ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"12" жовтня 2007 р.
Справа  № 21/207-07-6895

За позовом: Закритого акціонерного товариства (надалі –ЗАТ) „Страхова Група „ТАС”, м. Київ;

до Відповідача: Сільськогосподарського виробничого кооперативу (надалі –СВК) „Хлібороб”, Одеська область, Красноокнянський район, с. Чорна;

про визнання договору недійсним.

Господарський суд Одеської області у складі:

судді   -                                                                           ЗЕЛЕНОВА Г.М.;

секретаря судового засідання  -                                          АНТОЩУК С.І.;

за участю представників сторін:

від Позивача: Петрук В.П. –представник ЗАТ „Страхова Група „ТАС” –згідно довіреності від 18.07.2007 р. за № ГО –07/113 (у судових засіданнях, що відбулися 19.09.2007 р., 02.10.2007 р., 10.10.2007 р., 12.10.2007 р.);

від Відповідача: Богуша О.О. –представник СФГ „Ольга” –згідно довіреності від 01.09.2007 р. за № 3 (у судових засіданнях, що відбулися 19.09.2007 р., 02.10.2007 р., 10.10.2007 р.)

СУТЬ СПОРУ: 16.08.2007 р. Позивач, ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, звернувся до господарського суду з позовною заявою до Відповідача, СВК „Хлібороб”, про визнання договору добровільного комплексного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур від 15.05.2007 р. за № –недійсним, у зв’язку з тим, що зазначений договір було укладено та підписано особою, директором Південною регіональною дирекцією ЗАТ „Страхова Група „ТАС” –Биць Ю.М., з перевищенням наданих йому повноважень.

У судовому засіданні, 12.10.2007 р., представник Позивача надав письмову заяву, якою уточнив заявлені позовні вимоги (заява про зміну позовних вимог), у зв’язку з поверненням                    СВК „Хлібороб” страхового платежу у сумі 62 286 грн. 07 коп., і відповідно до якої Позивач просить господарський суд визнати недійсним договір добровільного комплексного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур від 15.05.2007 р. за № .

Представник Відповідача у судовому засіданні, 19.09.2007 р., надав до господарського суду письмовий відзив (від 18.09.2007 р. за № 243) за яким, позов не визнає, на підставах викладених у відзиві; просить господарський суд відмовити ЗАТ „Страхова Група „ТАС” у задоволені заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні оголошувалися перерви з 02.10.2007 р. по 10.10.2007 р., з             10.10.2007 р. по 12.10.2007 р. у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що:

15.05.2007 р. між ЗАТ „Страхова Група „ТАС” (Страховик) в особі директора Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” Биць Ю.М., який діє на підставі довіреності    № 04-05/314 від 27.04.2007 р. та СВК „Хлібороб” (Страхувальник) в особі директора Оніка В.І., який діє на підставі статуту, укладено договір добровільного комплексного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур за № (надалі - договір від 15.05.2007 р.), за умовами якого Страхувальник зобов’язався сплатити страховий платіж та виконувати інші умови цього договору, а Страховик зобов’язується відшкодувати Страхувальнику збитки, які будуть заподіяні Страхувальнику внаслідок настання страхового випадку згідно з умовами та в порядку, визначеними цим договором та правилами страхування. Договір укладається на підставі заяви про страхування, карти –схеми сівозмін полів (або викопійовки з неї), технологічної карти, довідки про урожайність, копії свідоцтва якості посівного матеріалу, які надаються Страхувальником Страховику та є невід’ємними додатками до цього договору. Обов’язковою умовою підтвердження інформації наданої Страхувальником в заяві на страхування є підписання первинного акту огляду стану (сходів) посівів культури (п. п. 1.1. –1.3. договір від 15.05.2007 р.).

Відповідно до п. 2.1., 2.2. договору від 15.05.2007 р. об’єктом страхування за цим договором є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечить законодавству України, пов’язані з володінням, користуванням та розпорядженням майбутнім врожаєм сільськогосподарських культур, що належить Страхувальнику на праві власності або знаходиться в його розпорядженні на правах оренди (користування). На умовах цього договору застрахований майбутній врожай гороху: на полі 9/2, площею 95 га, сівозміни № 2; на полі 2/1, площею 69 га, сівозміни № 1; на полі 7/3, площею 116 га, сівозміни № 3; на полі 4/3, площею 57 га, сівозміни № 3; на полі 9/3, площею 107 га, сівозміни № 3; на полі 2/1, площею 16 га, сівозміни № 1, що перебувають за адресою: Одеська область, Красноокнянський район, с. Чорна, землі СВК „Хлібороб”.

