ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" грудня 2007 р.
Справа  № 4/351-07-8734

За позовом:                    Приватного підприємства «Стимул-Юг».

До відповідача:          Приватного підприємства «Транссавангард».

Третя особа:       Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації

про визнання права власності

Суддя:                    Літвінов С. В.

Представники:

Від позивача: Іноземцев О. В. по довіреності від 27.11.2007 року,

Від відповідача: Денисюк В. В. по довіреності від 28.11.2007 року,

Від третьої особи: Панова С. І. по довіреності від 23.07.2007 року № 01-15/4095.

СУТЬ СПОРУ:  Приватне підприємство «Стимул-Юг»звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою про визнання за ним права власності на нежитлове приміщення мансардного поверху, загальною площею 341,7 кв. м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 77.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30 квітня 2007 року між ним та відповідачем –Приватним підприємством «Транссавангард», був укладений договір інвестування (далі –Договір). Об’єктом інвестування за цим договором був дах будівлі, розташованої по вул. Пушкінській, 77 в м. Одесі, щодо якого проводились будівельні роботи.

Пунктом 5.1. Договору передбачалось, що право власності на об’єкт інвестування виникає у Інвестора –Приватного підприємства «Стимул-Юг»та Підприємства –Приватного підприємства «Транссавангард», з моменту завершення будівельних робіт щодо об’єкту інвестування відповідно до положень глави 24 Цивільного кодексу України. Пунктом 5.2. Договору встановлювалось, що право власності на Об’єкт інвестування виникає у Сторін пропорційно їх внескам відповідно до цього Договору. А саме, після закінчення будівельних робіт у Приватного підприємства «Стимул-Юг»виникає право власності на 90 % Об’єкту інвестування, а у Приватного підприємства «Транссавангард»–на 10 % Об’єкту інвестування.

Позивач також стверджує, що всі обов’язки за Договором ним були виконані належним чином: укладені відповідні договори з підрядною організацією та сплачені грошові кошти на проведення комплексу ремонтно-відновлювальних та будівельних робіт. З боку відповідача обов’язок сплати 10 % від фіксованої суми інвестицій, визначеної в пункті 3.1. Договору, що становить 61126,80 гривень виконаний не був.

Позивач зазначає, що в наслідок проведення комплексу ремонтно-реставраційних та будівельних робіт, була створена нова річ –нежитлове приміщення мансардного поверху, загальною площею 341,7 кв. м. Також позивач вважає, що відповідач порушив умови Договору, не сплативши передбачений внесок у розмірі 10 % від фіксованої суми інвестицій, визначеної в пункті 3.1. Договору, що становить 61126,80 гривень, а тому, не має право на одержання у власність частки Об’єкту інвестування.

Таким чином, на думку позивача, після закінчення будівельних робіт у нього виникло право власності на 100 % Об’єкту інвестування –нежитлове приміщення мансардного поверху, загальною площею 341,7 кв. м.

Суд дійшов до висновку про необхідність залучити до участі у справі Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки дах, щодо якого проводились реставраційні роботи є частиною будівлі - об’єкту культурної спадщини, що перебуває під охороною держави як пам’ятка містобудування та архітектури місцевого значення.

У судовому засіданні представник відповідача проти заявлених позовних вимог не заперечував.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, зазначив, що питання, які виникають з приводу визнання права власності на нерухомі об’єкти не відносяться до компетенції Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, оскільки це орган, на який покладене лише завдання щодо охорони культурної спадщини, а саме здійснювання системи правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечування захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об'єктів культурної спадщини. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, також зазначив, що Управлінням охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації був наданий відповідачу лише дозвіл на виконання робіт на нерухомих пам’ятках культурної спадщини від 01 лютого 2007 р. № 01-02/2007, а саме на першочергові протиаварійні заходи, ремонт даху та покрівлі, влаштування пожежного виходу. Про будівництво нового об’єкту нерухомості, який на думку  Управління охорони об'єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації не є пам’яткою культурної спадщини, йому відомо не було.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі письмові докази, які містяться у матеріалах справи, господарський суд вважає позовні вимоги приватного підприємства «Стимул-Юг»законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

30 квітня 2007 року між Приватним підприємством «Стимул-Юг»та Приватним підприємством «Транссавангард»був укладений договір інвестування. Об’єктом інвестування за цим договором був дах будівлі, розташованої по вул. Пушкінській, 77 в м. Одесі, щодо якого проводились будівельні роботи. Відповідно до умов Договору відповідач за рахунок вкладених коштів на проведення будівельних робіт щодо об’єкту інвестування отримує право власності на частку у розмірі 10 % об’єкту інвестування, а позивач за рахунок вкладених коштів на проведення будівельних робіт щодо об’єкту інвестування отримує право власності на частку у розмірі 90 % об’єкту інвестування.

