ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" серпня 2007 р.
Справа  № 17/148-07-5338А

09 година 30 хвилин.                                           м.Одеса

Господарський суд Одеської області  у складі судді Зуєвої Л.Є. при секретарі судового засідання Пономаренко О.Ю. за участю представників сторін:

- від позивача: Лімбовська С.В.

- від відповідача: Кучін Ф.О., Любарчік І.С.;

- від прокуратури : не з’явився

розглянув у відкритому судовому засіданні  адміністративну справу

за позовом:         Товариства  з обмеженою відповідальністю „Арго”

до відповідача:   Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської

області

за участю прокуратури Овідіопольського району Одеської області

про скасування податкового повідомлення - рішення

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю „Арго” звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою про відміну повідомлення-рішення ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області від 06.11.2006року №0.

25.06.2006 року позивач подав до суду уточнення позовних вимог, відповідно до яких позивач просить визнати протиправними рішення Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області та скасувати  податкового повідомлення-рішення ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області від 06.11.2006року №0.

По справі у відповідності до  ч.2 ст.150 КАС України  оголошувались перерви з 04.07.07р. по 11.07.2007р. о 14 год. 30 хв., з 11.07.2007р. по 12.07.2007р. о 15 год. 30 хв., з 12.07.2007р. по 21.08.2007р. о 10 год. 00 хв., з 21.08.2007р. по 28.08.2007р. о 11год. 00 хв. та з 28.08.2007р. по 29.08.2007р. о 09 год. 30 хв.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

06.11.2006 року ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області проводилась виїзна позапланова перевірка ТОВ «Арго ЛТД»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок платника у банку за період з 01.06.2006 року по 01.08.2006 року.

06.11.2006 року ДПІ у Овідіопольському районі був складений акт за №153023-031765584. Відповідно до вищевказаного акту були встановлені порушення порядку ведення податкового обліку ТОВ «Арго ЛТД», а саме порушення пп.7.2.1, п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4, ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість».

В результаті встановлених порушень зазначених у акті від 06.11.2006р.  за №153023-031765584 ДПІ у Овідіопольському районі прийняла податкове повідомлення-рішення від 06 листопада 2006 року № 0, згідно якого сума завищення бюджетного відшкодування складає за липень 2006 року 1516195грн.

Позивач просить визнати противоправним рішення Державної податкової інспекції у Овідіопольському районі Одеської області та скасувати податкове повідомлення-рішення, оскільки ніяких порушень пп.7.2.1, п.7.2, пп.7.4.5 п.7.4, ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»з боку позивача не було, під час перевірки ТОВ «Арго ЛТД»були представлені ДПІ всі податкові накладні за червень 2006року.

Зазначені обставини спонукали ТОВ „Арго” звернутися до господарського суду Одеської області з адміністративним позовом (вхід.№6640 від 20.06.2007р.) до відповідача ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2007р. відкрито провадження в адміністративній справі №17/148-07-5338А за позовом ТОВ „Арго” до ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області про скасування податкового повідомлення-рішення.

Відповідач надав до суду заперечення на позов, відповідно до яких позов ТОВ «Арго ЛТД» не визнає та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що в порушення п.п. 7.2.1 п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»підприємством включено до складу податкового кредиту за червень 2006 року суму ПДВ по податковим накладним без обов’язкових реквізитів на суму 1516195грн., в результаті чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, за липень 2006 року у сумі 1516195грн.

Крім того, у вищевказаному запереченні до позову відповідач вказує на те, що в порушення п 7.4.5 Закону України «Про податок на додану вартість»підприємством було включено до податкового кредиту суму ПДВ, що не підтверджені податковими накладними по сплаті податку.

Також, у запереченні до позову відповідач вказує на той факт, що вказаний акт не був оскаржений позивачем в адміністративному порядку і був підписаний посадовими особами позивача, а тому повністю спростовує позицію позивача щодо відсутності порушень податкового законодавства з боку ТОВ «Арго ЛТД».

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з  наступних правових підстав.

Відповідно до п.2.3.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 №327, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за №92511205 за кожним відображеним в акті фактом порушення податкового законодавства податкова служба повинна зазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення.

