ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 вересня 2007 р.

№ 2-2292/2004

Колегія суддів Вищого господарського суду України у
складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянувши матеріали

касаційної скарги

громадянина ОСОБА_1(далі
ОСОБА_1.)

на ухвалу

Ленінського районного суду міста
Миколаєва

від

14.12.04

та рішення

Ленінського районного суду міста
Миколаєва

від

14.12.04

а також ухвалу

апеляційного суду Миколаївської
області

від

03.03.05

у справі

№ 2-2292/2004

Ленінського районного суду міста
Миколаєва

за позовом

ОСОБА_1.

до

закритого акціонерного товариства
"Промбудсервіс" (далі Товариство), голови правління Товариства
Ткаченка Віктора Олександровича (далі Ткаченко В.О.)

про

визнання дій неправомірними та
визнання недійсним договору оренди

В засіданні взяли участь
представники:

- позивача:

не з'явились;

- відповідачів:

Товариства:
не з'явились;

Ткаченка В.О.:
не з'явились.

Ухвалою від 13.08.07 колегії суддів
Вищого господарського суду України у складі: головуючого -Першикова Є.В.,
суддів -Савенко Г.В.,

Ходаківської І.П., утвореному розпорядженням
заступника Голови Вищого господарського суду України від 09.04.04, касаційна
скарга ОСОБА_1. б/н від 21.03.05 була прийнята до провадження, розгляд справи
призначено на 27.09.07, без початку перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена
сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її
неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не
надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського
процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце
розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 27.09.07 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового
процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 27.09.07
представники сторін не з'явились.

Враховуючи, що ухвалою про
призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що
неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення
розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості
участі у судовому засіданні 27.09.07 до колегії суддів Вищого господарського
суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи,
а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється
сторонам у справі в установленому порядку поштою.

У зв'язку з перебуванням судді
Савенко Г.В. у черговій відпустці, розпорядженням від 17.09.07 заступника
Голови Вищого господарського суду України для розгляду справи № 2-2292/2004
Ленінського районного суду міста Миколаєва створено колегію суддів у наступному
складі: головуючий -Першиков Є.В., судді -Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., яка
розглядає справу по суті.

Ухвалою від 14.12.04 Ленінського
районного суду міста Миколаєва (суддя Косяк В.В.) позовні вимоги ОСОБА_1. до
Ткаченко В.О. про визнання неправомірними дій у зв'язку з невнесенням змін до
Статуту Товариства згідно протоколу загальних зборів акціонерів № 2 від
02.02.99 та щодо внесення змін до Статуту Товариства, викладених в редакції від
31.05.00, залишено без розгляду.

Провадження у справі в частині
вимог ОСОБА_1. про визнання недійсним договору оренди, укладеного між
Товариством та виробничо-комерційною фірмою "Нікотерм", припинено.

При винесенні вказаної ухвали
місцевий суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1суттєво пропущено
процесуальний строк, встановлений

ст. 248-5 Цивільного процесуального
кодексу України на оскарження дій Ткаченка В.А., та за умови відсутності даних
щодо поважності причин такого пропуску, суд не знайшов підстав для його
поновлення.

Щодо вимог ОСОБА_1. про визнання
недійсним договору оренди, зазначена ухвала мотивована тим, що такі вимоги
ОСОБА_1. пред'явлені ним в інтересах однієї юридичної особи до іншої, а тому
спір у цій частині підвідомчий господарським судам.

Рішенням від 14.12.04 Ленінського
районного суду міста Миколаєва (суддя Косяк В.В.) в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. про визнання неправомірними дій Ткаченка В.О. щодо ненадання
інформації про господарсько-фінансову діяльність Товариства та покладання на
Ткаченка В.О. обов'язку по ознайомленню ОСОБА_1. з документами, відмовлено.

Таке рішення мотивовано тим, що
ОСОБА_1не було доведено факт звернення до Ткаченка В.О. з вимогою про надання
інформації та ознайомлення з документами та факту відмови у задоволенні цих
вимог.

Ухвалою від 03.03.05 Апеляційного
суду Миколаївської області (колегія суддів у складі: головуючого -Паліюка В.П.,
суддів -Довжук Т.С.,

Мурлигіної Є.Я.) апеляційну скаргу
ОСОБА_1. відхилено, а рішення та ухвалу від 14.12.04 Ленінського районного суду
міста Миколаєва залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями
попередніх судових інстанцій

ОСОБА_1. звернувся з касаційною
скаргою в якій просить ухвалу та рішення від 14.12.04 Ленінського районного суду
міста Миколаєва, а також ухвалу від 03.03.05 Апеляційного суду Миколаївської
області відмінити, та прийняти по справі нове рішення по суті спору.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує
тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми матеріального
та процесуального права, а саме: ст.ст. 87, ч.ч. 3, 4 ст. 92, ч. 1 ст. 117, ст.
152, ч. 3 ст. 238, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ст. 325, ст. 355, ч. 1 ст. 356,
ч. 1 ст. 358, ст. 369, ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 4, ч.
1 ст. 5, ст. 6, ст. 290, ч. 1 ст. 291, ст.ст. 334, 340 Цивільного
процесуального кодексу України.

Ухвалою від 04.06.07 Апеляційного
суду Херсонської області (колегія суддів у складі: Цуканової І.В., Капітан
І.А., Полікарпової О.М.) касаційну скаргу ОСОБА_1. на рішення та ухвалу від
14.12.04 Ленінського районного суду міста Миколаєва разом з матеріалами справи
направлено до Вищого господарського суду України за належністю.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування
судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями на підставі матеріалів справи ОСОБА_1. є власником 110 простих
іменних акцій Товариства, його частка в статутному фонді Товариства складає
44%.

Під час розгляду справи місцевим та
апеляційним судами встановлено, що свої вимоги ОСОБА_1. обґрунтовує тим, що
Ткаченко В.О., порушуючи вимоги законодавства і Статуту Товариства, зробив ряд
неправомірних дій: без узгодження з акціонерами уклав договір оренди приміщень
і територій між Товариством та приватною виробничо-комерційною фірмою
"Нікотерм" (далі Фірма), при цьому, Ткаченко В.О. відмовлявся
ознайомити ОСОБА_1. з копією вказаного договору, іншими документами, що містять
інформацію про господарсько-фінансову діяльність Товариства; не скликав
чергових загальних зборів акціонерів. Крім того, Ткаченко В.О., за твердженням
ОСОБА_1., неправомірно вніс зміни до Статуту Товариства. На думку ОСОБА_1., дії
Ткаченка В.О. протирічать інтересам господарського товариства, а також
ущемляють його права, як акціонера.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1.
просив визнати недійсним договір оренди, укладений між Товариством і Фірмою, а
також ряд положень Статуту. Також, просив зобов'язати Ткаченко В.А. внести
зміни до Статуту, провести чергові загальні збори акціонерів і ознайомити його
з річними балансами і звітами Товариства, актами перевірок і аудиторськими
висновками, договорами оренди між Товариством та Фірмою, книгою наказів,
головною книгою і протоколами засідань правління за 2001-2003 роки, а також
бухгалтерськими документами станом на 01.05.04.

У попередніх судових інстанціях
ОСОБА_1. уточнив свої позовні вимоги та просив визнати неправомірними дії
Ткаченка В.О. щодо невнесення змін до Статуту згідно протоколу загальних зборів
акціонерів № 2 від 02.02.99 та внесення змін до Статуту в редакції від
31.05.00.

На підставі наданих сторонами
доказів по справі судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що
рішенням від 14.06.01 Ленінського районного суду міста Миколаєва по справі №
2-246 (яке набрало законної сили) в задоволенні вимог ОСОБА_1. до Товариства
про визнання недійсним рішення від 31.05.00 загальних зборів Товариства, яким
була затверджена нині діюча редакція Статуту Товариства, відмовлено.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України враховує, що відповідно до ст. 41 Закону України
"Про господарські товариства" вищим органом акціонерного товариства є
загальні збори товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі
акціонери, незалежно від кількості та виду акцій, власниками яких вони є. До
компетенції загальних зборів належить, зокрема: внесення змін до статуту
товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу та затвердження
договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства.
Такі повноваження належать до виключної компетенції загальних зборів акціонерів
і не можуть бути передані іншим органам товариства. Статутом товариства до
компетенції загальних зборів можуть бути віднесені й інші питання. Загальні
збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають
відповідно до статуту товариства більш як 60 відсотків голосів.

За змістом ст. 48 вказаного Закону
голова правління акціонерного товариства вправі без довіреності здійснювати дії
від імені товариства. Інші члени правління також можуть бути наділені цим
правом згідно із статутом. Голова правління товариства організує ведення
протоколів засідань правління. Книга протоколів повинна бути в будь-який час
надана акціонерам. На їх вимогу видаються засвідчені витяги з книги протоколів.

Також, колегія суддів Вищого
господарського суду України бере до уваги, що у відповідності до вимог ст. 1
Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до
господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи,
фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Оскільки учасниками даного спору є
як юридична особа, так і громадянин, то на час подання позову та уточнення
позовних вимог, діюче цивільно-процесуальне законодавство надавало право
громадянину звернутися з позовом до юридичної особи у сфері корпоративних
правовідносин, а тому посилання попередніх судових інстанцій на порушення
підвідомчості спору є помилковим.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає увагу на те, що фактично судами першої та
апеляційної інстанцій спір по суті позовних вимог не розглядався, правової
оцінки правовідносинам між акціонером та суб'єктом господарювання відповідно до
норм матеріального права судами не надавалось, обставини справи в контексті
спірних правовідносин не досліджувались.

В той же час колегія суддів Вищого
господарського суду України, враховує ст. 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон
України від 17.07.97

№ 475/97-ВР) де визначено, що
кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадянських прав і обов'язків незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8
Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина
безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 55 Основного Закону
регламентовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону
України "Про судоустрій України" ніхто не може бути позбавлений права
на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в
суді будь-якого рівня.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України звертає увагу, що відповідно до п.п. 2, 4 ч. 3 ст.
129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх
учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін
та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного колегія
суддів Вищого господарського суду України вважає, що спір був розглянутий
попередніми судовими інстанціями без дослідження в повному обсязі обставин
справи та норм чинного законодавства, що є порушенням принципу всебічного,
повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності та
призвело до прийняття рішень з помилковим застосуванням норм права.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі
стверджує факт порушення місцевим судом не лише норм матеріального та
процесуального права, а також і питання, які стосуються оцінки доказів. Колегія
суддів Вищого господарського суду України наголошує, що оцінка доказів, не
віднесена до компетенції касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку
судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених
фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми
інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не
має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.76 № 11 “Про
судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи,
вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або
додатково перевіряти докази, рішення, ухвалені у справі, підлягають скасуванню,
а справа -направленню на новий розгляд до господарського суду Миколаївської
області.

Під час нового розгляду справи
господарському суду слід взяти до уваги викладене в цій постанові, вжити всі
передбачені законом засоби для всебічного, повного і об'єктивного встановлення
обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у
відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119, 11110 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу громадянина
ОСОБА_1б/н від 21.03.05 задовольнити частково.

Ухвалу від 14.12.04 Ленінського
районного суду м.Миколаєва, рішення від 14.12.04 Ленінського районного суду
м.Миколаєва та ухвалу від 03.03.05 апеляційного суду Миколаївської області у
справі 2-2292/2004 Ленінського районного суду м.Миколаєва скасувати, а справу
направити на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська