ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.11.07 р.                                                                               Справа № 9/268

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел”, м. Горлівка

до відповідача  Приватного підприємства „Катя”, м. Донецьк

про стягнення 2 084 грн.70 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Вітел”, м. Горлівка, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства „Катя”, м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 2084 грн.70 коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 1 042грн.35коп. та штрафу в розмірі 1 042грн.35коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №2212 від 01.10.2005р., видаткову накладну №3859 від 18.04.2007р.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами господарського суду від 17.09.2007р., 09.10.2007р., 25.10.2007р., 13.11.2007р., заявлені вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, в судове засідання не з’явився, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними материалами.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-15/3013 від 28.09.2007р. Приватне підприємство „Катя”, м.Донецьк станом на 27.09.2007р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

01.10.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Вітел” та Приватним підприємством „Катя” був укладений договір постачання товару №2212, відповідно до якого постачальник (позивач) зобов`язується передавати у власність покупця (відповідача) протягом всього строку дії даного договору продукти харчування у кількості, асортименті та за цінами, згідно накладних на кожну партію товару, які мають силу додаткових угод про істотні умови даного договору з моменту підписання накладних представником покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити за нього грошову суму, зазначену у накладній на кожну партію товару(п.1.1 договору).

На виконання умов договору позивач здійснив на адресу відповідача поставку товару, що підтверджується видатковою накладною №3859 від 18.04.2007р. на загальну суму 2 042грн.35коп., копія якої наявна в матеріалах справи.

За твердженням позивача, факт отримання відповідачем поставленого товару підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача на накладній №3859 у графі „отримав”.

Згідно до ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний сплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.4.3 договору, перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника здійснюється протягом 7 календарних днів з моменту отримання товару.

Позивач зазначає, що відповідачем була здійснена часткова оплата товару на суму 1 000грн.00коп.

Таким чином, за твердженням позивача, станом на 01.08.2007р. заборгованість відповідача становить 1 042грн.35коп.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи позивач зобов`язання перед відповідачем виконав належним чином, здійснивши поставку товару. Відповідач свої зобов`язання виконав не в повному обсязі, у зв`язку з чим з його боку виникла заборгованість в розмірі 1 042грн.35коп.

Ухвалами від 09.10.2007р., 25.10.2007р., 13.11.2007р. господарський суд зобов`язав відповідача надати письмові пояснення з приводу наявності підпису на накладній №3859 від 18.04.2007р., довіреності б/н від 31.12.2006р., договорі №2212 від 01.10.2005р.

Однак вимоги суду не були виконані, відповідні пояснення не надані, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений товар, суд робить висновок, що заборгованості в розмірі 1 042грн.35коп. не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що факт отримання відповідачем товару підтверджено матеріалами справи, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу за договором постачання №2212 від 01.10.2005р. в розмірі 1042грн.35коп. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За приписом ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що за прострочення виконання платежу більше 20 днів покупець сплачує штраф в розмірі 100% від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання по оплаті боргу.

Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним не визнаний.

На підставі зазначеного, позивач просить стягнути з відповідача суму штрафу в розмірі 1 042грн.35коп.

З огляду на викладене, враховуючи наявність основної заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу в розмірі 1042грн.35коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.525, 526, 549, 610, 611, 692 Цивільного кодексу України, ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел”, м. Горлівка до відповідача, Приватного підприємства „Катя”, м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 2084 грн.70 коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 1042грн.35коп. та штрафу в розмірі 1 042грн.35коп. – задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства „Катя” (за адресою: вул.Шутова, 28а, м.Донецьк, 83064, р/р 6910 у ДОФ АКБ УСБ м.Донецьк, МФО 334011, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел” (за адресою: вул.Озерянівська, 4, м.Горлівка, Донецька область, 84601, р/р 1355 в Микитівській філії АКБ „Національний кредит” м.Горлівки, МФО 335797, ) суму основного боргу в розмірі 1 042грн.35коп. та штраф в розмірі 1 042грн.35коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 19.11.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя                                                                         Марченко О.А.