ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 20-12/439
ПОСТАНОВА

і м е н е м     У к р а ї н и

"05" листопада 2007 р.  10:30                                                                                          м. Севастополь

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю РСУ1-Дельта”

до Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №000038230/3 та №000037230/3 від 24.11.2006,

Суддя Харченко І.А.,

при секретарі Кувшинової О.Ю.,

За участю представників

позивача  – Французов Л.І.,  довіреність №4 від 06.03.2006, юрисконсульт;

відповідача –Шамрей Д.В., довіреність №5/10-011/2007 від 16.04.2007, перший заступник начальника;

Чистякова В.В., довіреність №21/10-011/2006 від 07.06.2006, начальник юридичного відділу;

Суть спору:

Позивач звернувся в порядку статей 104-106 Кодексу адміністративного судочинства України до господарського суду з позовної заявою про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №000038230/3 про визначення суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 78006,38 грн. та №000037230/3 від 24.11.2006 про визначення податкового зобов’язання з податку на прибуток в сумі 120907,85 грн. Державної податкової інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя, посилаючись на те, що діюче законодавство не містить переліку документів, обов’язкових для ведення та зберігання з метою їх застосування в податковому обліку, а тому ні жодний документ по формальному ознаку не може бути визнаний таким, що підтверджує або не підтверджує валові витрати.

У зв’язку з наведеним позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою від 30.11.2006 відкрито провадження у адміністративної справі № 20-12/439, призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою від 11.01.2007 закінчено підготовче провадження, адміністративна справа №20-12/439 призначена до судового розгляду.

Ухвалою суду від  13.02.2007  провадження у справі зупинено у зв’язку з призначенням по справі №20-12/439 судової економічної експертизи, виробництво якої доручено Севастопольському відділенню Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. Н.С. Бокаріуса до одержання результатів експертизи.

07.06.2007 до суду надійшла справа №20-12/439 з повідомленням судової економічної експертизи №174 від 05.06.2007.

Ухвалою від 11.06.2007 поновлено провадження у адміністративної справі №20-12/439, призначено розгляд справи.

Ухвалою від 05.07.2007 у задоволенні клопотання позивач про зупинення провадження у справі №20-12/439 до вирішення кримінальної справи №475006 відмовлено.

19 липня 2007 року від позивача надійшла апеляційна скарга на ухвалу від 05.07.2007 про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 23.07.2007 зупинено провадження у справі  №20-12/439 до розгляду Севастопольським апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “РСУ1-Дельта” на ухвалу господарського суду м. Севастополя від 05.07.2007 по справі №20-12/439 - до набрання законної сили рішенням Севастопольського апеляційного господарського суду по справі №20-12/439.

06.09.2007 до господарського суду м. Севастополя надійшла справа №20-12/439 з ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 про відмову у задоволенні клопотання ТОВ “РСУ1-Дельта” про поновлення строку подання апеляційної скарги.

Ухвалою від 07.09.2007 провадження у справі №20-12/439 поновлено, розгляд справи призначено на 05.11.2007.

У судовому засіданні 05.11.2007 суд відмовив у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі №20-12/439 до розгляду касаційної скарги позивача на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 по справі №20-12//439.

Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечення виклав згідно відзиву на позов (вх. №525 від 11.01.2007).

Згідно  статей 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні представникам сторін роз’яснені  процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін,  суд,

в с т а н о в и в :

Державною податковою інспекцією у Гагарінському районі м. Севастополя (надалі Інспекція) проведена виїзна планова документальна перевірка з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.09.2004 по 31.12.2005 Товариства з обмеженою відповідальністю “РСУ1-Дельта” (надалі ТОВ “РСУ1-Дельта”), акт перевірки від 25.04.2006 №2826/10/23-0-23/33093469, в ході якої встановлено порушення ТОВ “РСУ1-Дельта”:  підпунктів 4.1.1, 4.1.6 пункту 4.1 статті 4, підпункту 5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.9 статті 5, підпункту 11.3.1 пункту 11.3 статті 11 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” у результаті чого занижений податок на прибуток на суму 90203,68 грн., у тому числі в 2004 році на 15772,51 грн., в 2005 році на суму 74431,17 грн., пункту 4.1 статті 4, підпунктів 7.2.1, 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” у результаті чого занижений податок на додану вартість на суму 308061,72 грн., у тому числі в 2004 році на суму 6250 грн., в 2005 році на суму 301811,72 грн. (том 1 а.с. 32-73).

На підставі акту перевірки Інспекцією прийняти податкові повідомлення-рішення №000037230/0 від 12.05.2006 про донарахування позивачу податку на прибуток у сумі 123657,44 грн. та №000038230/0 від 12.05.2006 про донарахування позивачу податку на додану вартість у сумі 100193,39 грн., які були оскаржені у адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарг позивача податкові повідомлення-рішення частково змінені, на адресу позивача направлені повідомлення-рішення №000037230/3 від 24.11.2006 про донарахування позивачу податку на прибуток в сумі 90203,68 грн., застосування штрафних санкцій в розмірі 30704,17 грн. та №000038230/3 від 24.11.2006 про донарахування позивачу податку на додану вартість в сумі 52004,25 грн., застосування штрафних санкцій в сумі 26002,13 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ “РСУ1-Дельта” зазначає, що діюче законодавство не містить переліку документів, які є обов’язковими для ведення та зберігання з метою їх застосування в податковому обліку, а це означає, що ні жодній документ по формальному ознаку не може буди визнаним таким, що підтверджує або не підтверджує валові витрати. Крім того, позивач з посилкою на постанову Верховного суду України від 06.12.2005 №21-105 вважає, що недотримання їм порядку, встановленого підпунктом 7.2.6 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, не є підставою для висновку Інспекції про неправомірність віднесення понесених позивачем витрат до податковому кредиту та не свідчить про обґрунтованість рішення Інспекції, оскільки підставою для відповідальності платника податку є не підтвердження сум податку, включеного до податкового кредиту на момент перевірки платника податку.

Як вбачається з акту перевірки, позивач в 3 та 4 кварталі 2005 року включив до складу валового доходу  не в повному обсягу виконані роботи, а саме: роботи по заміні крівлі будівлі заводоуправління (замовник ТОВ “Юнигран” в м. Бахчисараї) за договором №29 від 16.08.2005 виконані на суму 33092 грн., у тому числі ПДВ 5515,33 грн., але в рахунок оплати надійшло 20000 грн., таким чином заниження склало 10910 грн., ремонтно-будівельні роботи по реконструкції крівлі (замовник ЗАТ КП “Чайка”) відображені в сумі 8164,25 грн., оплата зроблена в сумі 14074,25 грн., таким чином занижений валовий доход в 4 кварталі 2005 році на суму 5123,49 грн. Крім того, перед ТОВ “РСУ1-Дельта” числиться дебіторська заборгованість за ДП ПП “Кряж” “Красногвардійський шиферний завод” в розмірі 23229 грн., яка відображена в акті звірення взаєморозрахунків  в сумі 47 грн.

При перевірки Декларацій з податку на прибуток підприємства за 2004-2005 роки, головних книг, зворотно-сальдових відомостей по бухгалтерським рахункам встановлено, що підприємством в 2 півріччі 2004 року не правильно розраховано приріст (убиль) балансової вартості інвентарних запасів матеріальних активів на кінець та початок податкового періоду, що призвело до заниження валового доходу в 4 кварталі 2004 року в сумі 59088,90 грн. В 2005 році приріст балансової вартості запасів в Декларації з податку на прибуток підприємства за 2005 рік не відображався, а сортирувався з загальної суми витрат на придбання товарів, що є порушення пункту 5.9 статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Таким чином, в 2005 році позивачем занижений валовий дохід в 1 кварталі на суму 257358,40 грн., в 2 кварталі на суму 519476,59 грн., в 3 кварталі на суму 383274,53 грн., в 4 кварталі на суму 8654,58 грн., а всього на суму 1168764,10 грн.

