ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" листопада 2007 р.
Справа  № 26/281-07-6161

За  позовом  :  приватного підприємства „Малсі”;

до відповідача : Державного підприємства дослідного господарства „Богунівська еліта”

Селекційно –генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН

про стягнення   33 800  грн.

Суддя   Никифорчук  М. І.

за  участю  представників  сторін :

від  позивача  :  Барган Н.М., Громадський О.В.  за довіреністю;

від  відповідача  :  Погребняк М.М. за довіреністю;

Суть спору :  стягнення 81, 250 тон кукурудзи –заборгованості за договором купівлі - продажу  № 087 від 21 жовтня 2005 р.,  неустойки   у  вигляді   штрафу   в   сумі 7800 грн.  за   прострочення  виконання  зобов’язання  по вказаному договору та судових  витрат.

Представники  позивача  вимоги  підтримують.

Представник відповідача  вимоги  не  визнає повністю, надав  відзив на позов  у якому, зокрема   зазначають,  що  ними  не  виконані  договірні  зобов’язання  по поставці  позивачеві  вказаного  у договорі   товару  у зв’язку  з  наявними  у весняно –літній період   2005 року несприятливими  погодними  умовами, що призвело  до значного  зниження урожаю зернових,  що  стало   причиною  невиконання ряду договорів  укладених  підприємством.

Розглянувши матеріали справи,  вислухавши представників сторін,  господарський суд, -

у с т а н о в и в:

Приватним  підприємством  «Малсі»( далі – позивач)  заявлена вимога  до Державного підприємства дослідного господарства „Богунівська еліта”  Селекційно –генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН ( далі –відповідач)   про  стягнення 81, 250 тон кукурудзи –заборгованості за договором купівлі - продажу                 № 087 від 21 жовтня 2005 р.,  неустойки   у  вигляді   штрафу   в   сумі 7800 грн.  за   прострочення  виконання  зобов’язання  по вказаному договору  посилаючись на наступне.

21 жовтня 2005 року  між сторонами по справі  було укладено Договір купівлі-продажу сільськогосподарської   продукції  № 087.

Згідно із ст. 655 ЦК України, за договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає  або зобов’язується  передати майно (товар) у власність  другій  стороні  (покупцеві),   а  покупець  приймає  або зобов’язується  прийняти майно (товар)  і  сплатити  за  нього певну грошову суму. Відповідно до  умов  вказаного  відповідач зобов'язався  передати позивачу кукурудзу, врожаю 2005 року у кількості 100 (сто) тон, а позивач зобов'язався  сплатити товар.

Загальна  сума договору складає  24000 грн. у т.ч.  ПДВ 20%. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі та згідно платіжних  доручень №№ 775 та 776 від             07 листопада 2005 р. та   08 листопада 2005 р. відповідно, сплатив  товар у розмірі 100% його вартості.

Відповідно до п.3.4 договору, відповідач зобов'язався здійснити постачання до              31 грудня   2005 року. Але Відповідач здійснив постачання часткове, кукурудзи в кількості 18,750 тонн на суму 6000 грн., згідно накладній  № 82 від 17 травня 2006 р.

Факт отримання відповідачем вказаного товару підтверджується печаткою відповідача у вказаній накладній.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За змістом ст. 193 ГК України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Статтею 530 ЦК України передбачено,   якщо   у   зобов'язанні   встановлений   строк   (термін)   його виконання, то  воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже  відповідач  зобов’язаний  досі здійснити постачання 81,250 тон кукурудзи, а позивач просить стягнути з відповідача цю кукурудзу.

Згідно вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання  є його невиконання або виконання з порушенням  умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Заперечуючи  проти  вимог  позивача, відповідач надав відзив у якому зазначає, що ним  не  виконані  договірні  зобов’язання  по поставці  позивачеві  вказаного   товару  у зв’язку  з  наявною у весняно –літній період   2005 року несприятливих  погодних  умов, що призвело  до значного  зниження урожаю зернових, що  і стало      причиною  невиконання   ряду   договорів  укладених  підприємством, у тому   числі  і  з  позивачем про що свідчить слідуюче.

В  обґрунтування  своїх  заперечень, під час розгляду справи,  відповідачем надана   довідка   гідрометереологічного  центру  Чорного  та  Азовських морів  №   22/17А  від   24.02.06 р., згідно якої,    у весняно - літний  період  2005  року   спостерігались  несприятливі   погодні  умови  для   розвитку   росту   та формуванню  урожаю сільськогосподарських  культур  на землях ДПДГ «Богунівська еліта»Іванівського району Одеської  області.  На   протязі   цього періоду  спостерігався  значний недобір опадів, що привело до ґрунтової засухи.  Вказані  несприятливі  умови   весняно –літнього  періоду  2005  року    могли привести до значного зниження урожаю  озимої пшениці, ярого ячменю, кукурудзи та соняшника  на  землях   ДПДГ  «Богунівська еліта».