Згідно п. 3.1. –п. 3.2. договір від 15.05.2007 р. страховими ризиками за цим договором є неотримання врожаю у зв’язку з його повною або частковою загибеллю чи пошкодженням внаслідок прямої дії: весняних заморозків (ожеледі, вимерзання); граду; землетрусу; лавини, земельного зсуву, земельного або земельно-водного селю; пожежі внаслідок стихійного лиха, в тому числі блискавки, крім лісових пожеж; бурі, урагану, бурану; зливи; повені (поводі); паводку; посухи; нестачі води у зрошуваних каналах через відсутність опадів; протиправних дій третіх осіб (крадіжок, хуліганських дій) стосовно посівів.

Пункт 3.2. договору від 15.05.2007 р. містить визначення термінів страхових ризиків, зокрема, терміну посухи, за яким розуміється загибель та пошкодження рослин внаслідок тривалого дефіциту опадів при підвищеному температурному режимі у теплий період року, внаслідок чого вичерпуються запаси вологи ґрунту за рахунок випаровування і транспарації. При цьому розрізняють атмосферну або повітряну посуху, коли опадів випадає недостатньо, утримуються високі температури повітря на фоні низької вологості повітря (менше 30 %), та ґрунтову посуху, коли відбувається висушування ґрунту, що приводить до недостатнього забезпечення рослин водою і викликає передчасне пожовтіння та засихання рослин.

Пунктом 3.3. договору від 15.05.2007 р. передбачено, що страховим випадком за цим договором визнається заподіяння прямих збитків майновим інтересам Страхувальника, пов’язаних з неотриманням або недотриманням врожаю сільськогосподарських культур в результаті настання страхових ризиків, визначених п. 3.1. цього договору, та у зв’язку з яким виникає зобов’язання Страховика сплатити страхове відшкодування Страхувальнику або призначеній ним особі, яка може зазнати збитків в результаті настання страхового випадку (Вигодонабувачу).

Відповідно до п. 5.2., п. 5.3., п. 6.3., п. 6.4. договору від 15.05.2007 р. страхова сума визначається як вартість майбутнього врожаю шляхом множення середньої врожайності в господарстві за попередні п’ять років на площу посівів культури та вартості відповідної сільськогосподарської продукції. Загальна страхова сума за договором дорівнює 1 779 602 грн. 00 коп. Загальний страховий платіж за договором дорівнює 62 286 грн. 07 коп. Вказаний страховий платіж Страхувальник зобов’язаний сплатити Страховику в строк до 15 травня 2007 р. до 00 год. 00 хвл. Згідно виписки АКБ „ТАС –Комерцбанк” від 21.05.2007 р. по особовому рахунку, СВК „Хлібороб” перерахувало на розрахунковий рахунок Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” страховий платіж у сумі 62 286 грн. 07 коп.

Зі сторони ЗАТ „Страхова Група „ТАС” договір від 15.05.2007 р. підписаний директором Биць Ю.М., зі сторони СВК „Хлібороб” –директором Оніком В.І. Зазначений договір завірений печатками обох сторін.

Згідно наказу ЗАТ „Страхова Група „ТАС” від 27.04.2007 р. за № 274-К, Биць Юрій Миколайович прийнятий директором Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” з 04.05.2007 р.

Укладаючи договір від 15.05.2007 р., директор Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” діяв на підставі довіреності від 27.04.2007 р. за № 04-05/314, якою він був уповноважений від імені ЗАТ „Страхова Група „ТАС” представляти інтереси цього товариства в органах державної влади та місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях будь –яких форм власності, господарювання та галузевої належності, а також перед фізичними особами, з питань, пов’язаних з діяльністю Південної регіональної дирекції, в межах повноважень, наданих Положенням про Дирекцію.

Згідно Положення про Південну регіональну дирекцію ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, затвердженого загальними зборами акціонерів ЗАТ „Страхова Група „ТАС” (протокол № 1 від 16.04.2005 р.), Південна регіональна дирекція ЗАТ „Страхова Група „ТАС” є територіально відокремленим підрозділом юридичної особи - ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, діє від імені товариства, в межах повноважень, передбачених Статутом товариства та цим Положенням. Дирекція не є юридичною особою. Дирекція здійснює свою діяльність від імені ЗАТ „Страхова Група „ТАС” і в межах повноважень, встановлених цим Положенням. Діяльність Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” спрямовується та координується ЗАТ „Страхова Група „ТАС”. Всі рішення органів управління товариства є обов’язковими для виконання Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” (п. 1.2., п. 1.5., п. 1.7., п.1.8. Положення про  Південну регіональну дирекцію ЗАТ „Страхова Група „ТАС”).

