ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"29" листопада 2007 р.                                               Справа № 8/444-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Хом"якової В.В. при секретарі Зибцевій А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського державного заводу "Палада"

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про  визнання нечинним акту ненормативного характеру

за участю представників сторін:

від  позивача - гол. бухг. Диманова Н.В., дов. від 05.11.07., нач. юр. відділу Журавленко О.А., дов. від 05.11.07., представник Диманов В.В., дов. від 05.11.07.

від  відповідача - нач. відділу Шевченко О.А., дов. №1269/9/10-026 від 09.02.07.

Херсонський державний завод „Палада” (позивач) звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 13.06.07 № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  за декларацією квітня 2007 року на 154686 грн. Позивач посилається на те, що в акті перевірки, на підставі  якого прийнято податкове повідомлення-рішення, не вказані первинні документи, які не підтверджують право позивача на бюджетне відшкодування. Висновки фахівців ДПІ не відповідають пп.. 7.7.2 ст. 7 Закону „Про податок на додану вартість”. Позивачу неясно, звідки ДПІ отримані дані завищеного бюджетного відшкодування.  Позивач зазначає, що Законом „Про податок на додану вартість передбачено інший  механізм бюджетного відшкодування, ніж зазначено в  п.п. 7.7.2. ст. 7.7. цього Закону.  Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 3акону «Про податок на додану вартість»(далі –Закон про ПДВ) податковий кредит звітного місяця складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням товарів (послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат і основних фондів, які підлягають амортизації. Відповідно до пункту 7.7.1 п.7.7 ст. 7 Закону про ПДВ сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду і сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При негативному значенні суми, розрахованої згідно підпункту 7.7.1 справжнього пункту така сума враховується в зменшення суми податкового боргу, який виник за попередні податкові періоди, а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Відповідно до пп.7.7.2.п. .7.7 ст. 7 Закону про ПДВ, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована відповідно до підпункту 7.7.1 справжнього пункту, має негативне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого негативного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій одержувачем товарів (послуг) в попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок негативного значення після бюджетного відшкодування включається до складу  податкового кредиту наступного податкового періоду.

Вказана норма можливість отримання платником податку бюджетного відшкодування по ПДВ з Держбюджету України пов'язує з фактичною оплатою податку постачальникам платника в ціні придбаних ТМЦ в податковому періоді, передуванні звітному, незалежно від того, коли були отримані ТМЦ: у цьому, попередньому, або іншому звітних податкових періодах і коли у одержувача ТМЦ виникло зобов'язання перед постачальником. Позивач звертає увагу суду на те, що  відшкодовується не податковий кредит, а частина від'ємного значення, яка складається із залишку сум податкових кредитів попередніх періодів і яка підтверджена в картці обліку заводу в ДПІ. При цьому, залишок негативного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, останній бере участь у формуванні негативного значення вже нового податкового періоду. П.п. 7.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»не відносить бюджетне відшкодування в залежність від того, коли у одержувача товарів виникає зобов'язання перед постачальниками, а вказує, що суми ПДВ повинні бути фактично сплачені в попередньому звітному періоді постачальникам товарів, тобто визначає, що підставою для бюджетного відшкодування є фактична оплата одержувачем товарів, робіт (послуг) в попередньому податковому періоді постачальником таких товарів (послуг). Зазначеною нормою пп «а»пп 7.7.2 ст.7 Закону про ПДВ прямо передбачено право на здійснення бюджетного відшкодування в тій його частини, яка рівна сумі податку, фактично сплаченій одержувачем товарів в попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів, а не сумі податкового кредиту попереднього податкового періоду, сплаченого в такому податковому періоді.

Відповідач - ДПІ у м. Херсоні проти позову заперечує, мотивуючи тим, що перевіркою   (акт   №   1433/15-2/24961253   від   13.06.2007 )   встановлено,   що   сума податкового кредиту позивача попереднього податкового періоду (березень 2007 року) фактично сплачена у попередньому періоді постачальниками таких товарів (р.З „Розрахунок суми бюджетного відшкодування" - 544835грн.) перевищує суму податкового кредиту попереднього періоду (р.2 -  390151грн.), тим самим підприємство завищило суму бюджетного відшкодування на 154684грн. Сума не повинна перевищувати (у межах) суму податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачену отримувачем товарів у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”. У даному випадку позивачем заявлено до бюджетного відшкодування суму від'ємного значення ПДВ, що є більшою, ніж сума податку фактично сплачена позивачем у попередньому податковому періоді постачальникам товарів. Отже, перевіркою встановлено, що позивач по податковій декларації з податку на додану вартість за квітень 2007 року має право на отримання бюджетного відшкодування в сумі 390151 грн., що на 154684грн. (544835грн. - 390151грн.) менше, ніж заявлено відповідачем.

