ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2007 р.
№ 20-5/088

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової –головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

позивача
не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

відповідача

не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго"

на постанову
від 30.07.2007 року Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№ 20-5/088 господарського суду міста Севастополя

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго"

до

про

Товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор"

стягнення заборгованості у розмірі 19042,06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго" звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор" про стягнення заборгованості у розмірі 19042,06 грн. за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за період з січня по березень 2006 року, посилаючись на порушення відповідачем умов договору № 523 від 10.01.2005 року.

Заявою від 10.05.2007 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 13219,24 грн.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 10.05.2007 року у позові відмовлено.

Рішення суду мотивоване відсутністю підстав для задоволення позову.

За апеляційною скаргою Відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" Севастопольський апеляційний господарський суд постановою від 30.07.2007 року рішення господарського суду міста Севастополя від 10.05.2007 року у справі № 20-5/088 залишив без змін з тих же підстав.

Відкрите акціонерне товариство "Енергетична компанія "Севастопольенерго" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Севастополя та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення та постанову скасувати та стягнути з відповідача заборгованість за перевищення договірних величин споживання електроенергії в сумі 16268,74 грн.

На думку заявника суди як першої, так і другої судових інстанцій не врахували що відповідно пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок поставки електричної енергії споживачам" №411 від 24.03.1999 року для корегування договірної величини споживання електричної енергії споживач зобов'язаний звернутись до енергопостачальника за відповідним корегуванням.

Заслухавши суддю –доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалах, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України,  касаційна інстанція рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи спір стосується перевищення договірної величини споживання електричної енергії.

Законодавством, що регулює відносини, пов’язані з виробництвом, передачею постачанням і використанням електричної енергії є Закон України "Про електроенергетику", Порядок постачання електричної енергії споживачам, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 441 від 24.03.1999 року (із змінами та доповненнями), Правила користування електричною енергією, затверджені постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 року (із змінами та доповненнями).

Судами при розгляді справи встановлено, що правовідносини сторін виникли з договору № 523 від 10.01.2005 року на постачання електричної енергії, відповідно до умов якого постачальник поставляє електричну енергію споживачу, а споживач сплачує постачальнику вартість електроенергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатків до нього.

Пунктом 2.2.2 договору Споживач прийняв на себе зобов'язання по дотримуванню режиму споживання електричної енергії відповідно до умов розділу 5 договору.

Пунктом 8.1 договору встановлено розрахунковий період з 15 календарного числа попереднього місяця до такого ж числа поточного місяця, а пунктом 8.4 договору передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиту електроенергію до 20 числа календарного місяця.

Згідно з додатком № 1 до договору відповідачем узгоджено планований обсяг постачання електричної енергії і потужності на 2006 рік.

Згідно звіту про споживання електричної енергії, обсяг спожитої електроенергії відповідачем у січні 2006 року всього по майданчикам склав 132909 кВт/год. При договірній величині споживання 113120 кВт/год, перевищення склало 19789 кВт/год., у лютому 2006 року всього по майданчиках споживання електричної енергії склало 217145 кВт/год. При договірній величині споживання 159120 кВт/год., перевищення склало 58025 кВт/год., у березні по майданчику ринок кільце ТП-1503-76972 кВт/год. При договірній величині споживання 70560 кВт/год. (перевищення – 6412 Вт/год.)

Таким чином, позивач вважає, що відповідач допустив порушення умов договору у вигляді недотримання режиму споживання електроенергії та повинен сплатити відповідні рахунки за перевищення договірної величини споживання електричної енергії: рахунок № 4679 від 22.01.2007 року на суму 5693,07 грн.; рахунок № 59685 від 18.12.2006 року на суму 16691,82 грн., який був частково сплачений у сумі 5244,73 грн. і рахунок № 12759 от 15.03.2006 року на суму 1901,90 грн., у загальній сумі 19042,06 грн. за період з січня по березень 2006 року.

Згідно з пунктом 4.2.2 договору, за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, визначених згідно розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії п'ятикратну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величиною.

