ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 жовтня 2007 р.
№ 14/72/07

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
Кочерової Н.О.

суддів:
Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянувши
касаційну скаргу
Управління державного казначейства у м. Миколаєві

на постанову
від 31.07.2007
Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 14/72/07
господарського суду Одеської області

за позовом
Управління державного казначейства у м. Миколаєві

до
Відкритого акціонерного товариства "Миколаївська ТЕЦ"

про
стягнення 15 205,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана Управлінням державного казначейства у м. Миколаєві касаційна скарга від 21.08.2007 № 06-0410/805 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Згідно з положеннями частини 2 статті 1115 та частин 1, 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 4 статті 111 згаданого Кодексу касаційна скарга (подання) за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Тобто, в касаційній скарзі має чітко викладатись зміст такого порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та з зазначенням конкретних статей та пунктів.

Проте, в порушення наведених процесуальних вимог, зі змісту касаційної скарги казначейства не вбачається які саме норми матеріального та процесуального права були порушені апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної постанови, в чому полягає таке порушення та як воно вплинуло на правильність вирішення спору по суті, натомість зміст касаційної скарги зводиться до оцінки укладеного між сторонами договору на постачання енергії в гарячій воді № 2762 від 29.12.2003.

Таким чином, скарга не дає підстав для перевірки постанови у справі в касаційному порядку та підлягає поверненню на підставі пункту 6 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 6 частини 1 статті 1113, статтями 1115, 1117  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління державного казначейства у м. Миколаєві на постанову від 31.07.2007 Одеського апеляційного господарського суду у справі № 14/72/07 повернути скаржнику.

Головуючий                                                                            Н.Кочерова

Судді:                                                                                      В.Рибак

М.Черкащенко