ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 р.
№ 05-5-7/5577(7/478)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Михайлюка М.В.,
Воліка І.М.,
Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу

Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2007р.

у справі
№05-5-7/5577 (7/478) господарського суду
м. Києва

за позовом
Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз"

до

Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про
зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

позивача
Баранової В.І., Лук’яненко О.А.,

відповідача
Яковенка П.А.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.05.2007 р. у справі №05-5-7/5577 (суддя: Якименко М.М.) позовну заяву ВАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" повернуто без розгляду на дооформлення.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2007 р. (судді: Лосєв А.М., Гарник Л.Л., Розваляєва Т.С.) зазначену ухвалу суду скасовано, а справу направлено на розгляд до господарського суду м. Києва.

Не погоджуючись з зазначеною постановою апеляційного господарського суду, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив постанову апеляційного господарського суду скасувати, а ухвалу господарського суду залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що господарським судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.05.2007 р. у справі №05-5-7/5577 позовну заяву ВАТ по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" повернуто без розгляду на дооформлення на підставі п.3, п.6 ст. 63 ГПК України.

Апеляційний господарський суд скасував зазначену ухвалу з огляду на наступне.

Форма та зміст позовної заяви, а також перелік документів, які додаються до неї встановлено в ст.ст. 54, 57 ГПК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Суд першої інстанції зазначив, що позивач до позовної заяви додав копії документів, які не засвідчені належним чином, що порушує  приписи ст. 36 ГПК України. Однак, апеляційний господарський суд наголосив, що в разі якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати на підставі ст. 63 ГПК України, оскільки суддя у процесі підготовки справи до розгляду може витребувати ці докази у сторін.

Суд не може повернути позовну заяву з мотивів неподання документів, що є доказами, оскільки позивач може їх надати, а суд –вимагати їх надання до закінчення розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена в Роз’ясненні Вищого господарського суду України № 02-5/289 від 18.09.1997 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповненнями).

Відтак, якщо у суду виникли сумніви в автентичності копій документів, доданих позивачем до позовної заяви, суд міг витребувати для огляду оригінали вказаних документів.

Суд першої інстанції також зазначив, що позивач не надав доказів відправки відповідачу позовної заяви з доданими документами, оскільки таким доказом є лише бланк опису поштового вкладення, а не фінансовий чек.

Апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку, про те, що фінансовий чек є належним підтвердженням відправки відповідачу позовної заяви з доданими документами, оскільки розрахунковий документ, виданий відправнику поштового відправлення відповідно до п. 36 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1155 від 17.08.2002 р., є належним доказом надсилання відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідно до п. 78 названих Правил, листи, бандеролі і посилки приймаються з описом лише за бажанням відправника.

За таких обставин, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про те, що ухвала господарського суду м. Києва від 03.05.2007 р. у справі №05-5-7/5577 прийнята з невірним застосуванням норм процесуального права, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд правомірно скасував ухвалу суду першої інстанції та направив справу на розгляд до господарського суду м. Києва

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 Господарського  процесуального  кодексу  України  касаційна  інстанція  не має  права  встановлювати  або  вважати  доведеними  обставини, які не були  встановлені  у рішенні або  постанові  господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність  того чи іншого доказу,  про перевагу  одних  доказів  над  іншими,  збирати  нові  докази  або додатково  перевіряти  докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.06.2007 року у справі № 05-5-7/5577 залишити без змін.

Головуючий,  суддя                                                                  М. Михайлюк

Судді:                                                                                      І. Волік

Н. Дунаєвська