Однак, апеляційний суд зазначив, що у відповідності з пунктом 6 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" (в редакції Закону від 23 червня 2005 року № 2711-1) у випадку перевищення договірної величини потужності споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів І-ІV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною величиною потужності.

У процесі розгляду справи відповідач частково визнав заявлені вимоги та сплатив суму 3049,50 грн. по рахунку № 4679 від 22.01.2007 року. В іншій частині товариство з обмеженою відповідальністю "Екватор" позов не визнав, посилаючись на наявність попередньої оплати.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що договірна величина споживання електричної енергії визначається на рівні: заявленої споживачем згідно з пунктом 5.1 цього договору – у разі відсутності у споживача заборгованості за спожиту електричну енергію і у разі виконання боргових зобов'язань та сплати поточних, у тому числі авансових, платежів у договірні строки; забезпеченому об'ємом попередньою сплатою споживача, яка проведена до початку відповідного розрахункового періоду.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2006 року у справі № 26-9/063 встановлено, що відповідно до пункту 5.2 договору, товариство з обмеженою відповідальністю "Екватор" за станом на 16.02.2005 року (початок розрахункового періоду березня 2005) здійснило передплату на розрахунковий рахунок відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" грошові кошти в сумі 35000,00грн. для забезпечення електричною енергією ринку "Кільце". Виходячи з даної суми і середньодобового тарифу, товариством з обмеженою відповідальністю "Екватор" на березень 2005 року до початку розрахункового періоду сплачено за споживання 123378 кВт електроенергії.

Враховуючи те, що при подальших розрахунках за спожиту електричну енергію сума даної передоплати в погашення боргових зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю "Екватор" не враховувалася, вона щомісячно залишалася передоплатою на початок чергового розрахункового періоду.

4 серпня 2005 року дана передоплата збільшена ще на 5000,00 грн. Починаючи з розрахункового періоду 15.09.2005 року передоплата за споживану ринком "Кільце" електричну енергію здійснюється на рівні 40000,00 грн.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією встановлено, що договір на поставку електроенергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за врегульованими тарифами та споживачем, та встановлює зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Пунктом 10.2 договору встановлено, що зміни та доповнення до цього договору здійснюються шляхом оформлення додаткових угод, підписаних обома сторонами, що є невід'ємною частиною цього договору.

Представником позивача у засідання суду апеляційної інстанції надана копія списку адресатів, яким надсилались пропозиції щодо внесення відповідних змін до діючих договорів на постачання електроенергії, з огляду на що позивач вважає доводи відповідача про наявність щомісячної попередньої оплати необґрунтованими.

Зазначені докази апеляційною інстанцією не прийняті до уваги з огляду на приписи статі 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

При цьому, поза увагою як апеляційного суду, так і господарського суду першої інстанції залишились приписи пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України №441 від 24.03.1999 року (із змінами і доповненнями, які діяли у спірний період), згідно з яким граничні величини споживання електричної потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. Повідомлення про ці величини є невід'ємною частиною договору. Обов'язковому погодженню з представництвом Держенергонагляду підлягають граничні величини споживання електричної потужності, розраховані для споживачів з максимальною дозволеною величиною споживання електричної потужності 750 кВт і більше та вибірково для інших споживачів, які впливають на режими електроспоживання у регіоні.

Споживач має право протягом поточного розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за коригуванням договірної величини споживання електричної енергії. У разі коригування договірної величини споживання електричної енергії протягом поточного розрахункового періоду здійснюється відповідне коригування граничної величини споживання електричної потужності. Скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

Отже для вирішення даного спору по суті судам необхідно було встановити чи є фактично спожита кількість електроенергії перевищенням договірної величини потужності споживання з урахування приписів діючого за спірний період законодавства, що регулює як поняття договірної величини, так і порядок визначення її перевищення.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з’ясування судом всіх обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Неповне з’ясування всіх обставин справи, які  мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з’ясувати і перевірити всі фактичні обставини справи, об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду міста Севастополя від 10.05.2007 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 30.07.2007 року у справі № 20-5/088 господарського суду міста Севастополя скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Севастополя.

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Енергетична компанія "Севастопольенерго" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                        Т. Дроботова

С у д д і          Н.Волковицька

Л. Рогач