Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2007
р.
Справа № 9/755-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
судді Білоконь Н.Д. , Бондаренко В.П.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. №2940 від 28.04.04 р.

відповідача -  1) не
з"явився; 2) Кучменка С.В., копія пост. дов. №010-01/7279 від 21.12.06 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача
(вх. № 531 С/1-14) на рішення господарського суду Сумської області від
24.01.07 р. у справі № 9/755-06

за позовом приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

до 1) відділення відкритого
акціонерного товариства "Укрексімбанк", м. Суми, 2) відкритого
акціонерного товариства "Укрексімбанк", м. Київ,

про усунення перешкод у користуванні
власністю

встановила:

Приватний підприємець ОСОБА_1, позивач, звернувся до господарського
суду Сумської області з позовом до відкритого акціонерного товариства
"Укрексімбанк" та до його відділення про зобов"язання
відповідачів  усунути  перешкоди в
користуванні  позивачем своєю
власністю шляхом припинення   будівельних
робіт за  адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 25.12.2006 р. у
справі №9/755-06 було залучено до участі у справі як другого відповідача
відкрите акціонерне товариство "Укрексімбанк".

Рішенням господарського суду Сумської області від 24.01.2007 р. у
справі №  9/755-06 (суддя Лущик М.С.)
в  задоволенні  позову
відмовлено.

Позивач із зазначеним рішенням господарського суду першої
інстанції не  погодився, звернувся до
Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на неповне з"ясування місцевим господарським судом  обставин, що мають значення для справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким позов  задовольнити.

В обгрунтування апеляційної скариги посилається, зокрема, на те,
що здійснення відповідачем без наявності відповідної дозвільної документації та
згоди позивача будівельних робіт щодо прибудови до приміщення по АДРЕСА_1, яке
належить відповідачу і примикає до стіни приміщення, що належить ОСОБА_1, є
відповідно до статті 29 Закону України "Про забудову територій"
самочинним будівництвом і заважає позивачу у вільному доступі до свого
приміщення та здійсненню будь-яких ремонтних чи інших робіт відносно його власності.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав апеляційну
скаргу.

Другий відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та його
представник у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечують,
вважають рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим,
просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Посилаються, зокрема, на те, що у ВАТ "Укрексімбанк" є всі необхідні
документи на виконання будівельних робіт по реконструкції нежитлового
приміщення під філію банку, встановлені приписами Закону України "Про
планування і забудову територій" та Положення про порядок надання дозволу
на виконання будівельних робіт, а позивачу чинним законодавством, зокрема
статею 2 Закону України "Про відповідальність підприємств, їх
об"єднань, установ та організацій за порушення у сфері
містобудування", не надано право здійснення контролю при виконанні
будівельних робіт іншими суб"єктами господарювання, а також право на
звернення до суду про припинення зазначеного будівництва.

Також вказують на те, що позивач не надав згідно з вимогами статті
33 Господарського процесуального кодексу України доказів того, що будівництво
(реконструкція приміщення) є самочинним та порушує його права.

Представник першого відповідача у судове засідання не прибув, хоча
належним чином був повідомлений про дату, місце та час судового засідання, про
що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення йому
16.12.2006 р.  ухвали, якою було
призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, вислухала пояснення
представників позивача та другого відповідача, перевірила правильність
застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального права та дійшла висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду першої інстанції
слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було встановлено господарським
судом першої інстанції, відповідно до договорів купівлі - продажу від
16.03.2001 року, укладених між позивачем - приватним підприємцем ОСОБА_1,
покупцем, та Управлінням майном Сумської обласної ради, продавцем, позивач
придбав у власність 1-1 та 17-й поверхи споруди "Готель Суми", що
складає 14/100 усієї будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

04.01.2002 р. між Сумською міською радою, орендодавцем, та
приватним підприємцем ОСОБА_1, орендарем, було укладено договір оренди
земельної ділянки № 605, відповідно до умов якого позивачу було надано у
тимчасове строком до 10.10.2011 р. платне користування для розміщення офісу,
кафе та АТС земельну ділянку площею 14/100 від 8157 кв. м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Також з матеріалів справи вбачається, що частина приміщення
зазначеної споруди за вказаною адресою: АДРЕСА_1 перебуває у власності ВАТ
"Укрексімбанк", який в жовтні 2006 року розпочав будівництво
приміщення площею 500 кв. м., що прилягає до власності позивача.

