КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

15.01.07 р.                                                                                                    № 5/269

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                                Мостова  Г. І.

Судді

Фаловська  І.М.

Мамонтова  О.М.

при секретарі судового засідання Рустам’яні Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Полтавської об’єднаної технічної школи товариства сприяння оборони України  на рішення господарського суду Полтавської області від 20.07.2006 р.

у справі  № 5/269 (суддя Іваницький О.Т.)

за позовом Полтавської об’єднаної технічної школи Товариства сприяння оборони України, м. Полтава

до 1. Полтавського обласного комітету Товариства сприяння оборони України, м.Полтава

2. Полтавської обласної організації Товариства сприяння оборони України, м.Полтава

про визнання недійсними актів ненормативного характеру

за участю представників сторін:

від позивача: Береза В.І. –директор  (наказ №9 від 05.04.2005р.), Харко Є.А. дор.№166 від 14.12.2006р.

від 1-го відповідача: Лазарєв І.І. –голова Полтавського обласного комітету (наказ №11 від 01.02.2000р.)

від 2-го відповідача: Лазарєв І.І. –голова Полтавської обласної організації ТСОУ (витяг з Пленуму від 27.01.2005р.)

встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.07.2006 р. у справі  № 5/269 у задоволенні позовних вимог Полтавської об’єднаної технічної школи Товариства сприяння оборони України до Полтавського обласного комітету Товариства сприяння оборони України про визнання недійсними актів ненормативного характеру було відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу № 96 від 28.07.2006 р. (вх. суду № 2-04/2/893/2820 від 18.08.2006 р.), в якій заявник вважає прийняте рішення незаконним у зв’язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та у зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у вказаному рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.08.2006 р. вищевказана апеляційна скарга була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 5/269 в судовому засіданні за участю представників сторін.

Представники сторін подали заяву б/н від 02.10.2006 р. про продовження строку розгляду справи на підставі ст. 69 ГПК України.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.10.2006 р. на підставі ст. 24 ГПК України залучено до участі у справі Полтавську обласну організацію Товариства сприяння оборони України.

Представник позивача підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Представник позивача подав до суду пояснення № 103 від 30.08.2006 р. (вх. суду № 2-05/6055 від 05.09.2006 р.), в якому зазначив, що в порушення вимог п.3 ст. 84 ГПК України в рішенні місцевого суду відсутні мотиви, за якими господарський суд відхилив доводи позивача щодо порушення відповідачем процедури розроблення і затвердження Статуту ОТШ та стосовно засновництва даного навчального закладу. Зазначені додаткові пояснення залучено до матеріалів справи на підставі ст.ст.99,100 ГПК України.

Представник відповідачів проти апеляційної скарги заперечує з підстав викладених у відзиві № 1/103 від 26.09.2006 р. (вх. суду № 2-05/6766 від 03.10.2006 р.).

Відповідно до розпорядження Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 11.01.2007 р. розгляд справи здійснено у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Мостова Г.І., суддя Мамонтова О.М., суддя Фаловська І.М.

Перевіривши і оцінивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, правильність застосування норм матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія апеляційного суду встановила наступне.

До господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява №50 від 18.05.2006 р. (вх. місцевого суду № 2997 від 19.05.206 р.) Полтавської об’єднаної технічної школи Товариства сприяння оборони України, м. Полтава до Полтавської   обласної організації Товариства сприяння оборони України, м. Полтава про визнання недійсним Статуту Полтавської об’єднаної технічної шкоди Товариства сприяння оборони України (ТСОУ) в редакції від 23.01.2001 р. та постанови бюро Полтавського обласного комітету ТСОУ від 21.01.2001 р. (протокол № 7), якою затверджено цей Статут (а.а.2-10).

Однак, ухвалою господарського суду Полтавської області (а.с.1) було порушено провадження у справі №5/269 до Полтавського обласного комітету Товариства сприяння оборони України, м.Полтава про визнання недійсними актів ненормативного характеру.

Та рішенням господарського суду Полтавської області від 20.07.2006 р. у справі  № 5/269 у задоволенні позовних вимог Полтавської об’єднаної технічної школи Товариства сприяння оборони України до Полтавського обласного комітету Товариства сприяння оборони України про визнання недійсними актів ненормативного характеру було відмовлено (а.с. 117-118).

