ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

09.08.07                                                                                           Справа № 5/670-28/104А

10 год 40 хв

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Брюховицький ДОК”, смт. Брюховичі Львівської області

до відповідача: Державної податкової інспекції у Шевченківському  районі м. Львова, м. Львів

про  визнання нечинними податкових повідомлень-рішень ДПІ  у Шевченківському  районі м. Львова  від 19.05.2006 року: №/0-12066; №/0-12067, від 23.05.2006 року: №/0-12359; №/0-12358; №/0-12360; №/0-12361; №/0-12362 та від 17.01.2007 року №/3/29398.

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів,  вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Гордієнко О.Ю. - представник

Від відповідача: Мельничук В.А. - головний державний податковий інспектор, Гав”як І.О. - начальник управління

Позов заявлено Відкритим акціонерним товариством „Брюховицький ДОК” до Державної податкової інспекції у Шевченківському  районі м. Львова про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень ДПІ  у Шевченківському  районі м. Львова  від 19.05.2006 року: №/0-12066; №/0-12067,  та від 23.05.2006 року: №000111930/0-12359; №000101930/0-12358; №000121930/0-12360; №000131930/0-12361; №000141930/0-12362.

Позивачем подано письмове уточнення позовних вимог, яким він просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ  у Шевченківському  районі м. Львова  від 19.05.2006 року: №/0-12066; №/0-12067, від 23.05.2006 року: №/0-12359; №/0-12358; №/0-12360; №/0-12361; №/0-12362 та від 17.01.2007 року №/3/29398.

Хід розгляду справи викладений у відповідних ухвалах суду.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в по зовній заяві (з урахуванням уточнення позовних вимог), просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ  у Шевченківському  районі м. Львова  від 19.05.2006 року: №/0-12066; №/0-12067, від 23.05.2006 року: №/0-12359; №/0-12358; №/0-12360; №/0-12361; №/0-12362 та від 17.01.2007 року №/3/29398. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що за  період, за який  позивачем було допущено прострочення сплати узгоджених сум податкових зобов”язань, податковим органом вже були застосовані штрафні (фінансові) санкції по земельному податку. Позивач зазначає, що останній раз ним допущено таке прострочення  ще  у 2002 році, однак податковим органом з цього часу  неодноразово виносились податкові повідомлення-рішення, а тому повторне застосування до підприємства штрафних (фінансових) санкцій за затримку  граничних строків сплати узгоджених сум податкових зобов”язань  по земельному податку  суперечить  п.п 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України  „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями), а саме, на думку позивача податковим органом пропущено термін 1095 днів для визначення позивачу зобов’язань зі сплати штрафних санкцій. Також зазначає, що суми, які сплачувалися позивачем, безпідставно зараховувалися податковим органом в погашення податкового боргу позивача за попередні періоди.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначив, що не відповідає дійсності твердження позивача про те, що суми, які сплачувалися позивачем, зараховувалися податковим органом в погашення його податкового боргу за попередні періоди. Зокрема зазначив, що із облікової картки позивача за 2001 і 2002 роки та поданих позивачем платіжних доручень вбачається, що станом на початок періоду, за який позивачем допускалися порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання, у позивача не було податкового боргу, а навпаки числилася переплата, тому не могло мати місце зарахування сплачених сум в погашення податкового боргу за попередні періоди, у зв’язку із відсутністю такого боргу. Безпідставним вважає твердження позивача, що відповідачем пропущено  термін давності 1095 днів. Так, відповідно до п.п. 15.1.1. п. 15.1. ст. 15 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ , за винятком випадків, визначених підпунктом 15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Відповідно п. 1.2 ст. 1 зазначеного Закону, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Таким чином, штрафні (фінансові) санкції згідно п.п. 17.1.7. п. 17.1. ст. 17 Закону від 21.12.2000 р. №2181-ІІІ  не є податковим зобов”язанням, тому до них не застосовується термін 1095 днів, визначений у п.п. 15.1.1. п. 15.1. ст. 15 зазначеного Закону. Відповідно податковим органом правомірно застосовано до  підприємства штрафні (фінансові) санкції, оскільки позивачем неодноразово допускались прострочення сплати узгоджених сум податкових зобов”язань по земельному податку.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акти перевірок, податкові повідомлення-рішення, платіжні доручення, облікові картки платника податків, розрахунки земельного податку на 2001 та 2002 рік, рішення податкових органів про результати розгляду скарг та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

В судовому засіданні 09.08.2007 року відповідно до ч.3 ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови, повний текст постанови складено 14.08.2007 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Працівниками ДПІ у Шевченківському  районі м. Львова було проведено перевірки ВАТ „Брюховицький ДОК” на предмет своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов’язань, за результатами яких складено відповідні акти перевірок.

Так, Актом від 26.05.2006 року №2/19-0 встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання за платежем земельний податок по граничних термінах сплати з 03.05.2001 року по 01.10.2001 року. Актом від 16.05.2006 року № 468/15-3 встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов’язання за платежем плата за землю по граничних термінах сплати з 01.10.2002 року по 30.07.2002 року.

