ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.11.07 р.                                                                               Справа № 15/159

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом закритого акціонерного товариства Страхова компанія “ВУСО” м. Донецьк ()

до відповідача  товариства з обмеженою відповідальністю “КарлМар і К” м. Донецьк ()

про стягнення 1030,73 грн.

третя особа-1 без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Пліско Ігор Дмитрович м. Донецьк

третя особа-2 без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача Григор’єв Сергій Володимирович м. Донецьк

третя особа-3 без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача товариство з обмеженою відповідальністю “Гратиум” м. Донецьк

третя особа-4 без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача СК страхова група “ТАС”

за участю представників сторін:

від позивача: Позєєва Н.Г. за довіреністю № 543/06 від 26.10.2006 р.

від відповідача: не з’явився

від третьої особи-1: не з’явився

від третьої особи-2: не з’явився

від третьої особи-3: не з’явився

від третьої особи-4: не з’явився

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява закритого акціонерного товариства Страхова компанія “ВУСО” до товариства з обмеженою відповідальністю “КарлМар і К” м. Донецьк  про стягнення 1030,73 грн.

Ухвалою суду від 11.05.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 15/159.

Ухвалою від 21.06.2007 року суд зупинив провадження у справі та призначив судову автотехнічну експертизу, проведення експертизи доручив Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз до суду надійшов висновок судової автотехнічної експертизи № 3240/18.

Ухвалою суду від 30.10.2007 р. провадження по справі № 15/159 було поновлено та призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.11.2007 р.

У порушення ухвал суду 11.05.2007 р., 06.06.2007 р., 21.06.2007 р., 30.10.2007 р., 07.11.2007 р. відповідач та треті особи у судові засідання 06.06.2007 р., 21.06.2007 р., 07.11.2007 р., 13.11.2007 р. не з’явилися, витребувані документи до суду не представили.

Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення відповідача та третіх осіб про місце, дату та час проведення судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо  відзив на позов та витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зважаючи на достатність представлених позивачем документів, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні від представника позивача було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті  81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, господарський суд –

ВСТАНОВИВ:

17.11.2006 р. у м. Донецьку по вул. Артема сталося зіткнення автомобілю марки OPEL, державний реєстраційний номер 68132ЕВ, який належить ТОВ „Гратиум” на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія ЯНВ № 109348, виданий МРЕВ-1 м. Донецька від 08.01.2002 р., під керуванням Григор’єва Сергія Володимировича та автомобілю марки ГАЗ-3110, державний  реєстраційний номер 09358ЕН, який належить відповідачу, під керуванням Пліска Ігоря Дмитровича.

Позивач у позовних вимогах посилається на те, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася по вині водія автомобілю марки ГАЗ-3110, державний  реєстраційний номер 09358ЕН, що підтверджується довідкою про обставини ДТП від 29.12.2006 р., виданою ВОДТП при УДАІ УМВС України в Донецькій області; протоколом № 215251 про адміністративне правопорушення; протоколом огляду місця ДТП від 17.12.2006 р.; поясненнями учасників ДТП про обставини скоєння ДТП; постановою Ленінського районного суду м. Донецька від 23.01.2007 р., копії яких додані до матеріалів справи.

Враховуючи, що для повного та об’єктивного розгляду справи були необхідні спеціальні знання та технічні дослідження в галузі автотехнічної справи, суд керуючись статтею 41 Господарського процесуального кодексу призначив судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручив Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку  № 3240/18 від 08.09.2007 р. автотехнічної експертизи встановлено, що водій автомобілю марки OPEL, державний реєстраційний номер 68132ЕВ, Григор’єв Сергій Володимирович не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем відповідача, який виконував маневр лівого повороту, при умові якщо автомобіль марки OPEL, державний реєстраційний номер 68132ЕВ в момент виникнення небезпеки для руху знаходився від автомобілю відповідача на відстані менш ніж 23 метра.

Так, згідно письмових пояснень Григор’єва Сергія Володимировича від 17.12.2006 р. вбачається, що у момент виникнення небезпеки для руху він знаходився від автомобілю відповідача на відстані приблизно  3-4 метрів.

Згідно вищевказаного експертного висновку встановлено, що водію автомобілю марки ГАЗ-3110, державний  реєстраційний номер 09358ЕН, Пліску Ігорю Дмитровичу заборонялося виконувати маневр лівого повороту у ситуації, коли на проїжджій частині нанесені лінії горизонтальної розмітки.

В даній дорожній ситуації технічна можливість попередити зіткнення для водія автомобілю марки ГАЗ-3110, державний  реєстраційний номер 09358ЕН, Пліска Ігоря Дмитровича визначалася належним виконанням їм п. 10.1 та вимог дорожньої розмітки 1.3 Розділу 34 Правил дорожнього руху.