Відповідно до пункту 2.2. Договору, відповідач зобов’язувався:

- для проведення будівельних робіт щодо об’єкту інвестування, надати підрядникам орендоване приміщення колишнього житлового будинку, загальною площею 569 кв. м., розташоване за адресою:м. Одеса, вул. Пушкінська, 77 (зазначеним приміщенням Підприємство користується на підставі охоронного договору на орендне користування пам’яткою культурної спадщини від 20 вересня 2006 р.);

- після закінчення будівельних робіт щодо об’єкту інвестування виконати всі дії, необхідні для оформлення права власності у частині, пропорційній здійсненому вкладу;

- виступити Замовником у відносинах з підрядниками та оплатити вартість будівельних робіт щодо об’єкту інвестування пропорційно вкладу, передбаченому п.п. 3.3. Договору.

Відповідно до пункту 2.3. Договору, позивач зобов’язувався:

- виступити Замовником у відносинах з підрядниками, оплатити вартість будівельних робіт, робіт з розробки проектно-кошторисної документації щодо об’єкту інвестування пропорційно вкладу, передбаченому п.п. 3.2. Договору.

Розділом 3 Договору був передбачений порядок, умови та розміри інвестування. Так, відповідно до п. 3.1. Договору загальний розмір інвестицій складався з фіксованої суми у розмірі 613867,20 гривень. Ця сума включала:

- вартість будівельних робіт;

- вартість робіт з розробки проектно-кошторисної документації.

Відповідно до пункту 3.2. та 3.3. Договору розмір вкладу позивача складав 90 % загальної вартості будівельних робіт та робіт з розробки проектно-кошторисної документації щодо об’єкту інвестування, і становив 552740,40 гривень, а розмір вкладу відповідача складав 10 % від фіксованої суми інвестицій, визначеної в пункті 3.1. Договору, що становило 61126,8 гривень.

Пунктом 5.1. Договору передбачалось, що право власності на об’єкт інвестування виникає у позивача та відповідача, з моменту завершення будівельних робіт щодо об’єкту інвестування відповідно до положень глави 24 Цивільного кодексу України. Пунктом 5.2. Договору встановлювалось, що право власності на об’єкт інвестування виникає у Сторін пропорційно їх внескам відповідно до цього Договору. Після закінчення будівельних робіт у Приватного підприємства «Стимул-Юг»виникає право власності на 90 % об’єкту інвестування, а у Приватного підприємства «Транссавангард»–на 10 % об’єкту інвестування.

Судом було встановлено, що підставою для укладення договору інвестування від 30 квітня 2007 року було те, що Приватне підприємство «Транссавангард», будучи користувачем будівлі, розташованої по вул. Пушкінській, 77 в м. Одесі, не мало можливості власними силами провести комплекс ремонтно-реставраційних робіт, направлених на збереження та утримання об’єкту культурної спадщини, що перебуває під охороною держави як пам’ятка містобудування та архітектури місцевого значення. Відповідно до залученого до матеріалів справи паспорту об’єкту культурної спадщини, складеного 09.01.2007 року, статус пам’ятки будівлі було надано рішенням Одеського облвиконкому від 27.12.1991р. № 580 «Про затвердження списку об’єктів, що підлягають взяттю під охорону як пам’ятки містобудування та архітектури місцевого значення».

Суд також встановив, що Приватним підприємством «Транссавангард»був отриманий від Управління охорони об’єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації дозвіл на виконання робіт на нерухомих пам’ятках культурної спадщини від 01 лютого 2007 р. №01-02/2007, а саме на першочергові протиаварійні заходи, ремонт даху та покрівлі, влаштування пожежного виходу.

Пунктом 4 дозволу було передбачено, що ремонтно-реставраційні роботи виконуються на основі висновку щодо технічного стану даху будівлі та кошторисної документації, виконані науково-виробничим центром (НВЦ) «Екострой»Одеського відділення інженерної академії України.

Пунктом 3 висновків та рекомендацій зазначеного вище висновку про технічний стан, придатність та умови подальшої експлуатації несучих та огороджуючих конструкцій даху будівлі, розташованої по вулиці Пушкінській, 77 в місті Одесі від 26 жовтня 2006 року, було встановлено, що фізичний знос несучих та огороджуючих конструкцій даху в цілому складають 53 %, що з урахуванням діючих норм свідчить про його «незадовільний»технічний стан.

В пункті 6 висновків та рекомендацій вказувалось, що для забезпечення нормальних умов експлуатації несучих та огороджуючих конструкцій, елементів та деталей даху, рекомендується провести комплекс ремонтно-відновлювальних робіт, а також зазначено, що у зв’язку з нераціональним використанням приміщення горищного простору, найбільш доцільним варіантом, що забезпечує надійну експлуатацію даху та збереженість будівлі в цілому, є виконання робіт, пов’язаних з переобладнанням не експлуатованого горищного простору під експлуатоване.