Проте в порушення п.2.3.2 вищевказаного Порядку ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області в акті перевірки не було зазначено первинні документи на підставі яких було вчинено запис про наявність порушень податкового законодавства ТОВ «Арго ЛТД».

Відповідно до вимог п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. (в редакції, чинній в перевіряємому періоді) датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається: дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно із приписами п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 вказаного Закону України податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Відповідно до вимог п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 вказаного Закону України не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Вимоги до змісту податкової накладної, що надається покупцю платником податку-продавцем, визначено підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 названого Закону. Порядок заповнення податкової накладної затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року №165, яким передбачено, що податкова накладна складається у двох примірниках (оригінал і копія) у момент виникнення податкових зобов'язань продавця (пункт 6); усі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця (пункт 18).

Розглядом матеріалів справи встановлено, що наявний в акті висновок щодо включення ТОВ „Арго ЛТД” до складу податкового кредиту за червень 2006 року суму ПДВ по податкових накладних без обов’язкових реквізитів, в результаті чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню за червень 2006року на суму 1516195 грн.,  повністю спростовується пунктами 2.9, 3.2.2. та 3.2.3. акту відповідача від 20.10.2006року за № 138223-031765584.

Також судом встановлено, що  в  акті від 06.11.2006р. №1530/23-0/31765584, а саме в розділах3 п.п.3.2.1, 3.2.2, 3.2.3. «Перевірки правильності визначення податкових зобов’язань за червень 2006року», «Перевірки правильності визначення податкового кредиту за червень 2006 року», «Перевірки правильності визначення від’ємного значення різниці між сумою податкових зобов’язань і сумою податкового кредиту в червні 2006 року» ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області не встановлено відхилень та порушень між даними платника та даними перевірки, а також порушень ст.7 п.7.7 Закону «Про податок на додану вартість».

Також, спростовуються доводи відповідача відносно того, що під час перевірки ТОВ «Арго ЛТД»не було надано податкові накладні, оскільки в акті перевірки на підставі якого було прийняте спірне повідомлення-рішення, в порушення вимог пп..1.7 п.1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 №327, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 за №92511205 відсутнє посилання на первинні документи, що підтверджують наявність факту порушень з боку ТОВ «Арго ЛТД»податкового законодавства.

Відповідно до вимог п.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Господарський суд відзначає невипадковість покладення законодавцем обов’язку з доказування правомірності прийнятого рішення на суб’єкта владних повноважень, оскільки саме останній має довести законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, підтвердивши свої доводи будь-якими фактичними даними (доказами, отриманими на законних підставах), які знайшли відображення в акті.

Ухвалою суду від 12.07.2007р. для об’єктивного, всебічного та повного з’ясування обставин справи  відповідача було зобов’язано  надати  документи та  свідомості, якими б були спростовані  обставини, викладені у позовній заяві. Однак  відповідачем вимоги  ухвали суду  не були виконані, докази витребування  у відповідача в ході перевірки  податкових накладних з визначенням  їх найтування та  терміну, за який вони вимагалися представником ДПІ, не було представлені. Наданий   відповідачем лист ДПІ №8992/10/23-0/3826 від 28.09.2006р., адресований  директору  ТОВ „Арго ЛТД” щодо направлення  відповідного переліку документів   судом до уваги не може бути прийнятий, оскільки  цей запит було направлено 28.09.2008р. стосовно  перевірки  податкових декларацій з ПДВ, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення було прийнято ДПІ у Овідіопольському районі в результаті встановлених порушень , зафіксованих в ході перевірки, яка відбулася  значно пізніше, а саме 06.11.2006р.

Крім цього позивачем було надано  для огляду оригінал  направлення на перевірку №645. ,  в якому відсутня дата  видачі цього документу, а в завіреній копії , зробленої з цього оригіналу  направлення №645 визначена дата  06.11.2006р., що фактично не відповідає представленому оригіналу . Також судом встановлено, що перевірка  відбувалась у приміщенні ДПІ у Овідіопольському районі, хоча в оскаржуваному акті визначено що ця перевірка  здійснюється як виїздна  та позапланова  .

