АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

08.11.07
Справа  № 5/5

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді
Кравчук Н. М.

суддів
Гнатюк Г. М.

Мирутенка О. Л.

розглянувши          апеляційну
скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по
Івано-Франківській області за вих. № 09/2034 від 27.07.2007р.

на
рішення
Господарського суду Івано-Франківської області від 19.07.2007р.

у справі                     № 5/5

за позовом                              суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (надалі СПД ФО ОСОБА_1), м.
Івано-Франківськ

до відповідача-1:          регіонального
відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області (надалі
РВ ФДМУ по Івано-Франківській області), м. Івано-Франківськ

до відповідача-2:          Івано-Франківського
медичного університету, м. Івано-Франківськ

про                     приватизацію державного
майна та укладення договору купівлі-продажу,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 -представник (довіреність №
122919 від 17.04.2007р.)

від відповідача-1: Гайдей В.В.
- представник (довіреність № 01/14-01 від 09.01.2007р.)

від відповідача-2: Сорока О.Я.
-представник (довіреність № 10/2121 від 18.06.2007р.)

Права та обов'язки, передбачені
статтями 20, 22 ГПК України представникам сторін роз'яснено. Клопотання про
технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід
суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 19.07.2007р. у справі № 5/5 позовні вимоги СПД
ФО ОСОБА_1 задоволено, визнано за позивачем право на приватизацію нежитлового
приміщення майстерні № 21 по вул. Г.Мазепи, 34 (підвал) на підставі п. 49
Державної програми приватизації на 2000р. - 2002р. шляхом його викупу,
зобов'язано регіональне відділення ФДМУ в Івано-Франківській області укласти з
позивачем -СПД ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення майстерні
№ 21 по вул. Г.Мазепи, 34 (підвал) в м. Івано-Франківську в редакції проекту
договору, направленому позивачем РВ ФДМУ по Івано-Франківській області  19.07.2007р. за ціною, згідно рецензованого
Звіту про оцінку підвальних приміщень, площею 21,37 кв.м. -30 348,00 грн.,
зобов'язано відповідача договір укласти до 30.07.2007р. В разі не підписання до
вказаного терміну - договір вважається укладеним в редакції позивача з моменту прийняття
рішення  в редакції проекту, що
знаходиться в матеріалах справи.

Задовольняючи позовні вимоги,
місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки позивач на базі
викупленого майна майстерні № 21 здійснює підприємницьку діяльність, є
власником об'єкту приватизації державного майна як один з покупців цього майна,
тому на нього поширюється дія Державної програми приватизації 2000-2002рр.,
зокрема ст. 49, відповідно до якої позивач має право на викуп будівлі (споруди,
приміщення) в межах займаної цим об'єктом площі.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, регіональним відділенням Фонду державного майна України по
Івано-Франківській області подано апеляційну скаргу, в якій скаржник рішення
суду першої інстанції вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог. На думку скаржника, даний
об'єкт є державною власністю , а тому
правом, що  передбачене п.49
Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, наділене ТзОВ „Каблучок”, а
не  ОСОБА_1

Представник позивача проти доводів
скаржника заперечує, рішення господарського суду вважає законним та
обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

В судовому засіданні 11.10.2007р.
було оголошено перерву до 08.11.2007р. колегією суддів у складі: Кравчук Н.М.,
Гнатюк Г.М. та Якімець Г.Г.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від 07.11.2007р. замість судді Якімець Г.Г. в
склад колегії суддів введено суддю Мирутенка О.Л.

За таких обставин, в судовому
засіданні 08.11.2007 р. розгляд справи розпочато заново.

Розглянувши подану апеляційну
скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський
апеляційний господарський суд встановив, що є підстави для скасування
оскаржуваного рішення та, відповідно, задоволення апеляційної скарги, виходячи
з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
між регіональним відділенням  ФДМУ по
Івано-Франківській області (продавець) та Організацією орендарів ОП
«Каблучок»(покупець) було укладено договір купівлі-продажу державного майна від
29.11.95р. за №161, відповідно до умов якого до покупця перейшло право
власності на  орендоване майно сфери
побуту по ремонту взуття, в тому числі майстерні №21, що знаходиться за адресою
м. Івано-Франківськ, вул. Гетьмана Мазепи, 34
(а.с. 49-51).

В зв'язку з реорганізацією ОП
„Каблучок” у ТзОВ «Каблучок»та виходу з його складу двох засновників - ОСОБА_1
та ОСОБА_3, їм за розподільчим балансом та актом прийому-передачі було передано
основні засоби майстерні № 21 (дві швейні машинки та один шліфувальний
станок)  на суму 803, 58 грн., що
відповідає по складу, кількості і опису основних засобів ОП «Каблучок»станом на
01.11.1993р. (а.с. 27-32).

24.12.1999 року між РВ ФДМУ по
Івано-Франківській області  та СПД ФО
ОСОБА_1 було укладено договір оренди частини нежитлового підвального
приміщення  загальною площею 21,37 кв.м.,
що знаходиться за адресою вул. Г.Мазепи, 34 в гуртожитку № 1.