Крім того, науково-виробничим центром (НВЦ) «Екострой»були розроблені матеріали до ремонтно-реставраційних робіт щодо пам’ятки містобудування та архітектури (Висновок про технічний стан будівлі). Пунктом 5 розділу 7 –«висновки та рекомендації»передбачалось, що для забезпечення експлуатаційної придатності будівлі рекомендується виконати комплекс ремонтно-відновлювальних робіт.

Проаналізувавши матеріли справи, суд дійшов до висновку, що позивачем всі обов’язки за Договором були виконані належним чином: укладені відповідні договори з підрядною організацією, сплачені грошові кошти на проведення комплексу ремонтно-відновлювальних та будівельних робіт. Цей факт підтверджується наступними документами, які були надані до суду:

договір № 019 від 19.03.2007 р. між НВЦ «Екострой»та ПП «Стимул-Юг»на загальну суму 39000 гривень;

договір № 106 від 08.05.2007 р. між НВЦ «Екострой»та ПП «Стимул-Юг»на загальну суму 513740, 40 гривень;

кошториси до договору № 106 від 08.05.2007 р. між НВЦ «Екострой»та ПП «Стимул-Юг»на загальну суму 513740,40 гривень;

акти КБ-2в, КБ-3 до договору №106 від 08.05.2007 р. між НВЦ «Екострой»та ПП «Стимул-Юг»;

платіжне доручення № 4 від 30.10.2007 р. на суму 19500 гривень;

платіжне доручення № 2 від 17.10.2007 р. на суму 238740,40 гривень;

платіжне доручення № 2 від 02.10.2007 р. на суму 275000 гривень;

платіжне доручення № 01 від 03.04.2007 р. на суму 19500 гривень.

За замовленням позивача, після проведення комплексу ремонтно-реставраційних та будівельних робіт, науково-виробничий центр (НВЦ) «Екострой»склав технічний висновок від 12.09.2007 р. про можливість збереження виконаної реконструкції в не експлуатованих приміщеннях горищного простору нежитлової будівлі, розташованої за адресою: м. Одеса вул. Пушкінська, 77 з їх переобладнанням у мансардний поверх.

В пункті 3 розділу 7 «Висновки та рекомендації»вказаного технічного висновку передбачено, що в обстежених приміщеннях завершені основні будівельні роботи по реконструкції, у складі якої виконані: переобладнання не експлуатованого горищного простору під експлуатоване (мансардний поверх), перепланування приміщень та переобладнання їх під кабінети, влаштування внутрішніх власнонесучих перегородок, прибудова з боку дворового фасаду до будівлі додаткового будівельного об’єму (внутрішньо дворовий вхідний блок), для організації входу на мансардний поверх, з боку внутрішньо дворового простору, ремонт дерев’яних конструкцій горищного перекриття, ремонт та часткова зміна віконних заповнень, ремонт та часткова заміна несучих та огороджуючих конструкцій даху, встановлення дверних заповнень, встановлення полів, встановлення внутрішніх інженерних мереж систем водопостачання, каналізації, електропостачання, опалення, кондиціонування та інше.

Пунктом 7 розділу 7 технічного висновку передбачена технічна можливість зберігання виконаної будівельної реконструкції не експлуатованих приміщень горищного простору з переобладнанням їх під мансардний поверх нежитлової будівлі по вул. Пушкінській, 77 в м. Одесі.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що в результаті проведення комплексу ремонтно-реставраційних та будівельних робіт, була створена нова річ –нежитлове приміщення мансардного поверху. Відповідно до наданого позивачем технічного паспорту від 17.10.2007 року, загальна площа цього приміщення становить 341,7 кв. м.

В свою чергу судом встановлено, що відповідачем не був виконаний, передбачений інвестиційним договором обов’язок, щодо сплати 10 % від фіксованої суми інвестицій, визначеної в пункті 3.1. Договору, що становить 61126,80 гривень. Оскільки відповідач порушив умови Договору та не сплатив передбачений внесок на думку суду він не має право на одержання у власність частки об’єкту інвестування.

Таким чином, суд вважає, що після закінчення будівельних робіт у Приватного підприємства «Стимул-Юг»виникло право власності на 100 % об’єкту інвестування - нежитлове приміщення мансардного поверху, загальною площею 341, 7 кв. м.

Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України «…право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна)…».

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, у зв’язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 331 Цивільного кодексу України, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного підприємства «Стимул-Юг»до Приватного підприємства «Транссавангард»про визнання права власності на нежитлове приміщення мансардного поверху, загальною площею 341,7 кв. м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 77, - задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати за Приватним підприємством «Стимул-Юг»право власності на нежитлове приміщення мансардного поверху, загальною площею 341,7 кв. м., розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 77.

3. Стягнути з підприємства «Транссавангард»код 34319465 (м. Одеса, вул.. Рішельєвська, 27, кв. 31 )  на користь Приватного підприємства «Стимул-Юг»код 34675148( м. Одеса, вул.. Канатна, 75 кв. 28) державне мито 5527,40 грн. та витрати по сплаті ІТЗ судового процесу 118   грн..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку

з дня прийняття

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                       Літвінов С.В.