Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2007 р.                                                           Справа № 37/159-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., суддя Білоконь Н.Д. , суддя Лакіза В.В.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю представників сторін:

прокурора - Малінки В.Є., посвідчення № 9 від 02.02.2007р.,

позивача - Кулінічевої  Н.О., доручення № 08-11/3090/2-06 від 28.12.2006р. у справі,

відповідача -  Стаднічук Н.П., довіреність № 107 від 30.08.2007р. у справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2440 Х/1-14 ) на рішення господарського суду Харківської області від 06.06.07 у справі № 37/159-07

за позовом Прокурора м. Харкова в інтересах держави в  особі Харківської міської ради

до  товариства з обмеженою відповідальністю "Преса-Харків", м. Харків

про звільнення та повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

встановила:

Прокурор м. Харкова звернувся  до господарського суду Харківської області  з позовом  в  інтересах держави в  особі  Харківської міської ради про зобов"язання  товариства з обмеженою відповідальністю "Преса-Харків" звільнити самовільно зайняту кіоском  земельну ділянку, розташовану на вул. Іванова-ріг вул. Мироносицької у м. Харкові, привести її у  придатний  для  подальшого використання  стан  та  повернути   позивачу.

Рішенням господарського суду Харківської області  від 06.06.2007 р. у  справі №  37/159-07 (суддя Доленчук Д.О.) позов задоволено. Зобов"язано відповідача  звільнити самовільно зайняту  земельну ділянку, розташовану на  вул. Іванова-ріг вул. Мироносицької у  м. Харкові, привести її у  придатний  для  подальшого використання  стан  та  повернути   позивачу.

Відповідач  із зазначеним рішенням господарського суду  першої інстанції не  погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення  місцевим господарським судом  норм  матеріального та  процесуального права, просить рішення  скасувати та  прийняти нове рішення, яким  в  задоволенні  позову  відмовити.

Апеляційну скаргу відповідач обгрунтовує, зокрема, тим, що: відповідачеві в порушення статей 64, 87 ГПК України не була надіслана ухвала суду про порушення провадження у справі, він не був належним чином повідомлений про місце та час судового засідання, у зв"язку з чим був позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні; суд зробив помилковий висновок про самовільне зайняття відповідачем спірної земельної ділянки, тоді як він звертався до позивача з відповідним клопотанням і рішенням ХХІ сесії Харківської міської ради ХХІV скликання від 28.04.04 р. № 64/04 ТОВ "Преса-Харків" було надано дозвіл на розроблення проекту відведення спірної земельної ділянки для розміщення малої архітектурної форми з метою здійснення підприємницької діяльності,  судом першої інстанції в  порушення  норм процесуального права  було розглянуто  дану  справу за правилами господарського процесуального кодексу України, тоді як даний спір є адміністративним і  повинен розглядатися за  правилами Кодексу адміністративного судочинства України; в акті обстеження спірної земельної від 13.02.2007 р. № 352/07 наведені недостовірні відомості щодо  присутності представника відповідача при складенні цього акта, а також  відсутній його  підпис,  акт про  відмову від підпису  не  складався, акт обстеження земельної ділянки  №  1644/06    складено 07.09.2006 р.  та   акт обстеження  земельної ділянки  № 352/07  складено 13.02.2007 р., а  позовна заява датована 06.04.2007 р.,  тому  на думку відповідача  ці акти не є достовірними доказами.

13.09.2007 р. через канцелярію суду від відповідача надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він в обгрунтування апеляційної скарги посилався також на те, що судом першої інстанції порушено правила предметної або територіальної підсудності, оскільки цей спір є адміністративним; у прокурора відсутні повноваження звертатися до суду з позовом в інтересах органу місцевого самоврядування в особі Харківської міської ради; в акті обстеження спірної земельної ділянки від 13.02.2007 р. № 352/07 наведені недостовірні відомості щодо площі земельної ділянки та щодо присутності представника відповідача при складенні цього акта, у  постановах про накладення адміністративного  стягнення №  389 від  31.10.2006 р. та № 4 від  11.01.2007 р. не зазначено,  стосовно яких земельних ділянок було здійснено адміністративне правопорушення (не надано  список земельних ділянок), а директора відповідача, виходячи з розміру  штрафу  було оштрафовано як  фізичну особу.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, а представник позивача та прокурор проти задоволення апеляційної скарги заперечують з посиланням на те, що: договір оренди спірної земельної ділянки відповідачем укладений не був, тому земельна ділянка зайнята відповідачем самовільно і підлягає звільненню на підставі статті 212 Земельного кодексу України; даний спір не є адміністративним і згідно зі статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства не відноситься до компетенції адміністративних судів.

Колегія суддів дослідила матеріали справи, проаналізувала доводи апеляційної скарги відповідача та заперечень проти неї позивача і прокурора, перевірила правильність застосування господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права та дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції -   без змін.

Колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Частиною 2 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документів, що посвідчують право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації

Згідно  зі статтею 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом, а право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державний контроль за  використанням та охороною земель"  самовільне зайняття  земельних ділянок-будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у  натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до  його державної реєстрації.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, відповідач приступив до використання спірної земельної ділянки до виникнення  у нього права на її оренду.

Підтвердженням цього є складений заступником начальника відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради Волошан А.І. за результатами обстеження спірної земельної ділянки акт від 07.09.2006 року № 1644/06 (арк. справи 7,8), яким встановлено, що спірну земельну ділянку площею 0,0030 га, яку  рішенням ХХХсесії Харківської міської ради ІV скликання від 20.12.04 р. №224/04  ТОВ "Преса-Харків" було надано в  оренду терміном  на 1  рік з моменту державної реєстрації договору  оренди землі для  розміщення малої архітектурної форми з метою здійснення  підприємницької діяльності, в порушення вимог статті 125 Земельного кодексу України відповідач використовує для експлуатації та обслуговування торговельного кіоску без правовстановлюючих документів.

13.02.2007 року головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради Мазуром О.В.  повторно обстежено спірну земельну ділянку та складено акт № 352/07 (арк. спр. 5,7), яким підтверджено, що відповідач продовжує використовувати спірну земельну ділянку для комерційної діяльності без правовстановлюючих документів.

Ці акти обстеження земельної ділянки є належними доказами у справі, оскільки складені посадовими особами відділу самоврядного контролю за використанням та охороною земель управління земельних відносин Харківської міської ради - органу, створеного міською радою відповідно до статей 12, 189 Земельного кодексу України та статті 12 Закону України "Про охорону земель" для здійснення самоврядного контролю за використанням та охороною земель комунальної власності і посадові особи цього управління при обстеженні земельної ділянки та складанні акту обстеження діяли у відповідності  з Положенням про відділ самоврядного контролю за використанням та охороною земель, затвердженого рішенням ХХІІ сесії Харківської міської ради ІV скликання від 23.06.2004 року.

Що ж до посилання відповідача на надання йому дозволу на розроблення проекту відведення спірної земельної ділянки для розміщення малої архітектурної форми з метою здійснення підприємницької діяльності на підставі рішення Харківської міської ради, то ці посилання є необґрунтованими.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що йому не була надіслана ухвала про порушення провадження у справі, і він не був належним чином повідомлений про місце та час судового засідання, спростовується матеріалами справи.

Згідно з наданою до місцевого господарського суду прокурором довідкою головного управляння статистики у Харківській області від 12.04.2007 року № 3757/12-07 (арк. спр. 30) ТОВ "Преса-Харків" зареєстровано як юридична особа 15.04.2004 року за юридичною адресою 61001, м. Харків, вул. Кірова 38. Останні реєстраційні зміни проведено 20.12.2004 року. Надіслана господарським судом першої інстанції на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення копія ухвали про порушення провадження у справі від 16.04.2007 року повернулось на адресу суду у зв"язку з відсутністю адресата за юридичною адресою, свідченням чого є наявні в матеріалах справи (арк. спр 26-28) повернута поштою з відповідною довідкою копія ухвали, конверт та бланк поштового повідомлення.

Копія ухвали місцевого господарського суду від 16.05.2007 року, про відкладення розгляду справи на 06.06.2007 року також надсилалась на юридичну адресу відповідача згідно з Інструкцією з діловодства в господарських судах рекомендованим листом. Однак представник відповідача для участі у судовому засіданні не з"явився, тому справу згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України було розглянуто за його відсутності.

Факт зміни місцезнаходження без зміни юридичної адреси підтвердив сам відповідач зазначенням в апеляційній скарзі (арк. справи 64) двох адрес: 1) м. Харків, вул. Кірова, 38 та 2) адреси для надсилання поштової кореспонденції: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 8, кімн. 302.

А отже, оскільки Господарським процесуальним кодексом України на господарський суд не покладено обов‘язок з‘ясування адрес фактичного місцезнаходження сторін у справі та надсилання сторонам копій процесуальних документів за цими адресами, судова колегія вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Що ж до посилання відповідача про наявність в нього права користування спірною земельною ділянкою, то ці посилання є необґрунтованими.

Як правильно зазначено в оскаржуваному рішенні, відповідно до частини 1 статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки, а відповідно до частини 2 статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Викладена відповідачем в апеляційній скарі думка, що даний спір є адміністративним, не узгоджується зі статею 17 Кодексу адміністративного судочинства, якою визначено чіткий перелік адміністративних справ, що відносяться до компетенції адміністративних судів, оскільки предметом спору у даній справі є право користування спірною земельною ділянкою, тобто між сторонами є спір про право, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, місцевий господарський  суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю з‘ясував обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування цього рішення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 29, 33, 43, 44, 49, 87, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2007 р.  у  справі  37/159-07 залишити  без змін.

Постанову  складено в  повному обсязі  17.09.2007 р.

Головуючий суддя                             (підпис)                          Слюсарева Л.В.

Суддя                             (підпис)                          Білоконь Н.Д.

Суддя                             (підпис)                          Лакіза В.В.