Крім того,  відповідачем  також  наданий  висновок  торгово –промислової  палати України № 1549/05-4 від 15 червня 2007 року, згідно якого  торгово –промислова   палата України   розглянувши  запит ДП ДГ "Богунівська еліта" (с. Богунове Іванівського району Одеської області) щодо визнання форс-мажорними обставинами погодні умови, які спричинили пошкодження і загибель сільськогосподарських культур у 2007 році,  у якому зазначено наступне.

За даними гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів у березні 2007 року  на  території  Іванівського  району  переважала  надзвичайно  тепла  погода.

Суховійні явища значно погіршили стан цих культур. Внаслідок високих денних температур  та  ґрунтової  посухи  відбулось  передчасне пожовтіння та засихання листя рослин та стебел. Несприятливі погодні  умови  можуть  привести  до   значного зниження або втрати урожаю озимих та  ярих   сільськогосподарських культур у ДП ДГ "Богунівська еліта" в 2007 році ( довідка  гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 06.06.2007 № 94/17А).

Внаслідок  стихійного  лиха 2007 року на площах ДП ДГ "Богунівська еліта" на 04.06.2007 були  пошкоджені  і  загинули : озима  пшениця - 161,2 га,  ярий ячмінь -                      210 га (Протокол №17 від 07.06.2007 комісії ТЕБ та НС; Акт від 04.06.2007, затверджений Іванівським районним  управлінням  агропромислового  розвитку  райдержадміністрації). На підставі   викладеного   Торгово –промислова палата України  підтверджує,  що   вищевказані несприятливі  погодні  умови,  що спричинили пошкодження і загибель сільськогосподарських   культур  на   площах  ДП ДГ  "Богунівська еліта"  станом на 04.06.2007, є форс-мажорними обставинами, відповідно до підпункту „г" підпункту 18.2.1 п.18.2 статті 18 Закону  України  від 21.12.2000 р. "Про порядок погашення зобов'язань платників  податків  перед  бюджетами та державними  цільовими 30.11.2006 №398-У "Про внесення змін  до  деяких  законодавчих  актів  України  з  питань  оподаткування”.

Аналізуючи  надані  сторонами докази, суд  прийшов до наступного висновку.

Згідно  вимог  статті  33 ГПК України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини  на  які  вона  посилається  як  на  підставу  своїх вимог  та  заперечень.

З матеріалів справи  випливає наступне.

21 жовтня 2005 року між сторонами  по  справі  був укладений  договору  купівлі - продажу  № 087.

Згідно п.п.1.1, 1.2 продавець ( відповідач по справі)   передає у власність  покупцю (позивачу  по справі)  товар ( кукурудза), а  покупець приймає та сплачує  товар,  вид, кількість,   якість, ціна  та вартість якого  визначена  на  підставі  специфікацій, які є невід’ємною частиною  цього договору.

Згідно  п.1.3 договору  загальна  вартість  договору  складає 32 000 грн.

Відповідно до  специфікації № 1, що є додатком до договору,  сторони визначили кількість кукурудзи –100 тон за ціною 320 грн. за тону. ( тобто на  суму договору)

По накладній  № 82 від 17 травня  2006 р.  відповідачем отримано від позивача кукурудзи у кількості  18750 кг.  за ціною 2,66 грн за кг. на суму 5000 грн. + ПДВ 1000 грн., всього на суму 6000 грн.  Факт отримання  кукурудзи  підтверджується  печаткою відповідача  у  вказаній  накладній. Отже  залишок непоставленої кукурудзи складає                 81250 кг.

Пунктом 2.1  договору передбачено,  що  покупець здійснює  передоплату  в розмірі 13 000 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок „Продавця” або до каси Продавця, на підставі  касових  документів, а  інші  19 000 грн. протягом 10 банківських днів після   зарахування повної  кількості  товару, заліковою  вагою, по зазначеній покупцем адресі.

Згідно реєстру  платіжних  документів по рахунку  фірми „Малсі”  ДПДГ „Богунівська еліта” було  сплачено  платіжними документами №№ 775 та 776 від 07 листопада 2005 р. та  08 листопада 2005 р. відповідно 13000 грн.  та 19 000 грн., всього на загальну суму 32000 грн., тобто на суму договору.

Виходячи  із  розміру  поставленого товару ( кукурудзи), по вказаній накладній,   залишок недопоставленого  товару   і  складає  суму  позову.

Дотеперішнього часу відповідачем  залишок товару не  поставлений, що  свідчить  про порушення з його боку вимог ст. ст. 525 та 526 ЦК України,  якими передбачено що зобов’язання повинні виконуватись належним чином та  забороняється одностороння  відмова від  виконання  зобов’язань.

Пунктом 5.4 договору  передбачено, що  продавець  у  випадку  повної або часткової  не поставки товару в зазначені строки, тобто до 31 грудня 2005 р.  відшкодовує покупцю  штраф  в розмірі 30% від суми непоставленого  товару, що складає 7800 грн.  виходячи з такого розрахунку : 81,250  тони -  залишок  недопоставленого товару  х 320 грн. –вартість однієї  тони товару  х 30 % - розмір штрафу = 7800 грн.

