СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

05 листопада 2007 року
Справа № 2-14/10165-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Плута В.М.,

Гонтаря В.І.,

за участю представників сторін:

представник позивача, Мельник Валентина Данилівна, довіреність №  01/140   від 23.03.06,  Відкрите акціонерне товариство "Племінний завод "Славне";

представник відповідача, Бєлогуб Галина Борисівна, довіреність №  002-д   від 04.01.07,  Відкрите акціонерне товариство "Крименерго";

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Племінний завод "Славне" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Курапова З.І.) від 20.08.2007 у справі № 2-14/10165-2007

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Племінний завод "Славне" (вул. Леніна, 14,Славне, Роздольненський р-н,96230)

до           відкритого акціонерного товариства "Крименерго"

(вул. Київська, 74/6,Сімферополь,95034)

про спонукання відповідача списати заборгованість у сумі 231717,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, відкрите акціонерне товариство "Племінний завод "Славне", звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, відкритого акціонерного товариства "Крименерго", про спонукання списати заборгованість у сумі 231717 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за листопад 2000 - березень 2001 року відповідач нарахував позивачу за перевитрати електричної енергії 187260 грн., однак станом на 01.01.2004 сторонами був складений акт звірки, в якому заборгованість за перевищення договірної величини відсутня.

В січні 2004 року відповідач нарахував заборгованість в сумі 15327 грн., і звернувся з позовом в суд, однак ухвалою суду провадження у справі припинено, у зв'язку з відмовою відкритого акціонерного товариства "Крименерго" від позову. Разом з тим, в грудні 2005 року у період морозів постачальник відключив електроенергію, чим спонукав позивача підписати угоду про реструктуризацію боргу на суму 421988,27 грн., у т.ч. за перевищення договірної величини в сумі 202587 грн. і пені 29103,04 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вважаючи, що пред'явлений позов не грунтується на вимогах чинного законодавства і не підлягає розгляду в господарському суді.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.08.2007 у справі № 2-14/10165-2007 (суддя Курапова З.І.) відмовлено в задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства "Племінний завод "Славне" до відкритого акціонерного товариства "Крименерго" про спонукання списати заборгованість у сумі 231717,00 грн.

Позивач, не погодившись  з рішенням суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в  якій просить  скасувати рішення суду  від 20.08.2007, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи скаргу тим, що рішення прийнято з порушенням Конституції України та вимог Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” від 23.06.2005 № 2711-4.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи скарги й наполягала на скасуванні судового рішення.

Представник відповідача просила залишити оскаржуване рішення без змін як таке, що прийняте у повній відповідності до норм чинного законодавства.

При повторному розгляді справи в порядку й на підставах статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступне.

22 грудня 2005 року відкрите акціонерне товариство "Крименерго"  (енергопостачальна організація) і відкрите акціонерне товариство "Племінний завод "Славне" (споживач) уклали додаткову угоду № 31202 до договору № 28 від 06.06.1996 про реструктуризацію та погашення заборгованості Споживача, яка склалася станом на 21.12.2005.

Вказаною додатковою угодою сторони зазначили розмір заборгованості позивача у сумі 421988,27 грн., у т.ч. 189811,39 грн. заборгованість за активну електроенергію, 202587 грн. за перевищення договірної величини, 486,84 грн. заборгованість за реактивну електроенергію та 29103,04 грн. пені. Споживач зобов'язався сплачувати вказані у додатковій угоді суми поетапно, щомісяця, починаючи з грудня 2005 року по жовтень 2009 року.

Позивач вважає, що санкції за перевищення договірної величини та пеня на загальну суму 231690,04 грн. включені в додаткову угоду незаконно, тому що на правовідносини сторін розповсюджується дія Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»і заборгованість, що виникла у позивача, підлягає списанню.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін,  обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права і відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»від 23.06.2005 № 2711-4 (далі Закон), передбачені заходи сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкротству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості.

Підприємства, які відносяться до паливного енергетичного комплексу, зазначені у пункті 1 Закону.

Статтею 9 Закону дозволяється списання заборгованості для суб'єктів господарської діяльності - учасників розрахунків і підприємств паливно-енергетичного комплексу, які внесені до Реєстру.

Ведення реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, передбачена статтею 1.7 Закону.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивач не є підприємством паливно-енергетичного комплексу, не внесений до реєстру учасників розрахунків. Таким чином, положення Закону в частині списання заборгованості не розповсюджуються на підприємство позивача.

Судова колегія визнає безпідставними посилання позивача на обгрунтованість його вимог щодо списання суми на підставі частини 9 підпункту а) пункту 9.1.2. статті 9 Закону, згідно з якою, на думку позивача, який був державним підприємством ( на час виникнення боргу), дозволяється списання йому заборгованості за невиконання зобов’язань з оплати енергоносіїв.

Такі доводи суд апеляційної інстанції вважає хибними, тлумачення відповідних норм Закону –помилковим. Адже, зазначеною нормою передбачено списання боргу саме підприємств паливно-енергетичного комплексу, у тому числі і за  невиконання зобов’язань з оплати енергоносіїв державними та комунальними підприємствами.

Згідно з частиною 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 цього Кодексу передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Діючим законодавством, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЄ від 17.10.2005 № 910 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України, не передбачена можливість анулювання постачальником електричної енергії заборгованості споживача електричної   енергії   шляхом   списання   заборгованості,   тобто постачальник електричної енергії не може здійснити таку дію, як списання заборгованості, яка може призвести до виникнення, зміни або припинення прав та обов'язків сторін.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач невірно обрав спосіб захисту свого права, оскільки ні законом, ні договором не передбачено спонукання відповідача списати заборгованість, а тому вважає, що рішення господарського суду прийнято у повній відповідності до норм діючого законодавства, у зв’язку з чим підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Племінний завод "Славне" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.08.2007 у справі № 2-14/10165-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.М. Плут

В.І. Гонтар