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади (до яких належать органи державної податкової служби) та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто органи державної податкової служби не наділені законом правом самостійно визнавати недійсними податкові накладні та визначати підстави для невключення будь-яких сум до складу податкового кредиту.

Проаналізувавши наведені норми законодавства, надані до справи податкові накладні, невраховані відповідачем під час перевірки позивача, відсутність доказів витребування  необхідних для перевірки документів , суд вважає неправомірним визначення позивачу податкового зобов’язання по податку на додану вартість на суму 1516195 грн.

Крім цього суд вважає необґрунтованими та недоведеними наявні в акті посилання щодо надання ТОВ „Арго ЛТД” в період перевірки податкових накладних без обов’язкових реквізитів за червень 2006 року та повністю спростовуються фактом наявності належним чином оформлених податкових накладних за вказаний період часу, копії яких надані суду, а згідно ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів обставини, якими обґрунтовуються його доводи.

Крім цього не заслуговують на увагу суду посилання відповідача та прокуратури щодо не оскарження позивачем в адміністративному порядку акту ДПІ у Овідіопольсьтому районі Одеської області від 06.11.2006 року за № 153023-031765584, оскільки це не обов’язок суб’єкта господарювання, а його право. До того ж, право юридичної особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежено законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом досудового врегулювання спору за волевиявленням суб’єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Відповідно п.п. 4.2., 4.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 №327, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за №92511205 акт виїзної позапланової перевірки підписується посадовими особами суб’єкта господарювання та посадовими особами податкової служби, які здійснювали перевірку, протягом 5-ти робочих днів з дня наступного за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку. Підписання акту здійснюється за місцезнаходженням платника податків.

Однак судом  встановлено, що в порушення п.п. 4.2., 4.3 вищевказаного Порядку ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області не були дотриманні встановлені строки, та акт ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області був наданий ТОВ «Арго ЛТД»на підписання лише 16.02.2007року, що підтверджується наданим позивачем оригіналом акту, який він отримав.

ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області зі свого боку на вимогу суду оригінал акту та  оригінал   податкового повідомлення-рішення для огляду не надали в судове засідання мотивуючи це  відсутністю документів у ДПІ у Овідіопольському районі Одеської області, оскільки ці документи були   направлені  30.11.2006р.  до  ВПМу м.Іллічівську УПМ ДПА В Одеській області. Однак як вже було зазначено вище , відповідно до вимог п.2 ст.71 КАС України,  оболв’язок доказування та надання доказів покладено законом на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, в даному випадку на суб’єкта владних повноважень, тому суд  приймаючи рішення   розглядає справу за наявними в ній матеріалами.          За викладених обставин, суд доходить висновку, що відповідач не довів належним чином законності і обґрунтованості порушення п.п. 7.2.1 п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» та визначення в оскаржуваному акті, що підприємством включено до складу податкового кредиту за червень 2006 року суму ПДВ по податковим накладним без обов’язкових реквізитів на суму 1516195грн., в результаті чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, за липень 2006 року у сумі 1516195грн., а також, що прийняте податкове повідомлення-рішення Державної податкової служби в Овідіопольському районі Одеської області від 06.11.2006р. №/0 та підстави його прийняття не відповідають вимогам, викладеним в п.п.1,3-8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової служби в Овідіопольському районі Одеської області від 06.11.2006р. №/0  підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової служби в Овідіопольському районі Одеської області від 06.11.2006р. №/0 повністю.

3.          Стягнути  з  Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України в Одеській області /банк ГУДКУ в Одеській області, р/р0008, МФО 828011, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Арго /67800, Одеська область, с.м.т. Овідіополь, вул. Одеська, 16, р/р 7001 у Южному ГРУ „ПриватБанк”, м. Одеса, МФО 328704/ 3 грн. 40 коп. /три грн. 40 коп./ - державного мита.

Відповідно до ст. 185 Кодексу адміністративного судочинства України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов’язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову суду першої інстанції повністю або частково в порядку та у строки, передбачені ст.186 цього Кодексу.

Постанова набирає законної сили в порядку ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.08.2007р.

Суддя