Пунктом 6.1., п. 6.3.12., 3.15 Положення про Південну регіональну дирекцію ЗАТ „Страхова Група „ТАС” передбачено, що управління поточною діяльністю Дирекції здійснює її директор, що діє на підставі цього Положення та довіреності, наданої йому ЗАТ „Страхова Група „ТАС”. Директор Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” укладає з юридичними та фізичними особами України договори, у тому числі, страхування, перестрахування, купівлі –продажу, доручення, оренди, інші господарські договори, та вчинює інші правочини, передбачені законодавством України, в межах наданих товариством повноважень. Директор Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” несе відповідальність за перевищення повноважень, наданих цією посадовою інструкцією та довіреністю на виконання представницьких функцій та укладання договорів страхування.

Згідно довіреності від 27.04.2007 р. за № 04-05/314 для виконання представницьких функцій від імені ЗАТ „Страхова Група „ТАС” Биць Ю.М. –директор Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” - має право укладати (розривати) та підписувати договори страхування відповідно до ліцензій на право здійснення страхової діяльності, правил та умов страхування, в тому числі договори страхування, максимальна страхова сума за якими перевищує встановлену цією довіреністю за умови письмового погодження уповноваженими представниками товариства (шляхом отримання дозволу), зокрема, договір добровільного страхування ризиків аграрного товаровиробника, максимальний розмір страхової суми якого не перевищує 400 000 грн. 00 коп.

06.04.2007 р. ЗАТ „Страхова Група „ТАС” був виданий наказ „Щодо умов страхування озимих та ярих культур в весняно –літній період в 2007 р.” за № 52/заг, за яким було внесено зміни до переліку страхових ризиків: ризик „засуха” зняти з переліку, а вимоги страхувальників щодо ризику епіфітотійне розмноження шкідників та хвороб розглядати в кожному окремому випадку і брати на страхування лише за погодженням з начальником відділу страхування сільгоспризиків Золотарем Ю.В. Крім того,  п. 3 зазначеного наказу містить положення про те, що договір комплексного страхування посівів укладати після детального огляду їх стану, досконального вивчення документації господарства по дотриманню технологічних умов вирощування сільськогосподарських культури та отримання письмової згоди Головного офісу.

Зазначений наказ було доведено до відома директора Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” –Биць Ю.М., про що свідчить особистий його підпис на цьому наказі.

Згідно ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 202, 203, 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Статтями 237, 238, 246 Цивільного кодексу України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов’язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи.

Відповідно до статей 352, 355 Господарського кодексу України страхування –це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб’єктів господарювання (страховиків), пов’язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальник) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом сплати страхувальниками страхових платежів. Страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком або на основі закону. Об’єкти страхування, види обов’язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Статтею 16 Закону України „Про страхування” передбачено, що договір страхування –це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов’язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України та статті 354 Господарського кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов’язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов’язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 статті 238 Цивільного кодексу України передбачено, що представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Статтею 29 Закону України „Про страхування” передбачено, що договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Договір страхування визнається недійсним у судовому порядку.

Статтею 998 Цивільного кодексу України передбачено, що договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, які він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою –третьою, п’ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Отже, враховуючи те, що довіреність від 27.04.2007 р. за № 04-05/314, на підставі якої діяв директор Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” Биць Ю.М., укладаючи спірний договір від 15.05.2007 р. з СВК „Хлібороб”, містить обмеження відносно його прав щодо укладення договору добровільного страхування ризиків аграрного товаровиробника, страхова сума за яким перевищує 400 000 грн. 00 коп. та певні умови, при дотриманні яких йому дозволяється укладати зазначений договір, страхова сума за яким перевищує 400 000 грн. 00 коп., а саме, отримання письмового погодження або дозволу від ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, що не було зроблено директором Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС”                 Биць Ю.М. (загальна страхова сума за договором від 15.05.2007 р. дорівнюється 1 779 602 грн. 00 коп.), а також те, що спірний договір, передбачає серед страхових ризиків – посуху, що суперечить положенням наказу ЗАТ „Страхова Група „ТАС” від 06.04.2007 р. за № 52/заг, тому господарський суд вважає, що Биць Ю.М., укладаючи договір від 15.05.2007 р. з СВК „Хлібороб” не мав достатніх повноважень на його укладення, внаслідок чого такий договір є недійсним.

Крім того, договір від 15.05.2007 р. був укладений між директором Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” Биць Ю.М. та СВК „Хлібороб” за відсутності на це письмового дозволу  від ЗАТ „Страхова Група „ТАС”.

