ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р.

№ 15/78(8/257/16)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги

ТОВ “Кронпак”

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду від 19.09.2007

у справі

господарського суду Чернігівської
області

за позовом

ТОВ “Кронпак”

до

СПД ОСОБА_1.

про

визнання недійсним договору,

в судовому засіданні взяли участь
представники:

позивача: не
з'явились,

відповідача: не
з'явились,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 22.06.07
господарського суду Чернігівської області в позові про визнання недійсним
договору № 01-2003 від 11.08.2003 на підставі ст. 232 ЦК України відмовлено.

Постановою від 19.09.07 Київського
апеляційного господарського суду вказане вище рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
ТОВ “Кронпак” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, прийняти
нове рішення, яким договір визнати недійсним.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду  справи в касаційній
інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового
акту знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Як було встановлено господарськими
судами, які приймали рішення у даній справі, відповідно до умов договору №
01-2003 на створення (передачу) проектно-технічної документації від 11 серпня 2003р.,
укладеного між сторонами у справі, відповідач взяв на себе зобов'язання
розробити проектну документацію “Цех літографічної печаті та лакування сталевих
листів в м.Славутичі на базі РБУ” (Архітектурна частина проекту), а позивач
-прийняти та оплатити виконані роботи в сумі 89741 грн.

В обгрунтування заявлених вимог
позивач послався на те, що оспорюваний ним договір укладений внаслідок
зловмисної згоди представників обох сторін. Зловмисність угоди, на думку
позивача, підтверджується тим, що даний договір не обліковується на
бухгалтерському обліку, акти приймання-здачі виконаних робіт не складалися.

Судами з'ясовано, що спірний
договір зі сторони позивача було підписано директором ОСОБА_2, який згідно з
протоколом № 1 зборів засновників від 20.03.2001 був генеральним директором ТОВ
“Кронпак”.

З врахуванням того, що п. 8.21.5
статуту ТОВ “Кронпак” генеральному директору товариства надано право укладати
від імені товариства договори та інші правочини, суди дійшли обгрунтованого
висновку, що договір № 01-2003 підписано директором в межах наданих йому
повноважень.

Зі сторони відповідача спірний
договір підписано ОСОБА_1 який є суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною
особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця
Серії НОМЕР_1.

30.09.03р. представниками сторін
підписані акти здачі приймання проектно -технічної продукції по договору №
01-2003.

Судами також встановлено, що
постановою слідчого прокуратури м. Славутич від 21.02.2006 відмовлено в порушенні
кримінальної справи щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_1. з приводу укладення ними договору №
01-2003 від 11.08.2003 на розробку проектної документації для ТОВ “Кронпак” та
підписання актів виконаних робіт до цих договорів за ознаками злочинів,
передбачених ч. 2 ст. 366, ст. 15, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України,
що свідчить про відсутність зловмисної угоди сторін при укладенні спірного
договору.

Рішенням господарського суду
Київської області від 30.10.2006 у справі № 150/17-05 за позовом СПД ОСОБА_1.
до ТОВ “Кронпак” про стягнення 68241 грн. за договором № 01-2003 від 11.08.2003
(рішення набрало законної сили), яким в позові відмовлено, встановлено, що факт
створення проектної документації згідно з договором № 01-2003 від 30.09.03 СПД
ОСОБА_1 не доведено.

Крім того, в рішенні вказано, що зі
змісту договору на створення (передачу) проектно-технічної документації №
126-2002 від 11.06.02р., укладеного між ТОВ „Проектний інститут
„Архпроект" та ТОВ „Кронпак", та договору № 01-2003 на створення
(передачу) проектно-технічної документації від 30.09.03р., укладеного між СПД
ОСОБА_1 та ТОВ „Кронпак", вбачається, що зазначені договори укладені на
розробку однієї і тієї ж проектної документації -“Цех літографічного друку і
лакування сталевих листів в м. Славутич на базі РСУ”. ОСОБА_1 не надано суду
будь - яких доказів про те, що предметом договору №01-2003 від 30.09.03р. було
саме: „прибудова до прохідної" а не прохідна; „мансардний поверх
АБК-котеджу", а не „АБК-котедж"; „реконструкція складу", а не
„матеріальний склад", як це зазначено в актах здачі приймання від
30.09.03р. Одностороння зміна назви зазначених проектних робіт не відповідає
предмету договору № 01-2003 від 30.09.03.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій на підставі
встановлених фактичних обставин справи дійшли обгрунтованого висновку про
відсутність зловмисної домовленості сторін при укладенні спірного договору.

В той же час, суди припустились
помилки в частині застосування до спірних правовідносин положень ЦК УРСР,
оскільки, і про це наголошувалось в постанові Вищого господарського суду
України від 10.01.07,  договір в частині
розрахунків є безстроковим, встановлені ним права і обов'язки сторін продовжували
існувати і після набрання чинності ЦК України.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято з
дотриманням норм матеріального  та  процесуального права і підстави для їх
скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий  господарський  суд
України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 19.09.2007 Київського
апеляційного господарського суду у справі № (8/257/16) 15/78 залишити без змін.

Головуючий
Божок В.С.

Судді
Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.