Відповідно до ст.ст.1,2 ГПК України підприємства,  установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Відповідно до ст.21 ГПК України відповідачами в судовому процесі можуть бути підприємства та організації, зазначені  у  ст.1 ГПК України.

Як вбачається з п.п.4.3., 4.4., 4.11., 4.12. Статуту Полтавської обласної організації Товариства сприяння оборони України, який було прийнято Х Пленумом Полтавського обласного комітету Товариства сприяння оборони України 16.03.2000 р. із змінами та доповненнями в новій редакції ХІХ позачергової конференції Полтавської обласної організації ТСО України 23.01.2001 р. та затверджено Протоколами № 9 від 24.06.1993 р., № 7 від 16.03.2000 р., № 11 від  07.06.2001 р. Бюро Центрального комітету Товариства сприяння оборони України, зареєстровано Управлінням юстиції Полтавської обласної Державної адміністрації,  погоджено з Полтавським обласним управлінням юстиції зі змінами та доповненнями в новій редакції 16.08.2002 р. (надалі по тексту Статут Полтавської обласної організації ТСО України), - Полтавський обласний комітет Товариства сприяння оборони України є керівним органом, що діє в період між конференціями, не має статусу юридичної особи та здійснює свою діяльність  в межах повноважень, наданих йому Статутом Полтавської обласної організації Товариства сприяння оборони України, і як наслідок цього відповідно до ст.21 ГПК України не може бути  відповідачем у  господарському процесі.

Оскільки, відповідний орган не є юридичною особою, стороною у спорі повинна бути організація, яка здійснює свої права і бере на себе обов’язки через цей орган. У зв’язку з цим, ухвалою від 02.10.2006р. колегія апеляційного господарського суду на підставі ст.24 ГПК України залучила до участі у справі Полтавську обласну організацію Товариства сприяння оборони України.

Отже, місцевий господарський суд порушив провадження та вирішив спір за участю не юридичної особи. Таким чином, колегія апеляційного суду вважає, що місцевим судом при прийнятті рішення порушено норми процесуального права, викладені в ст.ст.1,2,21 ГПК України, що призвело до прийняття рішення про права і обов’язки юридичної особи, що не була залучена до участі у справі, а саме: Полтавської обласної організації Товариства сприяння оборони України, хоча позовні вимоги були заявлені саме до останньої.

Зважаючи на викладене та обставини справи, колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення господарського суду Полтавської області від 20.07.2006 р. у справі №5/269 підлягає скасуванню, а провадження у справі щодо Полтавського обласного комітету Товариства сприяння оборони України підлягає припиненню на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Крім вищевикладеного, колегія апеляційного суду звертає увагу на те, що  було заявлено позов про визнання недійсними крім Статуту Полтавської об’єднаної технічної шкоди Товариства сприяння оборони України (ТСОУ) в редакції від 23.01.2001 року, ще й Постанови бюро Полтавського обласного комітету ТСОУ від 21.01.2001 р., якою затверджено цей Статут (протокол № 7).

Дослідивши матеріали справи, колегія апеляційного господарського суду встановила, що розглянувши по суті позовні вимоги про визнання недійсним Статуту Полтавської об’єднаної технічної шкоди Товариства сприяння оборони України (ТСОУ) в редакції від 23.01.2001 року та Постанови бюро Полтавського ОК ТСОУ від 21.01.2001 р., суд першої інстанції ухвалами від 22.05.2006 р. та від 29.06.2006 р. (а.с.1,61) не витребував у сторін вказаної Постанови та відмовив у визнані недійсним акту, без власне, самого акту.

Обґрунтуванням визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Судове рішення, що оскаржується,  за своїм змістом цим вимогам не відповідає. За таких обставин, оскільки рішення господарського суду Полтавської області від 20.07.2006 р. у справі №5/269 не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить чинному законодавству України, наявні підстави для задоволення апеляційної скарги та  скасування   рішення з прийняттям нового рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегією апеляційного суду встановлено  наступне:

Постановою бюро Полтавського обласного комітету Товариства сприяння обороні України (ТСОУ) від 23.01.2001 року (протокол № 7) затверджено Статут Полтавської об’єднаної технічної школи Товариства сприяння обороні України, який набув чинності з моменту його перереєстрації відповідно до розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської Ради від 23.04.2004 р. № 305-Р.