Відповідно до статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно платіжного доручення від 11.10.2007 р. за № 1605 Південна регіональна дирекція ЗАТ „Страхова Група „ТАС” повернула СВК „Хлібороб” страховий платіж у сумі 62 286 грн. 07 коп., сплачений останнім за договором від 15.05.2007 р.

Заперечення Відповідача, викладені у письмовому відзиві (від 18.09.2007 р. за № 243), господарський суд не приймає до уваги, оскільки у договорі від 15.05.2007 р. вказана довіреність, на підставі якої діяв директор Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС”  - Биць Ю.М., укладаючи спірний договір, яка містить конкретний перелік прав та обов’язків, наданих йому ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, зокрема, право на укладення договору страхування ризиків аграрного товаровиробника, максимальний розмір страхової суми якого не повинен перевищувати 400 000 грн. 00 коп. Також, Відповідач доказів погодження (отримання дозволу) від ЗАТ „Страхова Група „ТАС” на укладання Південною регіональною дирекцією ЗАТ „Страхова Група „ТАС” спірного договору, страхова сума якого складає 1 779 602 грн. 00 коп., господарському суду не надав. Разом із цим, господарський суд не приймає до уваги доводи Відповідача відносно схвалення договору від 15.05.2007 р. ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, оскільки кошти у сумі 62 286 грн. 07 коп. Відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок саме Південної регіональної дирекції  ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, а не ЗАТ „Страхова Група „ТАС”. Згідно письмових пояснень ЗАТ „Страхова Група „ТАС” страхові платежі, що надходять по договорам страхування, укладених Південною регіональною дирекцією ЗАТ „Страхова Група „ТАС” акумулюються на її рахунках і використовуються для потреб Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, а залишок один раз на місяць надсилається на рахунок ЗАТ „Страхова Група „ТАС”.

Разом із цим, господарський суд відмовляє Відповідачу у задоволенні його письмового клопотання (від 11.10.2007 р. за № 73) щодо викликання у судове засідання для надання додаткової інформації представників та посадових осіб ЗАТ „Страхова Група „ТАС”, а  саме ЗАТ „Страхова Група „ТАС”: заступника директора Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” –Бажак Г.М. (під час підписання та дії договору страхування); ЗАТ „Страхова Група „ТАС”; представників ЗАТ „Страхова Група „ТАС” –Лозіцьку О.О. та Барабан О.М., за участю яких 11.05.2007 р. складався акт первинного обстеження посіву сільськогосподарської культури, заявленої на страхування та акт про пошкодження посівів сільськогосподарських культур від 12.05.2007 р., у зв'язку з тим, що зазначені акти не є предметом судового дослідження. Крім того, відповідно до статті 30 Господарського процесуального кодексу України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Предметом розгляду зазначеної справи є визнання договору від 15.05.2007 р. за № недійсним, у зв’язку з тим, що зазначений договір укладено особою, директором Південної регіональної дирекції ЗАТ „Страхова Група „ТАС” –Биць Ю.М, з перевищенням наданих йому повноважень.

На підставі вищевикладеного, господарський суд вважає, що вимога Позивача щодо визнання недійсним договору добровільного комплексного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур від 15.05.2007 р. за № обґрунтована, підтверджена матеріалами справи і підлягає задоволенню.

Судові витрати покласти на Відповідача згідно статей 44-49 Господарського –процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44 - 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

1.         Позов Закритого акціонерного товариства „Страхова Група „ТАС” - задовольнити.

2.  Визнати договір добровільного комплексного страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур від 15.05.2007 р. за № , укладений між Закритим акціонерним товариством „Страхова Група „ТАС” та Сільськогосподарським виробничим кооперативом –недійсним.

3.      Стягнути з р./р.  Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Хлібороб” (Одеська область, Красноокнянський район, с. Чорна. Ідентифікаційний код 03767162) в АППБ „Аваль”, МФО 328351 на користь Закритого акціонерного товариства „Страхова Група „ТАС” (м. Київ, проспект Перемоги, 65, офіс, 213. Ідентифікаційний код 30115243) на р./р. 0901 в АКБ „ТАС –Комерцбанк”, м. Київ, МФО 300164 державне мито у сумі 85 /Вісімдесят п’ять/ грн. 00 коп. та витрати на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 /Сто вісімнадцять/ грн. 00 коп.

4.         Копію рішення надіслати позивачу, відповідачу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 16 жовтня 2007 р.

Суддя                                                                                       Зеленов Г.М.