Місцевий господарський суд дійшов
висновку, що оскільки  ОСОБА_1, будучи у
складі організації орендарів ОП «Каблучок»взяв участь у викупі та приватизації
державного майна шляхом внесення власних коштів, тому на СПД ФО ОСОБА_1 поширюється
дія Державної програми приватизації на 2000р. -2002р., зокрема ст.49.

Суд апеляційної інстанції з таким
висновком не погоджується та зазначає наступне.

Згідно із положеннями пункту 49
Державної програми приватизації на 2000 - 2002 рік, покупець, який став
власником об'єкта приватизації групи А і не скористався на момент приватизації
об'єкта правом викупу будівлі (споруди, приміщення) у межах займаної цим
об'єктом площі, має право викупити відповідну будівлю (споруду, приміщення) у
разі, якщо це не заборонено законодавством України, Верховною Радою Автономної
Республіки Крим (щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим) чи
відповідною місцевою радою (щодо об'єктів права комунальної власності).

Як зазначалося вище, покупцем
державного майна стало ОП «Каблучок», що в подальшому реорганізувалось у
ТзОВ «Каблучок». Станом на сьогоднішній день, ТзОВ „Каблучок” не виключено з
Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, і тому суд
погоджується з твердженням скаржника, що правом, передбаченим п.49 Державної
програми приватизації на 2000-2002 роки, наділене ТзОВ «Каблучок», а не
ОСОБА_1. Суд звертає увагу, що власниками основних засобів майстерні № 21 (дві
швейні машинки та один шліфувальний станок)
стали  дві особи: ОСОБА_1 та
ОСОБА_3. Позивач в судовому засіданні не довів належним чином, за яких
підстав  саме він наділений правом на
приватизацію спірного приміщення.

Крім того, суд першої інстанції
неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, зокрема, не
перевірив, чи входить дане нежитлове приміщення до переліку об'єктів, які
підлягають приватизації.

Згідно з ст.5 Закону України «Про
приватизацію державного майна» приватизації не підлягають об'єкти, що мають
загальнодержавне значення, а також казенні підприємства. До об'єктів, що мають
загальнодержавне значення, відносяться майнові комплекси підприємств, їх
структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів
(робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення, зокрема об'єкти освіти,
фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до п.п. 6.2, 6.3 Статуту
державного вищого навчального закладу «Івано-Франківський державний медичний
університет»майно, що передане в оперативне управління медуніверситету, не
піддягає вилученню або передачі будь-яким підприємствам, установам,
організаціям, крім випадків передбачених законодавством. (а.с. 77).

Спірне приміщення є частиною
підвального приміщення учбового корпусу, який перебуває на балансі
Івано-Франківського державного медичного університету (а.с. 74).

Листом № 09/1288 від 15.04.2005р.
Івано-Франківський медичний університет повідомив про намір розташувати в
спірному приміщенні зуботехнічну лабораторію медичного коледжу, тому просив
регіональне відділення не продовжувати дію договору оренди, термін дії якого закінчився
19.12.2005р. (а.с. 64).

Таким чином, твердження позивача
про те, що спірне приміщення не є частиною цілісного майнового комплексу
медуніверситету, і який не має наміру використовувати його у своїй діяльності є
безпідставним.

Не можуть бути взяті до уваги і
посилання позивача на рішення арбітражного суду Івано-Франківської області від
12.10.1999р. у справі №7/619, оскільки даним рішенням суд встановив, що ОСОБА_1
вийшов зі складу ТзОВ „ Каблучок” і йому на його частку в статутному фонді
товариства було виділено певне майно, яке ним в подальшому використовувалося в
підприємницькій діяльності. Вказаним рішенням суд зобов'язав РВ ФДМУ по
Івано-Франківській області укласти з підприємцем ОСОБА_1 договір оренди на
нежитлове приміщення майстерні № 21, проте не встановлював факту
правонаступництва ТзОВ „Каблучок” позивачем, що помилково стверджує останній в
позовній заяві.

Позивачем не подано суду належних
та допустимих доказів, які б спростували факти та докази, представлені
відповідачами.

Таким чином, позовні вимоги  СПД ОСОБА_1 щодо визнання за ним права на
приватизацію нежитлового приміщення майстерні № 21 та зобов'язання
відповідача-1 укласти з ним договір купівлі-продажу вказаного приміщення є
необґрунтованими, безпідставними, і тому в їх задоволенні слід відмовити.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд
апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд не правильно
встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального
права, тому його слід скасувати, а апеляційну скаргу -задоволити.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103,
104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу регіонального
відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області
-задоволити.

2.          Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 19.07.2007р. у справі № 5/5 скасувати. Прийняти
нове рішення, яким в позові відмовити.

3.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

4.          Справу передати  в місцевий господарський суд
Івано-Франківської області.

Головуючий суддя
Н.М. Кравчук

судді
Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко