 грн. 57 коп. за договором на поставку електроенергії № 11/19-01-04, що утворився станом на 25 вересня 2007 року.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 12 жовтня 2007 року № 01-662 підтвердив наявність боргу в загальній сумі 17170629 грн. 56 коп., але заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що в зв’язку з тим, що підприємство знаходиться в реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», то відповідно до ч. 6 п. 7 ст. 3 зазначеного закону підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи по примусовому виконанню рішень, позов підлягає поверненню без розгляду.

З’ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам  сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного між сторонами по справі договору № 11/19-01-04 від 14 листопада 2003 р. позивач здійснював поставку відповідачу електричної енергії. В наслідок неповної та несвоєчасної оплати станом на 25 вересня 2007 року утворилося заборгованість за спожиту активну електричну енергію в розмірі 16 702 953 грн. 99 коп., за спожиту реактивну електроенергію в сумі 467675 грн. 57 коп.

Відповідач наявність зазначеної заборгованості за спожиту активну та реактивну електричну енергію визнає.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Доводи відповідача щодо неможливості задоволення позову в зв’язку з знаходженням відповідача в реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», судом відхиляються з огляду на те, що положення цього закону не звільняють відповідача від обов’язку виконання зобов’язань, а лише зупиняють їх примусове виконання.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З врахуванням викладеного, підтвердження позовних вимог матеріалами справи, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –25 500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства «шахта «Перевальська »м. Перевальськ, Луганська область, вул.. Технічна 1 ідентифікаційний код 26497452 на користь державного підприємства «Укренерговугілля»в особі Луганської філії м. Луганськ, вул.. Фрунзе 136»з»ідентифікаційний код 26447684:

заборгованість за активну електричну енергію в розмірі 16 702 953 грн. 99 коп. на поточний рахунок з спеціальним режимом використання  № 00 в філії ЛОУ ВАТ «Державний ощадний банк України»МФО 304665 ідентифікаційний код 26447684

заборгованість за спожиту реактивну електроенергію в сумі 467 675 грн. 57 коп.,  державне мито у сумі –25 500 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. на поточний рахунок № 0 в Луганської філії АБ «Укркоммунбанк»МФО 304988 ідентифікаційний код 26447684

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

22 жовтня 2007 року.