ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

27.09.07
Справа №20/221/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду
у складі:

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А. судді  Кричмаржевський В.А.    , Зубкова Т.П.  , Хуторной В.М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

- позивача - Дзьобка В.О., дов. №21 від
03.01.2007року

- відповідача -
Івануса Д.О., дов. №12 від 04.07.2007року

представники третіх осіб
- не з'явились

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
справи та апеляційну скаргу ВАТ «Автотранспортне підприємство №12327»,
м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від
20.07.2007 року

по справі № 20/221/07

за позовом
Акціонерного товариства «Українська пожежно-страхової компанії» в особі

Запорізького обласного управління, м.Запоріжжя

до  Відкритого
акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство №12327»,

м. Запоріжжя

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача  -
ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

про стягнення суми

Установив:

Акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова
компанія» в особі Запорізького обласного управління, м.Запоріжжя, подано позов
до Відкритого акціонерного товариства «Автотранспортне підприємство №12327», м.
Запоріжжя, про стягнення 11.397,78грн.

Розглянувши справу по суті, господарський суд
Запорізької області рішенням від 20.07.2007 року у справі №20/221/07 (суддя
Гандюкова Л.П.) позов задовольнив, стягнув з відповідача на користь позивача
суму у розмірі 11.397,78грн., 113,98грн. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, у
поданій апеляційній скарзі відповідач у справі вказує на те, що господарським
судом неправомірно застосована стаття 993 Цивільного кодексу України. Вважає,
що вказана норма лише визначає право страховика на вимогу, але не передбачає
порядку переходу права вимоги до страховика. На думку апелянта перехід права
вимоги здійснюється лише на підставі окремого правочину у формі договору. Також
відповідач вказує на те, що страховиком та страхувальником не були дотримані
строки передачі усіх документів та відомостей, необхідних для звернення з
вимогою про відшкодування оплаченої позивачем страхової суми. Просить скасувати
рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав
вимоги, що викладені в апеляційній скарзі, наполягає на скасуванні рішення
суду.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу та його
представник у судовому засіданні зазначили, що вважають рішення господарського
суду Запорізької області законним та обґрунтованим, просять залишити його без
змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

За розпорядженням першого заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 2687 від 26.09.2007р. справу передано на
розгляд колегії суддів у складі: Кричмаржевського В.А. (головуючого), Зубкової
Т.П. та Хуторного В.М.

За
згодою представників сторін оголошені лише вступна та резолютивна частини
постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення,
колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду
на наступне.

Зокрема, як вбачається з матеріалів справи,
12.05.2006року між Акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова
компанія» в особі Запорізького обласного управління, м.Запоріжжя (страховик),
та ОСОБА_1 укладений договір страхування наземних транспортних засобів
(автокаско), об'єктом страхування за цим договором стали майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням,
експлуатацією і розпорядженням засобом транспорту згідно з класичною програмою
страхування. Відповідно до пункту 2 договору страхуванню підлягає транспортний
засіб марки „Опель-Астра” 2002року випуску, державний номер НОМЕР_1 Дія
вказаного договору поширюється на вигодонабувача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Страхування
автомобіля здійснюється від страхових випадків, серед яких визначено -
пошкодження або знищення транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

25.06.2006року громадянин ОСОБА_4, керуючи автобусом
«ЛАЗ-695», здійснив зіткнення з автомобілем „Опель-Астра”, застрахованим
вищевказаним договором, про що свідчить довідка №2542 ОБ дорожньо-патрульної
служби ДАІ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області (а.с.21).

Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від
16.08.2006року у справі №3-9981/06 ОСОБА_4, водія автобуса «ЛАЗ-695», визнано
винним у скоєнні правопорушення за статтею 124 Кодексу про адміністративні
правопорушення та призначено покарання у вигляді штрафу 50 грн. (а.с.10). Цією
ж постановою також встановлено, що порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4
призвело до зіткнення з автомобілем „Опель-Астра”, державний номер НОМЕР_1

Відповідно до звіту №145 «Про встановлення вартості
матеріальної шкоди, заподіяної власнику дорожнього транспортного засобу» від
03.07.2006року, виданого спеціалістом - автотоварознавцем, аварійним комісаром,
оцінщиком ОСОБА_5, завдана внаслідок пошкодження автомобіля „Опель-Астра”
матеріальна шкода складає 14.289,33грн. (а.с.23-25).