28 грудня 2005 року між ВАТ „Укрексімбанк", покупцем, та
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, продавцями, було укладено два договори
купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчені того ж дня приватним
нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровані у
реєстрі за № 7102-71-03 та №7107-71-08., відповідно до умов яких покупець
придбав у власність нежитлові приміщення загальною площею 505, 8 кв. м,
розташовані за адресою АДРЕСА_1, які разом складають вбудовано-прибудоване
приміщення з підвалом в готелі „Суми" і становлять 2,7 % частки від загальної
площі споруди, розташованої за вказаною адресою, що перебуває у спільній
частковій власності.

Крім того, рішенням господарського суду Сумської області від
23.10.2006 року у справі № 14/685-06, яке
02.11.2006 р. набрало законної сили, виділено в натурі частку ВАТ
„Укрексімбанк", яка складається з нежитлових приміщень загальною площею
505,8 кв. м. з нерухомого спільного майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 та
визнано за ВАТ „Укрексімбанк" право власності на виділену в натурі частку;
зобов'язано КП „Сумське міське БТІ" зареєструвати право власності
ВАТ„Укрексімбанк" на вказані нежитлові приміщення (виділену в натурі
частку), як на окремий об"єкт нерухомості.

А отже оскільки відповідно до частини 2 статті 367 Цивільного
кодексу України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної
часткової власності на нього припиняється, місцевий господарський суд дійшов
правильного висновку про те, що підприємець ОСОБА_1 та ВАТ „Укрексімбанк"
не є співвласниками майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, і посилання
позивача на те, що відповідач повинен був узгодити з ним  здійснення будівництва (реконструкції) за
вищевказаною адресою є необгрунтованим. Також слід зазначити, що здійснюване
відповідачем будівництво (реконструкція) відбувається на іншій земельній
ділянці, ніж тій, що орендує позивач відповідно до договору оренди земельної
ділянки від 04.01.2002 р.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України " Про
планування та забудову територій" дозвіл на виконання будівельних робіт -
це документ, що засвідчує право забудовника та підрядника на виконання
будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та
споруд, видачу ордерів на проведення земляних робіт, а згідно з частиною 10
цієї ж статті здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без
дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також
здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним
будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно з законодавством.

Так з матеріалів справи вбачається, що  01.08.2006 р. відповідачем відповідно до
вимог статей 23, 24, 29 було отримано дозвіл Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю Управління архітектури та містобудування
Сумської міської ради №141 на виконання будівельних робіт (реконструкції
нежитлового приміщення під філію банку (підготовчи роботи) по АДРЕСА_1, а після
виконання припису цієї ж інспекції №63 від 24.10.2006 р., який призупинив
здійснення будівництва до отримання дозволу на виконання будівельних робіт,
відповідачем було отримано від Інспекції державного архітектурно-будівельного
контролю Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради другий
дозвіл №236 від 25.12.2006 р. строком дії до червня  2007 р.

А отже відповідач на законних підставах здійснює будівельні роботи
за адресою: АДРЕСА_1, а  ствердження
позивача в апеляційній скарзі про те, що здійснюване відповідачем будівництво
відповідно до статті 29 Закону України "Про забудову територій"
вважається самочинним будівництвом є безпідставним та таким, що спростовується
матеріалами справи та окрім того, статею 2 Закону України "Про
відповідальність підприємств, їх об"єднань, установ та організацій за
порушення у сфері містобудування", позивачу не надано право здійснення контролю
при виконанні будівельних робіт іншими суб"єктами господарювання, а також
право на звернення до суду про припинення зазначеного будівництва.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в
обгрунтування своїх вимог та заперечень.

Проте позивач, подаючи позов про зобов"язання відповідача не
чинити перешкод у користуванні власністю, не надав суду належних доказів того,
яким чином порушуються його права відповідачем при здійсненні будівництва та
які норми чинного законодавства при цьому останній порушує.

Крім того, слід зазначити, що позивач, обгрунтовуючи апеляційну
скаргу, вказує на здійснення відповідачем самовільного будівництва прибудови на
прибудинковій території, співкористувачами
якої, на думку позивача, є він та відповідач, тоді як в суді першої
інстанції розглядалася лише вимога про припинення будівельних робіт на вказаній
території, яка не стосується прибудови, на яку вказує позивач, а відповідно до
частини 3 статті 101 Господарського процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в першій інстанції.

Таким чином, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване
рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно
застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для
скасування цього рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 24.01.2007 р. у
справі №  9/755-06 залишити без змін.

Головуючий суддя
Слюсарева Л.В.

Судді
Білоконь Н.Д.

Бондаренко
В.П.