СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

15.10.2007

Справа №2-13/12040-2007

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, (АДРЕСА_1)

до відповідача Фонду комунального
майна Сімферопольської міської ради, (95000, м. Сімферополь, вул. Толстого, 15)

про зобов'язання укласти договір
купівлі-продажу

Суддя ГС  АР
Крим А.І.Жукова

Представники:

Від позивача - ОСОБА_1 - паспорт

Від відповідача - Кріона Я.М. -
начальник відділу правового забезпечення та претензійно-позовної роботи, дов. №
2001/40/01 від 27.06.2007р.

Суть спору: Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом
про зобов'язання Фонду комунального майна Сімферопольської міської ради укласти
договір купівлі-продажу нежитлових підвальних приміщень, розташованих за
адресою: м. Сімферополь, вул. М. Залки, буд. 5-Б, загальною площею 118,05 м.кв.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
16.01.2003р. між Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1
та Сімферопольською квартирно-експлуатаційною частиною району був укладений
договір оренди нежитлових підвальних приміщень, розташованих за адресою: м. Сімферополь,
вул. М. Залки, буд. 5-Б, загальною площею 118,05 м.кв. За період орендних
відносин позивач за власні кошти за попередньою згодою ЖЕО Київського району
здійснив поліпшення підвальних приміщень на суму 26511,60 грн.

Згідно рішення 13 сесії Сімферопольської
міської ради V скликання від 27.12.2006р. №150 підвальні приміщення, що
знаходяться у користуванні позивача включені до переліку об'єктів приватизації
шляхом викупу, у зв'язку з чим, на думку позивача, між позивачем та
відповідачем повинен бути укладений договір купівлі-продажу орендованих
підвальних приміщень. Проте, 19.07.2007 р. листом Фонд комунального майна
Сімферопольської міської ради відмовив у приватизації нежитлових підвальних
приміщень.

Відповідач проти позову заперечує
за мотивами, викладеними у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено що
відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України „Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)” відмова у приватизації можлива тільки у
випадках коли, зокрема, є законодавчо встановлене обмеження на приватизацію
цього підприємства. Спірні нежитлові підвальні приміщення знаходяться у жилому
будинку. У відповідності з офіційним тлумаченням ст. 1 та ст. 10 Закону України
„Про приватизацію державного житлового фонду”, викладеним у рішенні
Конституційного суду України від 02.03.2004р. № 4-рп/2004, допоміжні приміщення
(підвали, горища, сходи, колясочні) передаються безоплатно у спільну власність
громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах)
багатоквартирних будинків.

Статтею 1 Закону України „Про
об'єднання співвласників багатоквартирного будинку” визначено, що допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку, зокрема, підвали, це приміщення,
призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування
мешканців будинку. Допоміжні нежитлові приміщення приватизації не підлягають.

На думку відповідача рішення органу
місцевого самоврядування про приватизацію шляхом викупу нежитлового допоміжного
приміщення порушує права громадян - власників квартир на їх власність, тому
відмова відповідача в приватизації нежитлових підвальних допоміжних приміщень у
м. Сімферополі по вул. М. Залки, б. 5-Б є законною та обгрунтованою.

Слухання по справі відкладалось у
порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2003 р. між Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 та Сімферопольською
квартирно-експлуатаційною частиною району Південного ордену Червоного Прапору
оперативного командування був укладений договір оренди № 03с/2003. У
відповідності з цим договором Орендодавець - Сімферопольська
квартирно-експлуатаційна частина району Південного ордену Червоного Прапору
оперативного командування передає Орендарю - СПД ОСОБА_1 в строкове платне
користування нежитлові підвальні приміщення будівлі, розташовані за адресою: м.
Сімферополь, вул. М. Залки, буд. 5-Б, загальною площею 118,05 м.кв.

Вартість нерухомого майна визначена
у відповідності з експертною оцінкою станом на 01.04.2002р. та складає 41974,00
грн. Метою оренди згідно з п. 1.2 договору є організація кафе. Строк договору
оренди з 24.01.2003р. по 24.01.2008р. (п.10.1 договору).

24.01.2003р. зазначені підвальні
приміщення були передані позивачу в оренду за актом прийому-передачі.