Однак, фактично його дії не відповідали вимогам п. 10.1 та вимогам дорожньої розмітки 1.3 Розділу 34 Правил дорожнього руху, що явилося необхідною умовою виникнення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та знаходилось у причинному зв’язку з наслідками, що сталися.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта є належним доказом при вирішенні господарського спору.

Згідно статті 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевказаний висновок експерта та інші матеріали справи, суд дійшов висновку, що зіткнення двох транспортних засобів сталося саме з вини водія автомобілю марки ГАЗ-3110, державний  реєстраційний номер 09358ЕН, який належав відповідачу.

09.12.2006 р. між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю „Гратиум” було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 27751-02-02.

Так, страховим випадком, згідно цього договору, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника – товариства з обмеженою відповідальністю „Гратиум”.

Розмір страхового відшкодування визначається страховиком - закритим акціонерним товариством страхова компанія “ВУСО” виходячи із суми, заподіяного в результаті настання страхового випадку, матеріальної шкоди, але не більше розміру страхової суми. Підставою ж для виплати страхового відшкодування згідно цього договору є висновок спеціаліста - автотоварознавця.

Відповідно до висновку про оцінку розміру збитків № 04-19/12 від 19.12.2006 р. вартість матеріальної шкоди складає 6328,27 грн., про що було складено акт № 29-02 від 12.01.2007 р.

Так, відповідно до статті 25 Закону України „Про страхування” на підставі заяви страхувальника, вищевказаного страхового акту була здійснена виплата позивачем страхового відшкодування на вказану суму страхувальнику - товариству з обмеженою відповідальністю „Гратиум” згідно платіжного доручення № 211 від 15.01.2007 р., копія якого знаходиться у матеріалах справи.

На підставі статті 27 Закону України „Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Згідно статей 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Між відповідачем та Донецькою дирекцією СГ „ТАС” було укладено договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо відповідальності за шкоду, спричинену внаслідок експлуатації автомобіля ГАЗ-3110, державний  реєстраційний номер 09358ЕН.

Відповідно до п. 22.1 цього договору, а також статті 22 Закону України „Про обов’язкове соціальне страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров’ю, майну третьої особи.

Тому,  СГ „ТАС” було перераховано на банківські реквізити позивача частину завданої матеріальної шкоди у сумі 5297,54 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку за 20.04.2007 р., копія якої знаходиться у матеріалах справи.

Згідно статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов’язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою  (страховим відшкодуванням).

Таким чином, позивачем було заявлено до стягнення суму матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 1030,73 грн., яка є різницею між фактичним розміром матеріальної шкоди (6328,27 грн.) та фактичним відшкодуванням (5297,54 грн.).

Відповідач під час судового провадження у даній справі сплатив 200,00 грн., що підтверджується копією банківської виписки  від 18.09.2007 р., яка додана до матеріалів справи.

Тому, суд припиняє провадження по справі в цій частині позовних вимог згідно ст. 80 ч. 1 п. 1-1 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з відсутністю предмету спору стосовно цієї суми.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги закритого акціонерного товариства страхова компанія “ВУСО” про стягнення суми матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 830,73 грн.  є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

До матеріалів справи долучені документи, що підтверджують вартість проведеної судової  автотехнічної експертизи, а саме: платіжне доручення № 990 від 15.08.2007 р. на суму 525,84 грн. Вказану суму експертній установі позивач та відповідач не оплатили.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з частковим задоволенням позовних вимог та наявністю вини відповідача у виникненні спору суд покладає судові витрати, в тому числі витрати на проведення вказаної судової експертизи,  на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 33-34; 36; 42; 43; 44; 49; 75; 80 п. 1-1; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “КарлМар і К” (юридична адреса: (83048, м. Донецьк, пр. Визволення Донбасу, 8Б; ; інші відомості в матеріалах справи відсутні) на користь закритого акціонерного товариства страхова компанія “ВУСО” (юридична адреса: 83055, м. Донецьк, вул. Університетська, 20; ; розрахунковий рахунок 0196 в Донецькій філії КБ ТОВ „Місто Банк”, МФО 335968) матеріальну шкоду у сумі 830,73 грн., витрати на сплату державного мита в сумі 102 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі  118 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “КарлМар і К” (юридична адреса: (83048, м. Донецьк, пр. Визволення Донбасу, 8Б; ; інші відомості в матеріалах справи відсутні) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (юридична адреса: 83102, м. Донецьк, вул. Лівенка, 4; ; розрахунковий рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області; МФО 834016) вартість проведеної судової автотехнічної експертизи у сумі 525,84 грн.

Припинити провадження по справі стосовно матеріальної шкоди у сумі 200,00 грн. у зв’язку з відсутністю предмету спору.

У судовому засіданні 13.11.2007 р. оголошено текст рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі  подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення,  якщо його не скасовано,  набирає  законної  сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Богатир К.В.