Проаналізувавши   викладені докази та обставини, суд вважає,  що  вимоги  позивача  є обґрунтованими  та  підлягаючими задоволенню у повному обсягу.

Разом з цим,  суд  звертає увагу позивача на юридичну  неправильність  посилання у позові на п.6.2 договору, згідно якого, як зазначено позивачем,   у випадку  не  виконання  умов  договору по кількості, терміну поставки, продавець зобов’язаний  у термін 2 банківських  днів по закінчення строку  поставки  сплатити покупцю  штраф  в розмірі 30% від суми недопоставленого товару, а також  документальні  підтвердження  збитків покупця,  пов’язані з не поставкою товару.

З договору  випливає, що пунктом 6.2 договору  передбачено, що сторона, для  якої   утворилась неможливість виконання  зобов’язань  по Договору, повинна негайно повідомляти  іншу сторону  про  настання  або  припинення зобов’язань, що перешкоджають виконання зобов’язань.

На час  розгляду справи  позивачем надані уточнення до позову, згідно яких штраф в розмірі 30% передбачений п.5.4 договору   на випадок  повної або частково  не поставки товару в зазначені строки, тобто до 31 грудня 2005 р. та при цьому відповідач відшкодовує позивачеві штраф в розмірі 30% від суми непоставленого  товару.

Суд звертає увагу позивача на  не неправильність зазначення у  цьому пункті договору терміну відшкодування  штрафу, оскільки  згідно  змісту п.4 ст. 611 ЦК України  неустойка (штраф, пеня)  не відшкодовується,  а сплачується  у випадку порушення зобов’язання.

Відносно заперечень відповідача  суд  вважає  необхідним зазначити  наступне.

Не  оспорюючи  наявність  вказаного  позивачем зобов’язання щодо поставки  насіння соняшника у вказаному вище розмірі відповідач  зазначає,  що вказане  зобов’язання ним не виконано  у зв’язку  з наявними у вказаний вище весняно - літний період 2005 року несприятливих погодних умов, що зумовили   значне  зниження  урожаю озимої  пшениці, ярого  ячменю, кукурудзи  та  соняшника та які  спричинили    пошкодження  і  загибель сільськогосподарських   культур  на   площах  ДП ДГ  "Богунівська еліта".

Зі   вказаного  вище висновку  торгово –промислової  палати України  випливає, що на землях  відповідача   в 2007 р. мали місце   такі несприятливі  погодні  умови,  що  стали  причиною  загибелі  сільськогосподарських культур.

Як  пояснив відповідач    у  судовому  засіданні,   у  зв’язку  зі   вказаними   обставинами він  неспроможний і дотеперішнього  часу  виконати умови вказаного договору, оскільки насіння  соняшника  у  нього  фізично відсутнє.

Згідно  ст. 43 ГПК України, господарський   суд   оцінює   докази   за  своїм  внутрішнім  переконанням, що  ґрунтується  на  всебічному,  повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в  їх  сукупності,   керуючись   законом.

Оцінюючі  надані  відповідачем   вказані довідку  гідрометеорологічного  центру   Чорного та Азовського морів  та  висновок  торгово –промислової  палати України, суд вважає, що ці  письмові  докази не є  тими доказами,  які  доводять   неможливість  виконання  відповідачем   умов  вказаного   договору  по  незалежним  від  нього  причинам, оскільки  вказані у висновку обставини мали місце  у весняно - літній період 2005 року, а договір між сторонами  укладений  восени  2005 року. Отже  суд  вважає, що  вказаний  висновок  не може бути  прийнятий судом до уваги  як доказ  неспроможності  виконання  відповідача  умов договору  та бути підставою для звільнення відповідача  від відповідальності  щодо  виконання умов  вказаного договору.

Враховуючи викладене і, керуючись статями 44, 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

в и р і ш и в :

Позов –задовольнити.

Стягнути з  Державного підприємства дослідного господарства „Богунівська еліта” Селекційно –генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН  (67252,  Одеська область,  Іванівський район, с. Богунове,                       р/р в „Райффайзен банк Аваль” в м.Києві, МФО 380805, ) на користь  приватного підприємства „Малсі” ( 65088, м. Одеса, Люстдорфська  дорога,  92/94;  р/р  3550 у філії  ВАТ „Укрексімбанк”  МФО  328618, ) :  81,250  тони  кукурудзи -  залишок  недопоставленого товару,  штраф   в розмірі 7800 (сім тисяч вісімсот) грн., державне мито в сумі 338 (триста тридцять вісім) грн. та  витрати  на  інформаційно –технічне забезпечення судового процесу  в сумі      118 (сто вісімнадцять) грн.

Суддя                                                                                       Никифорчук М.І.