Згідно підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому додатковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Таким чином, відповідно до підпунктів 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ частина від'ємного значення суми попереднього податкового періоду, розрахованої згідно підпункту 7.7.1 Закону про ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, формується за рахунок сум податкового кредиту попереднього податкового періоду, які фактично сплачені постачальникам товарів (послуг) в попередньому податковому періоді. Відповідач посилається на пункти 5.11, 5.12  Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166 (у редакції наказу ДПА України від 15.06.2005р. № 213)  Позивач зайво задекларував до відшкодування спірну суму, оскільки відшкодуванню підлягає сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично оплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Отже, для вирішення спору та для визначення суми бюджетного відшкодування мають значення не всі суми ПДВ, оплачені позивачем постачальникам у певному податковому періоді, а лише суми оплат ПДВ податкового кредиту попереднього податкового періоду.

У судовому засіданні  06.11.2007 оголошувалась перерва до 9 год. 30 хв.  29.11.2007 з підстав, передбачених ст. 150 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд

В С Т А Н О В И В :

Податкове повідомлення рішення, яке є предметом спору, було прийнято за висновками  документальної невиїзної перевірки достовірності заявленої до відшкодування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2007 року, за наслідками якої складений акт від 13.06.2007. Згідно декларації сума податкових зобов'язань позивача склала 311063  грн., податкового кредиту 763787 грн., від'ємне значення різниці 452724 грн. З урахуванням залишку від'ємного значення попереднього податкового  періоду, що включений до податкового кредиту поточного період –2794314 грн., до відшкодування задекларовано 544835 грн. Фахівцями ДПІ в акті вказано, що позивачем порушений п.п. 7,7.2, п. 7.7. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97 від 03.04.1997 : за даними ДПІ в рядку 25.1 завищена сума бюджетного відшкодування ПДВ, має складати 390151 грн., оскільки  сума податкового кредиту позивача попереднього податкового періоду (березень 2007 року) фактично сплачена у попередньому періоді постачальниками таких товарів  складає 390151грн.

Суд вважає доводи позивача обґрунтованими, позовні вимоги такими. що підлягають задоволенню.

Порядок визначення суми податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України і терміни проведення розрахунків чітко регулюються Законом України «Про податок на додану вартість», а саме пп. 7.7. ст. 7 Закону. Згідно п.п. 7.7.1 ст. 7 Закону про ПДВ  сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду і сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету в терміни, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується в зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченої одержувачем товарів (послуг) в попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (п.п. 7.7.2. Закону).

У відповідності до Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року № 166, а саме пункту 5.11., якщо за результатами поточного звітного (податкового) періоду платником податку визначено від’ємне значення різниці між сумою податкових зобов’язань і сумою податкового кредиту, сума визначеного від’ємного значення враховується у зменшення суми податкового боргу за попередні звітні (податкові) періоди з податку на додану вартість, у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону (відображається у рядку 22.1 податкової декларації), а решта зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (відображається у рядку 22.2 податкової декларації поточного звітного (податкового) періоду та переноситься до рядка 23.1 податкової декларації наступного звітного (податкового) періоду). А згідно до пункту 5.12., якщо в наступному звітному податковому періоді різниця між сумою податкових зобов'язань і сумою податкового кредиту, з урахуванням залишку такого від'ємного значення минулого звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, має від'ємне значення, то платником податку разом з податковою декларацією подається Розрахунок суми бюджетного відшкодування (додаток 3 до податкової декларації з податку на додану вартість). Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування на його рахунок у банку, подає Заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4 до податкової декларації з податку на додану вартість).

В своєму листі від 28.11.2005 . № 14110/5/16-1116 ДПАУ надає роз'яснення, що бюджетному відшкодуванню  відповідно  до  пп.7.7.2  п.7.7 ст.7  Закону "Про ПДВ" підлягає  частина   від'ємного значення,   яка   дорівнює   сумі   податку,   фактично  сплаченій отримувачем товарів (послуг) у  попередньому  податковому  періоді постачальникам   таких   товарів  (послуг).  Платник  податку при придбанні на митній території України товарів (послуг) оплачує постачальнику платнику ПДВ вартість таких  товарів (послуг), збільшену на суму податку на додану вартість, а при імпортуванні товарів,  у  тому  числі  при  їх  ввезенні  з  метою  внесення до статутного  фонду,  -  органам, які здійснюють контроль за правильністю нарахування та сплати  (перерахування) податку до бюджету за імпортні товари. Зважаючи на викладене, на думку ДПАУ, при заповненні рядка 3 Розрахунку суми бюджетного   відшкодування  платник  податку  може врахувати  суми  податкового  кредиту   попереднього   податкового періоду,  які  фактично  сплачені  отримувачем  товарів (послуг) у такому  ж  податковому  періоді   постачальникам таких товарів (послуг), включаючи й суми податку, які фактично були сплачені у такому ж попередньому податковому періоді при ввезенні на митну територію України товарів (супутніх послуг).

З викладених положень слідує висновок про те, що частина від’ємного значення суми попереднього податкового періоду, розрахованої згідно до підпункту 7.7.1. названого вище Закону, яка підлягає бюджетному відшкодуванню, формується за рахунок сум податкового кредиту попереднього податкового періоду, які фактично сплачені постачальникам товарів (робіт, послуг) в попередньому податковому періоді.

При цьому слід дійти до висновку, що можливість відшкодування від’ємного значення податку на додану вартість пов’язана не з періодом отримання товару (послуг), в тому числі визначеного за реєстром податкових накладних попереднього звітного періоду, а з сумою, яка фактично сплачена постачальникам товарів (робіт, послуг) в попередньому податковому періоді. Визначальним для бюджетного відшкодування є фактична сплата отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). І не обмежена податковим кредитом саме попереднього звітного періоду – в даному випадку постачальниками березня.

В даному випадку матеріали справи свідчать, що згідно до декларації за квітень 2007 року  позивач задекларував від'ємне значення суми ПДВ поточного звітного періоду в розмірі 452724 грн. та залишок від'ємного значення, який включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду,  2249479 грн., сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена постачальникам становить 544835 грн., отже, сума  заявленого до бюджетного відшкодування ПДВ   не перевищує цю суму.

Суд вважає, що форма розрахунку суми бюджетного відшкодування (додаток до декларації з ПДВ)  не відповідає прямій нормі Закону про ПДВ. Посилання відповідача на неправильне заповнення платником рядка 3 розрахунку суми бюджетного відшкодування не є підставою для того, щоб не визнавати бюджетне відшкодування суми ПДВ, розрахованої у рядку 24 декларації. Відповідач не заперечує факту  сплати позивачем 544835 грн. податкового кредиту  березня 2007 року та інших попередніх періодів.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона  повинна  довести ті  обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності  покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку, відповідачем не доведено належними доказами правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення. Позивачем же, в свою чергу, доведено невідповідність вимогам законодавства оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та підтверджено законність позовних вимог.

За таких обставин повідомлення-рішення від 13.06.07 № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  за декларацією квітня 2007 року на 154686 грн. не відповідає діючому законодавству, оскільки прийняте без врахування вказаних вище норм, а тому позовні вимоги  підлягають задоволенню.

Згідно ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлений розподіл судових витрат передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України. Враховуючи задоволення немайнової вимоги позивача, з Державного бюджету України стягується на користь позивача 3грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.94, 159-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити  повністю.

2. Визнати нечинним повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Херсоні від 13.06.07 № /0 про зменшення Херсонському державному заводу «Палада»суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість   на 154686 грн.

3. Відшкодувати Херсонському державному заводу «Палада»(73019, м.Херсон, Карантинний острів, 1, ) з Державного бюджету 3 грн. 40 коп. судового збору, про що, за заявою позивача, видати довідку.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  В.В. Хом"якова

повний текст постанови складено та підписано 14.12.2007 року.