27.12.2005р. Виконкомом Київської
районної ради м. Сімферополя АР Крим винесено рішення про переукладення
договору оренди на нежитлові приміщення по вул. М. Залки, буд. 5-Б, загальною
площею 118,05 м.кв., у зв'язку з чим 27.12.2005р. між Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 та Житлово-експлуатаційним об'єднанням
Київського району було укладено угоду про зміну та доповнення договору оренди
нежитлових приміщень № 03с/2003.

Згідно з п. 6.2 зазначеної угоди
Орендар має право за згодою Орендодавця вносити зміни у склад орендованих
приміщень, здійсняти його реконструкцію, технічне переозброєння, що зумовлює
підвищення його вартості.

В матеріалах справи є звіт аудитора
про перевірку документів, що підтверджують невід'ємні поліпшення орендованого
майна Аудиторської фірми „Глосатор-Аудит” від 28.03.2006р., з якого вбачається,
що 01.03.2006р. позивач уклав договір підряду з фірмою „Агуна” на виконання
ремонтних робіт та переобладнання нежитлового приміщення по вул. М. Залки, 5б у
м. Сімферополі.

Підрядником був складений зведений
кошторисний розрахунок вартості будівництва, проектна документація на ремонт
приміщень, яка узгоджена з орендодавцем. Відповідно до договору підряду
вартість ремонтних робіт склала 26511,60 грн.

У березні 2006р. між Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 та підрядником - фірмою „Агуна” підписаний
акт прийому виконаних підрядних робіт на суму 26511,60 грн., яка була сплачена
підряднику за рахунок власних коштів позивача.

Рішенням 13 сесії Сімферопольської
міської ради V скликання від 27.12.2006р. №150 підвальні приміщення, що
знаходяться у користуванні позивача включені до переліку об'єктів приватизації
шляхом викупу, про що позивачу наданий лист начальника Фонду комунального майна
Сімферопольської міської ради від 26.01.2007р.

Однак, 19.07.2007 р. листом Фонд
комунального майна Сімферопольської міської ради повідомив, що він  не має можливості провести дії, щодо
приватизації  нежитлових підвальних приміщень,
посилаючись на неврегульованість питань правового режиму власності допоміжних
приміщень житлового комплексу.

Статтею 73 Закону України „Про
місцеве самоврядування” передбачено, що рішення органів місцевого
самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для
виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої
влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями,
посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають
на відповідній території.

Згідно ст. 2 Закону України „Про
приватизацію державного майна основними пріоритетами приватизації є підвищення
ефективності виробництва та мотивації до праці, прискорення структурної
перебудови і розвитку економики України.

Відповідно до статті 8 Конституції
України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для
захисту конституційниих прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на
підставі Конституції України гарантується.

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 01.11.1996р. № 9 „Про застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя” зазначено, що Конституцією України кожній людині
гарантовано право звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав і
свобод. Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії.

Відповідно до ст.8 Конституції в
Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та
свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і
зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість
діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Виходячи із зазначеного принципу та
гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова
діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких
посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.
При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст.22 Конституції закріплені в ній
права і свободи людини й громадянина не є вичерпними.

Оскільки Конституція України, як
зазначено в її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої
дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону
чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції
і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.
Судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а також на чинному
законодавстві, яке не суперечить їй.

Таким чином, суд вважає, що Фонд
комунального майна Сімферопольської міської ради незаконно відмовив у виконанні
рішення 13 сесії Сімферопольської міської ради V скликання від 27.12.2006р.
№150 та безпідставно ухиляється від укладення договору купівлі-продажу нежитлових
підвальних приміщень, що розташовані за адресою: м. Сімферополь, вул. М. Залки,
б. 5-Б, загальною площею 118,05 м.кв.

За вказаних обставин суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до викладеного,
керуючись ст.ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Фонд комунального майна
Сімферопольської міської ради укласти з Суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 договір купівлі-продажу нежитлових підвальних
приміщень, розташованих за адресою: м. Сімферополь, вул. М. Залки, буд. 5-Б,
загальною площею 118,05 м.кв.

Стягнути з Фонду комунального майна
Сімферопольської міської ради (95000, м.Сімферополь, вул. Толстого, 15,
банківські реквізити суду не відомі) на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; банківські реквізити суду не
відомі) 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після вступу рішення в
законну силу.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова
А.І.