За результатами перевірок ДПІ у Шевченківському районі м.Львова було прийнято і направлено ВАТ „Брюховицький ДОК”  податкові повідомлення-рішення:

-  №/0/12066 від 19.05.2006 року, відповідно до якого на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за затримку на 362 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання в розмірі 7004 грн 12 коп Відкрите акціонерне товариство „Брюховицький ДОК”  зобов’язане сплатити штраф у розмірі 50 % в сумі 3502 грн 06 коп за платежем: земельний податок;

- №/0/12067 від 19.05.2006 року, відповідно до якого на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за затримку на 65 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання в розмірі 937 грн 00 коп Відкрите акціонерне товариство „Брюховицький ДОК”   зобов’язане сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 187 грн 40 коп за платежем: земельний податок;

- №/0/12359 від 23.05.2006 року, відповідно до якого на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за затримку на 12 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання в розмірі 385 грн 37 коп Відкрите акціонерне товариство „Брюховицький ДОК”   зобов’язане сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 38 грн 54 коп за платежем: земельний податок;

- №/0/12358 від 23.05.2006 року, відповідно до якого на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за затримку на 18 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання в розмірі 483 грн 35 коп Відкрите акціонерне товариство „Брюховицький ДОК”   зобов’язане сплатити штраф у розмірі 10 % в сумі 88 грн 34 коп за платежем: земельний податок;

- №/0/12360 від 23.05.2006 року, відповідно до якого на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за затримку на 43 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання в розмірі 307 грн 31 коп Відкрите акціонерне товариство „Брюховицький ДОК”   зобов’язане сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 61 грн 46 коп за платежем: земельний податок;

- №/0/12361 від 23.05.2006 року, відповідно до якого на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за затримку на 70 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання в розмірі 417 грн 88 коп Відкрите акціонерне товариство „Брюховицький ДОК”   зобов’язане сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 83 грн 58 коп за платежем: земельний податок;

- №/0/12362 від 23.05.2006 року, відповідно до якого на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за затримку на 70 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання в розмірі 385 грн 37 коп Відкрите акціонерне товариство „Брюховицький ДОК”   зобов’язане сплатити штраф у розмірі 20 % в сумі 77 грн 07 коп за платежем: земельний податок;

- № /3/29398 від 28.12.2007 року,  відповідно до якого на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, за затримку на 362 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання в розмірі 374 грн 08 коп Відкрите акціонерне товариство „Брюховицький ДОК”   зобов’язане сплатити штраф у розмірі 50 % в сумі 187 грн 40 коп за платежем: земельний податок.

Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ „Брюховицький ДОК” допускалось прострочення сплати узгоджених сум податкових зобов”язань по платі за землю(земельному податку) по граничних термінах сплати починаючи з 03.05.2001 року по 30.07.2002 року. Зазначені суми податкових зобов’язань були самостійно узгоджені позивачем в порядку п.5.1. ст.5 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ (далі по тексту- Закон № 2181-ІІІ) шляхом подання до податкового органу розрахунку земельного податку на 2001 рік(яким було визначено суму земельного податку на 2001 рік) та розрахунку земельного податку на 2002 рік (яким було визначено суму земельного податку на 2002 рік).

Відповідно до вимог п.п. 17.1.7. п. 17.1. ст. 17 Закону №2181-ІІІ податковим органом було застосовано до позивача штрафні санкції(в розмірі 10,20 чи 50 відсотків, в залежності від строку затримки та відповідно до загального строку затримки).

Періоди прострочення сплати узгоджених сум податкових зобов’язань відображено в розрахунках, наведених у актах перевірок. Зазначені розрахунки підтверджуються і даними облікових карток позивача по платі за землю за 2001 та 2002 роки.

Суд не погоджується із твердженням позивача про  неправомірність  застосування податковим органом щодо нього штрафних (фінансових) санкцій з наступних підстав.

Позивач жодними доказами не підтвердив та не обґрунтував своє твердження про те, що штрафні санкції були застосовані до нього повторно.

Безпідставним є твердження позивача про пропуск податковим органом строків давності 1095 днів. Відповідно до п.п. 15.1.1. п. 15.1. ст. 15 Закону № 2181-ІІІ  податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Відповідно п. 1.2 ст. 1 зазначеного Закону, податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України. Таким чином, штрафні (фінансові) санкції згідно п.п. 17.1.7. п. 17.1. ст. 17 Закону №2181-ІІІ  не є податковим зобов”язанням, тому до них не застосовується термін 1095 днів, визначений у п.п. 15.1.1. п. 15.1. ст. 15 зазначеного Закону. В даному випадку податковими зобов’язаннями є суми земельного податку, самостійно визначені позивачем у розрахунках земельного податку на 2001 та 2002 роки, а суми штрафів, які застосовані спірними податковими повідомленнями-рішеннями, є сумами штрафів за несвоєчасну сплату самостійно визначених платником сум податкових зобов’язань. Штрафна санкція не входить до складу податкового зобов”язання, так як є наслідком  його  несвоєчасної сплати, а тому безпідставно робити висновок про  застосування до штрафної (фінансової) санкції терміну позовної давності  1095 днів.

Не відповідає дійсності також твердження позивача про те, що  що суми, які сплачувалися позивачем, зараховувалися податковим органом в погашення його податкового боргу за попередні періоди. Як вбачається із даних облікових карток позивача за 2001 та 2002 роки, станом на початок періоду, за який позивачем допускалися порушення граничних строків сплати узгоджених сум податкового зобов’язання(на 03.05.2001 року), у позивача не було податкового боргу, а навпаки числилася переплата в сумі 319,90 грн, тому не могло мати місце зарахування сплачених сум в погашення податкового боргу за попередні періоди, у зв’язку із відсутністю такого боргу. Після 03.05.2001 року суми, які надходили від позивача, спрямовувалися на погашення поточних прострочених зобов’язань. В період починаючи із 08.11.2001 року по 03.10 2002 року взагалі не було здійснено жодної проплати, а здійсненим  03.10 2002 року платежем згідно платіжного доручення № 165 в сумі 11162,45 грн із призначенням платежу «плата за землю за 9 місяців 2002 року»було погашено недоїмку, що виникла по самостійно узгоджених сумах податкових зобов’язань.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується правомірність прийняття податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору покладаються на позивача, решта суми судового збору може бути повернута в порядку ч.2 ст.89 КАС України за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71,86,156,158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

2.          Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору покласти на позивача.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя