донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

07.11.2007 р.                                                                           справа №12/470в

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Іванов І.Б. за довіреністю, Папуш В.А- директор,

від відповідача:
від третьої особи
Ляшко С.О. за довіреністю
Степанчук О.В за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "ГрадієнтЛТД" м.Маріуполь Донецької області

на додаткову ухвалу господарського суду

Донецької області

від
04.09.2007 року

по справі
№12/470в

за заявою

про
Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Градієнт ЛТД" м.Маріуполь Донецької області
перегляд рішення господарського суду від 20.01.2007р. по справі №12/470в за нововиявленими обставинами

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Алтай" м.Маріуполь Донецькоїобласті

до

за участю третьої особи

Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "ГрадієнтЛТД" м.Маріуполь Донецької області
Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполь Донецької області

про
усунення перешкод в користуванні майном в частині розгляду заяви про стягнення судових витрат, пов"язаних з оплатою послуг адвоката

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алтай" м.Маріуполь Донецької області (позивач) звернулось  із   позовом до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Градієнт ЛТД" м.Маріуполь Донецької області  (відповідач) за  участю  третьої  особи Управління міського майна Маріупольської міської ради м.Маріуполь Донецької області  (третя особа) про  усунення  перешкод  в  користуванні  майном.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.10.02р. позов було задоволено. Постановою Донецького апеляційного господарського суду зазначене рішення залишено в силі. Постановою Вищого господарського суду України від 23.07.03р. рішення суду та постанова апеляційної інстанції були скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

Господарським  судом 20.01.04р. у справі було прийняте нове рішення, яким позовні вимоги позивача були задоволені, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.04р.  зазначене  рішення   першої  інстанції  залишено без змін, які Постановою  Вищого господарського суду України від 09.06.04р. . залишені без змін.

Відповідач 22.06.05р. звернувся   до  суду  із заявою про перегляд рішення господарського суду від 20.01.04р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду 01.09.05р. відмовлено в задоволені заяви про перегляд рішення від 20.01.04р. за нововиявленими обставинами.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.05р. ухвала господарського суду від 01.09.05р. залишена без змін, які  залишені   в  силі  Постановою Вищого господарського суду від 25.01.06р..

Позивач 27.07.05р.  звернувся до  суду   із заявою про стягнення  судових витрат з  відповідача, пов’язаних з оплатою послуг адвоката.

Господарським  судом   було  прийнято 24.02.06р. додаткову ухвалу, якою стягнено з відповідача на користь  позивача витрати на послуги адвоката у сумі 2000 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.06р. додаткова ухвала від 24.02.06р. була скасована та прийнята постанова, якою з  позивача  на  користь  відповідача  стягнуто витрати на послуги адвоката у сумі 2 000 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.06р. постанова Донецького апеляційного господарського суду від 21.06.06р. та додаткова ухвала від 24.02.06р. були скасовані і заява про стягнення судових витрат передана на новий розгляд.

27.12.06р. по справі №12/470в за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Алтай” м. Маріуполь до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь та Управління міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь про перегляд рішення господарського суду від 20.01.04р. по справі №12/470в за нововиявленими обставинами, господарським судом Донецької області при новому розгляді заяви про стягнення судових витрат була винесена додаткова ухвала, якою стягнуто з відповідача на користь  позивача витрати за послуги адвоката у розмірі 2 000 грн. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.07р. по справі №12/470в скарга  відповідача залишена без задоволення, додаткова ухвала господарського суду Донецької області  від 27.12.06р. по справі №12/470в залишена без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.05.07р. постанова Донецького апеляційного господарського суду від 14.02.07р. та додаткова ухвала господарського суду Донецької області від 27.12.06р. скасовані і справа в цій частині направлена на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду від 12.06.2007р. справа була прийнята до провадження в частині розгляду заяви ТОВ „Алтай” до НВ ТОВ „Градієнт ЛТД” м. Маріуполь про стягнення судових витрат на послуги адвоката у сумі 2000 грн.

Господарським  судом  Донецької  області  у порядку ст.88 ГПК України було  прийнято  додаткову  ухвалу від  04.09.07р. по  справі №12/470в, якою  з  відповідача  на  користь  позивача  стягнуто   витрати  за  послуги  адвоката  у  розмірі 2000грн.

Відповідач, не  погодившись  з  прийнятою  ухвалою  подав  апеляційну  скаргу  в  якої  просить  скасувати ухвалу  господарського  суду  від  04.09.07р. та  залишити   вимоги  позивача  без  розгляду. В  обґрунтування   заявлених  вимог  скаржник  посилається  на  те, що   судом  було  порушено  вимоги  процесуального  та  матеріального  права.

Позивач  вважає ухвалу  господарського  суду  від  04.09.07р. законною  та  обґрунтованою.

Третя  особа  надала  пояснення,  відповідно  до  яких  вона  вважає, що  спірна  ухвала  суду   підлягає  скасуванню, а  апеляційна  скарга задоволенню.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої  особи обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  задоволенню не підлягає , виходячи із наступного.

Вбачається, що в обгрунтування свого висновку про необхідність відшкодування судових витрат у вигляді стягнення з  відповідача  на  користь  позивача вартість послуг адвоката  у  сумі 2000грн., що була сплачена останнім за участь цієї особи в цій справі, суд першої інстанції посилався на наявність в справі відповідних доказів: договору № 7-юр  від 10.07.2005 р. між позивачем та адвокатом Івановим І.Б., свідоцтвом на право заняття  адвокатською діяльністю останього № 1760 від 13.10.04р.,  розрахунковими  документами  про  перерахування  позивачем  на  розрахунковий  рахунок  Іванова  І.Б. обумовленої  договором  суми.

За  приписами ст.44 ГПК України витрати на оплату послуг адвоката віднесені до складу судових витрат.

Відповідно  до  вимог ст. 49 ГПК України саме відповідач має  відшкодувати позивачу відповідні судові витрати.

Відповідач в  обґрунтування   свого заперечення посилається  на те, що довіреність на участь у справі, на підставі якої представник позивача Іванов І.Б. приймав участь у розгляді заяви про перегляд справи №12/470в за нововиявленими обставинами  була видана 02.07.05р., а договір з Івановим І.Б. як адвокатом на надання адвокатських послуг був укладений 10.07.205р., який на його думку не відповідає вимогам закону.  Також зазначає, що кошти у сумі 2000 грн. Іванов І.Б. отримав як СПД, а не як адвокат, тому  вважає  заявлені  до   нього  вимоги  про стягнення судових витрат на послуги адвоката Іванова І.Б. у сумі 2000 грн. такими, що не підлягають  задоволенню.

З матеріалів  справи  вбачається, що позивачем 02.07.05р. була видана довіреність        № 31 /юр  Іванову І.Б.  на участь у справі №12/470 про перегляд її за нововиявленими обставинами в  якості представника позивача.

Також між  ТОВ  “Алтай” та  адвокатом  Івановим І.Б.  10.07.2005 р.  був  укладений  договір  № 7-юр  на  надання  правової  допомоги, пов’язаної з розглядом в господарському суді Донецької області   справи №12/470в.

Пунктом 2.1 договору вартість послуг адвоката встановлена у розмірі 2000 грн., яка відповідно до п.2.2 Договору, здійснюється шляхом передоплати.

Із змісту  вищевказаної довіреності   № 31 /юр  від 02.07.2005 р., вбачається, що обсяг та характер наданих адвокату повноважень не протиріччить предмету  договору  № 7-юр  від 10.07.2005 р. Крім того, в матеріалах справи  знаходиться  довіреність №31/юр  від 10.07.05р, що видана  директором  ТОВ  “Алтай” Папуш В.А.   на  ім’я   Іванова І.Б.,  . (т.3 а.с. 188), в якій в якості підстави її видачі зазначено договір на надання правової допомоги №7-юр від 10.07.05р.,  та яка була надана під час розгляду апеляційної скарги в Донецькому апеляційному господарському суді.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведення розміру вартості саме послуг, а не витрат адвоката, то як  вбачається  із п. 2.1. Договору, сума 2000грн. складає  саме  оплату  ціх послуг, тому доводи  апеляційної  скарги про  необхідність виділення  із  спірної  суми вищевказаної складової  є  безпідставними.

За  приписами ст.  244 Цивільного  кодексу  України  представництво,  яке  ґрунтується   на  договорі,  може  здійснюватись за  довіреністю.

Відповідно до ст.28 ГПК України представниками юридичної особи можуть бути особи, повноваження яких підтверджує довіреність від імені підприємства.

Отже  з  матеріалів   справи   вбачається, що Іванов І.Б. приймав участь в судових засіданнях при наявності відповідних повноажень з боку позивача, а у якості оплати на  виконання  умов  договору № 7-юр  від 10.07.2005 р. позивачем  було  перераховано  на розрахунковий рахунок Іванова І.Б. 2000 грн., що підтверджується доказами, що були досліджені судом:  оригіналом  заяви  про  переказ  готівки  від  25.07.2005 р, меморіальним ордером від 26.07.05р. №15, випискою №10 від 26.07.05р. філії ПУМБ м. Маріуполя.

Отже  судова  колегія  вважає, що  договір  № 7-юр  від 10.07.05р. укладено  з Івановим І.Б. як з адвокатом,  при  цьому  перерахування  відповідних  коштів на  розрахунковий  рахунок  цієї  особи як СПД стосується тільки порядку отримання  плати  вищеназваною   особою.

Статус Іванова І.Б. як адвоката підтверджується свідоцтвом на право заняття  адвокатською діяльністю № 1760 від 13.10.04р. , виданого на підставі  рішення Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

На  підставі   вищенаведеного,  судова  колегія  вважає  вірним  висновок  суду  першої  інстанції щодо  стягнення  відповідних  витрат с відповідача на корсить позивача.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Донецької області від 04.09.2007року у справі №12/470в є законною  та  обґрунтованою,  а доводи апеляційної скарги не спростовують  висновку суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Градієнт ЛТД" м.Маріуполь Донецької області залишити  без  задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від  04.09.2007року у справі №12/470в залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС