ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"09" жовтня 2007 р.

справа № 20-5/404

За позовом: Відкритого акціонерного
товариства „Мусон”  (99053
АДРЕСА_1)

до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості  в розмірі 951,84   грн.

Суддя Євдокимов
І.В.

Представники сторін:

позивач - Єфремова Лариса
Олексіївна, представник, довіреність №
11074/285   від 05.10.06,  ВАТ "Муссон";

відповідач
-не з'явився;

Суть спору:

Позивач - ВАТ „Мусон”, звернувся до
суду з позовом до відповідача - суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
про стягнення заборгованості за договором оренди приміщень, відшкодування
витрат та надання послуг   № 348-А від
23.11.2005 в сумі 951,84 грн., з яких: 849,42 грн. -основний борг, 80,62 грн.
-пеня, 21,80 грн. -3% річних.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача заборгованість в
розмірі 871,22 грн., з яких: 849,42 грн. -основний борг, 21,80 грн. -3% річних.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що відповідачем належним чином не виконувались обов'язки щодо внесення
орендної плати та інших платежів.

Відповідач в судове засідання
неодноразово не з'являвся, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце
судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку, за
адресою вказаною у позовній заяві.

Оскільки до повноважень
господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження
юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу
на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, суд вважає, що примірники
повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, які повернуті органами
поштового зв'язку з позначками „адресат вибув”, „адресат не значиться” і таке
інше, можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом
певних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд вирішив можливим розглянути справу за
наявними в ній матеріалами у відсутності представників сторін.

Представнику позивача роз'яснені
його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши
надані позивачем докази,  суд

ВСТАНОВИВ:

23.11.2005  між позивачем (Орендодавець) та відповідачем
(Орендар) укладений договір оренди приміщень, відшкодування витрат та надання
послуг  № 348-А, зі строком дії до
01.11.2006.

Відповідно до п. 1.2 договору
Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування  приміщення у корпусі № 28 загальною площею
69,9 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_2. Також, позивач зобов'язався
надавати відповідачу послуги по обслуговуванню тепло, електро,
водоканалізаційних мереж.

Відповідач, в свою чергу,
відповідно до п.п. 1.5, 1.6 п. 1, п.п. 2.1, 2.5, 2.6, 2.7 п. 2, п.п. 3.5 п. 3
договору зобов'язався сплачувати орендну плату, вартість послуг позивача по
обслуговуванню комунікацій, відшкодуванню витрат позивача по утриманню
території та доріг загального користування, пропускному режиму автотранспорту
та людей, вивозу побутових відходів та обслуговуванню мереж електрозв'язку, а
також відшкодуванню витрат позивача за спожити відповідачем електричну та
теплову енергію та воду, а також втрати по електроенергії.

Свої зобов'язання щодо внесення орендної плати
та інших платежів відповідач виконував неналежним чином у зв'язку з чим його
заборгованість  склала 849,42 грн.

Суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно положень  статті 193 Господарського кодексу України №
436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526
Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов'язання повинні
виконуватись належним чином  відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна  його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 283
Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди
передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або
цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої
якості (неспоживча річ).

Об'єктом оренди можуть бути:

·          державні
та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові
комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва
продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений
об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання;

·          нерухоме
майно (будівлі, споруди, приміщення);

·          інше
окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що
належить суб'єктам господарювання.

Таким чином, судом встановлений
факт неналежного виконання обов'язків з боку
відповідача за договором договір оренди приміщень, відшкодування витрат
та надання послуг   № 348-А від
23.11.2005, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню
заборгованість у сумі 849,42 грн.

Згідно ст. 611  Цивільного кодексу України  у разі порушення зобов'язання настають  правові
наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення,
а також три відсотку річних
від  простроченої  суми,
якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором
або законом.

15.07.2005 Інформаційним листом №
3.2.-2005 Верховний Суд України виклав правову позицію про природу трьох
процентів річних та індексу інфляції, що передбачені
статтями 214 ЦК УРСР та 625 ЦК України, згідно з якими боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або
договором не встановлений інший розмір процентів; грошовими зобов'язаннями
боржника перед кредитором є грошова сума, що визначена з урахуванням
встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних; оскільки інфляційні
втрати пов'язані з інфляційними процесами в державі та за своєю правовою
природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових
коштів, а три проценти річних - платою за користування коштами, що не
були своєчасно сплачені боржником, то ні три проценти річних, ні індекс
інфляції не можна розцінювати як заходи відповідальності за порушення
зобов'язань та в зв'язку з цим відносити до санкцій.

Відповідно наданому позивачем
розрахунку, перевіреному судом, сума 3% річних складає  21,80 грн.

Таким чином, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 871,22 грн., з яких: 849,42 грн. -основний
борг, 21,80 грн. -3% річних.

Керуючись ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд покладає
на відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00
грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 22, 49, 75, 82 -85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
р/р НОМЕР_2 в СФ АКІБ „УкрСиббанк”, МФО 384588) на користь Відкритого
акціонерного товариства „Мусон”  (99053
АДРЕСА_1, , р/р 82 в СФ АКБ УСБ м. Севастополя,
МФО 324195) заборгованість в сумі  871,22
грн., з яких: 849,42 грн. -основний борг, 21,80 грн. -3% річних,   витрати по сплаті державного мита в сумі
102,00 грн., а також  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
І.В. Євдокимов

Рішення
оформлено

згідно
з вимогами

ст.
84 ГПК України

та
підписано

15.10.2007

Розсилка:

1.          ВАТ „Мусон”  (АДРЕСА_2)

2.          СПД ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

3.          Справа

4.          наряд