За договором страхування страховик зобов'язаний
здійснити виплату страхового відшкодування протягом 30 робочих днів після
отримання всіх необхідних документів.

19.07.2006року вигодонабувача за договором страхування
ОСОБА_3 звернулась до страхувальника із заявою про видачу страхового
відшкодування (а.с.16), а 26.06.2006року до страхової компанії звернувся
власник пошкодженого, зареєстрованого автомобіля - страхувальник за договором
ОСОБА_1 з заявою про здійснення оплати страхового відшкодування відповідно до
умов договору (а.с.17).

14.07.2006року страховиком складений страховий акт
(аварійний сертифікат) №52/06 з якого вбачається, що страховому відшкодуванню
підлягають 11.397,78грн. (а.с.15).

Розпорядження від
20.07.2006року за №121 свідчить про те, що до виплати за страховий випадок
підлягає сума 11.397,78грн. (а.с.14).

Отже, на підставі вищезазначеного, колегією суддів
з'ясовано, що сторонами за договором страхування належним чином виконані
обов'язки, а саме - страховиком - Акціонерним товариством «Українська
пожежно-страхова компанія» виконані зобов'язання щодо відшкодування завданої
шкоди у зв'язку з настанням страхового випадку.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Вказана стаття визначає право страховика вимагати від
винної особи відшкодування сум, які були одержані страхувальником від
страховика.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що
цивільні права та обов'язки зокрема можуть виникати з актів цивільного
законодавства та юридичних фактів.

Власне, у цьому випадку має місце сукупність юридичних
фактів: цивільно-правова норма (акт цивільного законодавства), настання страхового
випадку та відшкодування страховиком страхувальникові завданої шкоди.

Таким чином, у випадку, що розглядається, право вимоги
виникає з самої норми, закріпленої у статті 993 ЦК України, а тому у цьому разі
немає потреби укладати договір уступки права вимоги, що спростовує посилання
апелянта про необхідність укладання правочину щодо передання права вимоги
страхувальником страховику.

Статтею 1187 ЦК України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням,
зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших
речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід
тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Матеріали справи свідчать про те, що транспортний засіб
- автобус «ЛАЗ 695НГ», належить ВАТ «Автотранспортне підприємство №12327», а
під час скоєння ДТП, керував цим автобусом водій - ОСОБА_4, прийнятий на роботу
до підприємства-відповідача 10.02.2004року (а.с.56-57).

Таким чином, вимоги позивача є цілком обґрунтованими та
такими, що відповідають матеріалам справи, а тому колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову у повному обсязі.

Твердження апелянта про те, що сторонами за договором
страхування порушений 30-денний строк передання необхідної документації для
звернення з вимогами до ВАТ «Автотранспортне підприємство №12327» колегією
суддів не приймається, оскільки у даному випадку мова йдеться саме про строк
передання документів, необхідних для звернення зі зворотною вимогою до винної
особи, але як вбачається з страхового акту (аварійний сертифікат) №52/06,
складеного страховиком, до нього (акту) доданий перелік документів, які і є
тими документами, що необхідні для звернення з регресними вимогами до винної
особи - відповідача. Слід звернути увагу й на те, що позивачем до позовної
заяви долучені документи, які необхідні для звернення з вимогами до
відповідача.

Таким чином, доводи особи, що подала апеляційну скаргу,
спростовуються  вищевикладеним.

Зазначені обставини досліджені судом першої інстанції на підставі
наданих в судове засідання сторонами доказів, підстав для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду не має.

Керуючись статтями 101-105 ГПК України, Запорізький апеляційний  господарський
суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу
ВАТ «Автотранспортне підприємство №12327», м.Запоріжжя, залишити без
задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 20.07.2007
року у справі №20/221/07 - без змін.

Головуючий суддя Кричмаржевський В.А.

судді  Кричмаржевський В.А.

Зубкова Т.П.  Хуторной В.М.