ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.
№ 3/141

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів
Кота О.В.
Владимиренко С. В.
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу
Київського професійного ліцею сфери послуг

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12. 2006 року
у справі                                № 3/141

за позовом
комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (далі –Підприємство)

До
За участю 3-ї особи без самостійних вимог на стороні позивача
Київського професійного ліцею сфери послуг (далі - Ліцей)
Подільського районного відділу освіти

Про
зміну умов договору оренди

за участю представників:

позивача: Жидейкіна Н.Д.;

відповідача: Ольховець П.М., Чугаєвська Л.І.;

встановив:

Рішенням господарського суду м. Києва  (суддя Хілінська В.В.) від 25 квітня 2006 року у справі № 3/141 в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (судді Губенко Н.М., Барицька Т.Л., Ропій Л.М.) від 21 грудня 2006 року рішення місцевого господарського суду змінено; позовні вимоги задоволено частково, внесено зміни до умов договору оренди шляхом затвердження п. 1.3.1 договору оренди № 102 від 25 січня 2001 року в такій редакції: визначити суму витрат, пов’язаних з експлуатацією будинку (експлуатаційні витрати за пільговим тарифом –без врахування податку на землю), розрахованих на підставі Методики розрахунку орендної плати та порядку використання орендної плати, затвердженої рішенням Київської міської ради від 05.07.2001 р. № 366/1342 у розмірі 1 107,73 грн. (з урахуванням ПДВ); плата за поточний місяць вноситься орендарем на рахунок орендодавця до 10 числа поточного місяця; плата за наступні місяці корегується з врахуванням індексу інфляції; в іншій частині позову відмовлено та стягнуто судові витрати.

Ліцей звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, оскільки ним при винесенні оскаржуваного судового акту порушено норми матеріального та процесуального права та в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що 25.01.2001 р. між Районним відділом освіти Подільського району (за договором орендодавець)                      та Професійно-технічним училищем № 49 (за договором - орендар, правонаступником якого, відповідно до пункту 1.4 статуту Київського професійного ліцею сфери послуг є Ліцей) укладено договір оренди нежитлового приміщення (будинку) № 102, згідно з яким орендодавець на підставі розпорядження Подільської районної райдержадміністрації від 22.01.2001 р. № 43 та ордеру № 1 від 15.01.2001 р. передав, а орендар прийняв 3-х поверховий будинок загальною площею 1 282,1 кв.м , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал для розміщення навчальних аудиторій.

Згідно з рішенням Київської міської ради від 29.11.2001 р. № 151/1585 "Про затвердження переліку нежитлових будівель комунальної власності територіальної громади міста Києва" та згідно з розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 22.02.2002 р. № 347 "Про закріплення нежилих будинків та приміщень комунальної власності і громади         м. Києва" нежитловий будинок по вул. Нижній Вал, 37 закріплено за КП "Київжитлоспецексплуатація" на праві повного господарського відання.

Спір між сторонами виник щодо затвердження змін до договору оренди, що стосуються розміру орендної плати.

Місцевий господарський суд помилково прийшов до висновку про відмову в позові, оскільки ст. 16 ЦК України не передбачений такий спосіб захисту, як затвердження змін до договору.

Так, стаття 16 ЦК України передбачає перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Разом з тим, в частині 2 вказаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Стаття 188 ГК України передбачає, що в разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Виходячи з викладеного, Господарським кодексом України передбачено такий спосіб захисту як звернення до господарського суду з вимогами про зміну договору.

Відтак, апеляційним господарським судом правомірно скасовано рішення місцевого господарського суду.

Разом з тим, апеляційний господарський суд передчасно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 1.3.1. договору оренди розмір місячної орендної плати складає "в межах витрат на утримання, розмір місячної орендної плати на період ремонту (реконструкції) будинку згідно із п. 4.4 цього договору складає ____грн."

Розмір орендної плати згідно з цим договором може бути переглянутий в разі його зміни у встановленому чинним законодавством порядку з дня їх зміни (пункт 1.4 договору).

Апеляційним господарським судом правомірно зазначено, що відповідно до ст. 23 Закону України "Про оренду та комунального майна", ст. 770 Цивільного кодексу України, що у разі переходу права власності до інших осіб, договір оренди зберігає чинність і для нового власника, орендодавцем за договором,  яким  є  Підприємство.

Отже, для правильного вирішення спору необхідно було встановити, що сторони (Районний відділ освіти Подільського району та Професійно-технічне училище № 49) при укладені договору мали на увазі під поняттям "витрати на утримання".

Проте, в порушення ст. 43 ГПК України, господарськими судами вказане питання не досліджувалось.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Разом з тим, апеляційний господарський суд, вносячи зміни до договору оренди та визначаючи суму експлуатаційних витрат, не встановив які саме дії здійснює відповідач по утриманню та експлуатації будинку.

Частина 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В той же час, якщо поданих сторонами доказів недостатньо, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій  незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для  вирішення  спору, як це передбачено ч. 1 ст. 38 ГПК України.

Проте, господарські суди необхідні документи і матеріали для правильного вирішення спору не витребували, надані сторонами докази не належним чином дослідили, а відтак неправильно застосували як норми процесуального так і матеріального права.

Виходячи з викладеного, рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Київського професійного ліцею сфери послуг задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21 червня 2006 року  та рішення господарського суду м. Києва  від 25 квітня 2006 року у справі №3/141 скасувати, а справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва в іншому складі суду.

Головуючий суддя                                                             О. Кот

судді                                                            С. Владимиренко

С. Шевчук