Згідно Положення про навчальну організацію (школу) ТСОУ, затвердженого на бюро ЦК ТСО України 10.02.1995 р. (чинного на момент створення Полтавської ОТШ), остання входить до структури Товариства сприяння обороні України, є навчально - виховним закладом і тим самим входить до системи освіти. Відповідно до листа Міносвіти України № 1/12 - 1162 від 22.06.1998 р. всі навчальні заклади ТСО України віднесено до категорії професійно - технічних навчальних закладів та включено до Державного реєстру навчальних закладів.

Враховуючи вищевикладене, Полтавська об’єднана технічна школа ТСО України є навчальним закладом, який відноситься до галузі професійно - технічної освіти, і відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про професійно - технічну освіту» від 10.02.1998 р.  N 103/98-ВР  (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України  від 13.05.1999 р. N 652-XIV,  від 26.12.2002 р. N 380-IV,  від 22.05.2003 р. N 860-IV,  від 11.09.2003 р. N 1158-IV,  від 27.11.2003 р. N 1344-IV –надалі по тексту Закон) законодавство України у сфері професійно - технічної освіти для зазначеного навчального закладу є обов’язковим.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія апеляційного суду встановила, що вказані Статут і постанова суперечать вимогам ст.ст.20, 21 Закону України «Про професійно - технічну освіту»та порушують права позивача у цій справі, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.87 Цивільного кодексу України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Установа створюється на підставі індивідуального або спільного установчого акта, складеного засновником (засновниками).

Відповідно до ст.19 Закону України «Про професійно - технічну освіту»порядок створення, реорганізації та ліквідації професійно-технічних навчальних закладів встановлюється виключно Кабінетом Міністрів України. На виконання вимог цієї статті Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 р. №1240 затверджено  Положення про професійно - технічний навчальний заклад.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про професійно - технічну освіту»засновниками професійно-технічних навчальних закладів можуть бути: центральні та місцеві органи виконавчої влади; підприємства, установи, організації та їх об’єднання незалежно від форм власності та підпорядкування;  громадяни України.

У п.1.2. Статуту Полтавської об’єднаної технічної школи Товариства сприяння оборони України зазначено, що навчальний заклад створений за рішенням бюро  Полтавського обласного комітету ТСО України  - надалі Засновник.

Однак, відповідно до п.п.4.3., 4.4., 4.11., 4.12. Статуту Полтавської обласної організації ТСО України - Полтавський обласний комітет Товариства сприяння оборони України є керівним органом, що діє в період між конференціями, не має статусу юридичної особи, а відповідно до п.4.17. бюро Полтавського обласного комітету ТСО України також не має статусу юридичної особи.

І як наслідок, відповідно до вимог ст.20 Закону України «Про професійно - технічну освіту» бюро  Полтавського обласного комітету ТСО України не може бути засновником навчального закладу - Полтавської об’єднаної технічної школи ТСО України.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про професійно - технічну освіту»професійно-технічний навчальний заклад, що має статус юридичної особи, діє на підставі статуту. Статут професійно-технічного навчального закладу розробляється навчальним закладом, його засновником і затверджується:

·          спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері професійно-технічної освіти стосовно підпорядкованих йому професійно-технічних навчальних закладів, заснованих на державній власності;

·          міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані професійно-технічні навчальні заклади, засновані на державній власності, за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері професійно-технічної освіти;

·          місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування стосовно професійно-технічних навчальних закладів, заснованих на інших (крім державної) формах власності, за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері професійно-технічної освіти.

Враховуючи вищевикладене у правовій нормі, Статут Полтавської об’єднаної технічної школи Товариства сприяння оборони України, який затверджений бюро  Полтавського обласного комітету ТСО України, - затверджений органом без належних повноважень, оскільки відповідно до п.4.17 Статуту Полтавської обласної організації ТСО України, до компетенції бюро не входить затвердження статутів.

Крім того, всупереч ст.ст.19, 21 Закону України «Про професійно - технічну освіту», Положенню про професійно - технічний навчальний заклад, затверджений  Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 р. №1240, Статут Полтавської об’єднаної технічної школи ТСО України був розроблений без участі та відома вказаного навчального закладу, що є порушенням прав позивача у справі.

Оскільки, за наслідками розгляду спору колегією апеляційного суду встановлено, що вказані Статут і постанова суперечать вимогам ст.ст.20, 21 Закону України «Про професійно - технічну освіту»та порушують права позивача у цій справі, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Враховуючи викладене та п.4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, при винесенні винесені Постанови колегією суду застосовується Цивільний кодекс України.

У зв’язку з тим, що законодавство розглядає визнання недійсними актів органів, що не відповідають чинному законодавству, як засіб захисту цивільних прав, до позовної вимоги про визнання недійсним Постанови бюро Полтавського ОК ТСОУ від 21.01.2001 р. (протокол №7), якою затверджено Статут Полтавської об’єднаної технічної шкоди Товариства сприяння оборони України (ТСОУ) в редакції від 23.01.2001 р. застосовуються строки позовної давності, передбачені у Прикінцевих та Перехідних положеннях Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність  застосовується  судом  лише  за  заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу стало відомо про прийняття бюро Полтавського обласного комітету ТСО України Постанови від 21.01.2001 р. (протокол №7) 06.05.2005 р.,- після отримання протесту прокурора Київського району м. Полтави від 05.05.2005 р. № 22/5 на Статут та Постанову, а також сторонами не подавались заяви про застосування позовної давності. Отже, сплив позовної давності за позовною вимогою  про визнання недійсним Постанови бюро Полтавського обласного комітету ТСО України від 21.01.2001 р. (протокол №7) про застосування якої не було заявлено стороною у спорі, не може бути підставою для відмови у позові про визнання недійсним Постанови бюро Полтавського ОК ТСОУ від 21.01.2001 р. (протокол №7).

Щодо стягнення з другого відповідача суми судових витрат на оплату адвоката, то розглянувши додані до позовної заяви угоду №1 від 10.01.2006 р. про надання правової допомоги, платіжне доручення №103 від 16.03.2006р. та Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Харко Є.А., та  перевіривши співрозмірність наданих послуг і перерахування позивачем на користь адвоката Харко Є.А. 900  грн.,  колегія апеляційного суду вважає, що ці витрати обґрунтовані результатом розгляду справи.

Отже, на підставі ст.ст.44,49 ГПК України, колегія апеляційного суду встановила, що судові витрати позивача в частині оплати послуг адвоката, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: у розмірі 900 грн.

Керуючись ст.ст.99-103, п.1.ч.1ст.104, ст.105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

п о с т а н о в и в :

1.          Апеляційну скаргу Полтавської об’єднаної технічної школи товариства сприяння оборони України  на рішення господарського суду Полтавської області від 20.07.2006 р.   у справі  № 5/269 задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 20.07.2006 р. у справі  № 5/269 скасувати з прийняттям нового рішення.

3.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

4.          Визнати недійсним Статут Полтавської об’єднаної технічної шкоди Товариства сприяння оборони України (ТСОУ) в редакції від 23.01.2001 р. та Постанову бюро Полтавського обласного комітету ТСО України від 21.01.2001 р. (протокол № 7), якою затверджено цей Статут.

5.          Провадження у справі № 5/269 щодо Полтавського обласного комітету Товариства сприяння оборони України припинити на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

6.          Стягнути з Полтавської обласної організації Товариства сприяння оборони України, що розташована за адресою: м.Полтава, вул.Сінна,7  () на користь Полтавської об’єднаної технічної школи Товариства сприяння оборони України, що розташоване за адресою: м.Полтава, вул.Сінна,7 () 85 (вісімдесят п’ять) грн. державного мита за подання  позову, державне мито у розмірі 42 (сорок дві) грн. 50 коп. за подання апеляційної скарги, 900 (дев’ятсот) грн.  оплати послуг адвоката. Видати наказ.

7.          Видачу наказу доручити господарському суду Полтавської області.

8.          Матеріали справи № 5/269 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий                                                                                Мостова  Г. І.

Судді

Фаловська  І.М.

Мамонтова  О.М.