ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.07 р.                                                                               Справа № 1/271

за позовом Українсько-білоруського Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Луксор”, м. Дніпропетровськ

до відповідача  Державного підприємства „Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр) Міністерства палива та енергетики”,  м. Донецьк

про  стягнення 34 000 грн. 00 коп.

Суддя                                    Азарова З. П.

При секретарі судового засідання: Розум А.С.

Представники :

Від позивача  Біленко Р.А. - юрист

Від відповідача  не з’явився

В засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Українсько-білоруське Товариство з обмеженою відповідальністю  фірма “Луксор”, м. Дніпропетровськ звернулось до  Державного підприємства „Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі”,  м. Донецьк про стягнення заборгованості за  простими  векселями  в сумі 34 000 грн. 00 коп.,  за емітовані і непогашені векселі.

В обґрунтування позову позивач представив копії:  векселів №№5838, 5879, 4749, 5839, 86, 85, 86, 26, актів прийому-передачі векселів №№ б/н від 21.05.2004р., б/н від 31.08.2004р., договору №ПР/НХ-04203/НЮ від 11.03.2004р., листів №№ 16/01 від 23.01.2007р., 09/07 від 09.07.2007р.

В судове засідання  18.09.2007р. сторони не з’явилися, незважаючи на те, що були повідомлені належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про отримання ухвали суду про порушення провадження у справі уповноваженими особами. Розгляд справи був відкладений.

В наступному судовому засіданні 29.10.2007р. позивач  представив оригінали векселів, а відповідач в судове засідання не з’явився, відзив не надав, тому справа розглядається за наявними в ній документами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, додаткові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив, що позивач - Українсько-білоруське Товариство з обмеженою відповідальністю фірма “Луксор”, м. Дніпропетровськ отримав прості векселі, емітовані Державним підприємством „Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі” м. Донецьк Придніпровській залізниці  на суму  34 000 грн. 00 коп. зі строком оплати 31.12.2005 р., а саме:

№ 5838, виданий 10.03.2004р. вартістю 5 000 грн. 00 коп.;

№ 5879, виданий 05.04.2004р. вартістю 10 000 грн. 00 коп.;

№ 4749, виданий 13.01.2004р. вартістю 5 000 грн. 00 коп.;

№ 5839, виданий 10.03.2004р. вартістю 5 000 грн. 00 коп.;

№ 86, виданий 05.04.2004р. вартістю 2 000 грн. 00 коп.;

№ 85, виданий 05.04.2004р. вартістю 1 000 грн. 00 коп.;

№ 86, виданий 05.04.2004р. вартістю 1 000 грн. 00 коп.;

№ 26, виданий 05.04.2004р. вартістю 5 000 грн. 00 коп.

Придніпровська залізниця індосувала вказані векселі позивачу на підставі бланкового індосаменту. Векселі були одержані позивачем і він став законним векселедержателем, що підтверджується актами прийому-передачі векселів №№ б/н від 21.05.2004р. та б/н від 31.08.2004р. в якості оплати поставленого товару згідно умов договору №ПР/НХ-04203/НЮ від 11.03.2004р., пункт 7.1. якого передбачав вексельну форму розрахунків.

В силу ст. 21 Закону України “Про цінні папери та фондову біржу” вексель є цінним папером, який засвідчує безумовне зобов’язання векселедавця сплатити обумовлену  в ньому суму власнику векселя (векселедержателю).

Векселедержатель має право на стягнення вексельної суми в порядку і межах строку вексельної давності, встановленої Уніфікованим законом про переказні та прості векселі. Відповідно до статті 70 цього Закону вимоги, що випливають із переказного векселя до акцептанта, погашаються після закінчення трьох років з дня платежу незалежно від протесту векселя. В силу статті 77 Закону до простого векселя застосовуються постанови, що відносяться до переказного векселя,  зокрема строки вексельної давності (ст. 70, 71 Закону). Відповідно до ст. 78 Закону векселедавець простого векселя зобов’язаний так саме, як і акцептант за переказним векселем. Отже, вимоги за векселями до акцептанта переказного чи векселедавця простого векселя можуть бути подані протягом трьох років з дня платежу незалежно від протесту векселя.

В силу статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона  посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позовні вимоги доказані та підлягають задоволенню.

Оригінали векселів, які були пред’явлені для огляду в засіданні суду, знаходяться у позивача. Після отримання грошових коштів вони вважаються погашеними.

Керуючись  ст.ст. 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд-

В И Р І Ш И В :

Позов Українсько-білоруського Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Луксор”, м. Дніпропетровськ задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр) Мінпаливенерго” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 97, , п/р 5892 в ДФ ВАТ „Кредитпромбанк” м. Донецьк, МФО 335593) на користь Українсько-білоруського Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма “Луксор” (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Плеханова, 15 “Б”, , п/р №3001 в КБ “Приватбанк” м. Дніпропетровськ, МФО 305299) заборгованість по векселям у сумі 34 000 грн.00 коп., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 340 грн. 00 коп. та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн. 00 коп.

Рішення оголошено в засіданні та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Азарова З.П.