Позивачем не було надано до перевірки регістрів бухгалтерського обліку по рахункам 201, 205, 207, 209, актів списання ТМЦ, актів виконаних робіт, що в силу підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” є підставою для не віднесення до складу валових витрат любих витрат, які не підтверджені належними документами.

Крім того, Інспекцією при перевірці Декларацій з податку на додану вартість було встановлено заниження позивачем податкових зобов’язань з податку на додану вартість на суму 45617,67 грн.

Згідно підпункту 7.2.3 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  податкова  накладна  складається  у  момент виникнення податкових  зобов'язань  продавця  у  двох  примірниках.  Податкова накладна   є   звітним   податковим   документом  і одночасно розрахунковим документом.

Відповідно до підпункту 7.2.1 пункту 7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” платник податку зобов'язаний надати покупцю  податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер податкової накладної; дату виписування податкової накладної; повну   або   скорочену  назву,  зазначену  у  статутних документах  юридичної  особи;  податковий номер платника податку (продавця та покупця); місце розташування юридичної особи; опис   (номенклатуру)   товарів   (робіт,  послуг)  та  їх кількість (обсяг, об'єм); повну   або   скорочену  назву,  зазначену  у  статутних документах  отримувача; ціну поставки без врахування податку; ставку  податку  та  відповідну  суму  податку у цифровому значенні; загальну  суму коштів,  що підлягають сплаті з урахуванням податку.

Позивач в порушення зазначених вимог Закону України “Про податок на додану вартість” включив до податкового кредиту суму в розмірі 3979,27 грн. за податковими накладними, виписаними з порушенням вставленого порядку, а саме: по податковим накладним, які не містять опису (номенклатури)  придбаних товарів, №65 від 21.03.2005 (ПДВ –868,78 грн.), № від 17.06.2005 (ПДВ –166,67 грн.), №403 від 08.06.2005 (ПДВ –1266,80 грн.), №144 від 15.09.2005 (ПДВ – 71,05 грн.), по податковим накладним, які незасвідчені печаткою продавця,  №52 від 13.04.2005 (ПДВ –200 грн.), №110/3 від 03.10.2005 (ПДВ –1033,33 грн.), по податковим накладним, які виписані на іншу особу або підприємство, №27-196 від 27.04.2005 (ПДВ –262,56 грн.), №692 від 06.06.2005 (ПДВ –110,08 грн.).

Згідно підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми  сплаченого  (нарахованого)  податку  у  зв'язку з придбанням товарів   (послуг),  не  підтверджені  податковими  накладними  чи митними   деклараціями.

Позивач в порушення зазначених вимог включив до складу податкового кредиту суму 1952,84 грн., яка не підтверджена податковими накладними.

Ухвалою суду від  13.02.2007 по справі №20-12/439 за клопотанням представника позивача була призначена судова економічна експертиза, виробництво якої доручено Севастопольському відділенню Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. Н.С. Бокаріуса.

На клопотання експерта-економіста позивач надав лише частину первинних бухгалтерських документів, посилаючись на те, що 27.03.2007 співробітниками СВ УПМ ДПА України в м. Севастополі була проведена виїмка бухгалтерських документів у зв’язку з порушенням кримінальної справи.

Згідно відповіді СВ УПМ ДПА України в м. Севастополі на запит суду засновано, що 27.03.2007 співробітниками СВ УПМ ДПА України в м. Севастополі були вилучені документи за 2006 рік, тоді як Інспекцією проводилась перевірка за 2004-2005 рік.

07.06.2007 до суду надійшло повідомлення експерту –економісту №174 від 05.06.2007 про недостатність матеріалів, наданих ТОВ “РСУ1-Дельта”, для вирішення питань, поставних експерту.

Таким чином доводи,  ТОВ “РСУ1-Дельта”, викладені в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать вимогам діючого законодавства.

В звязку з викладеним, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, ст. 69, 70, 71, 79, 94, 98, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  суд –

П о с т а н о в и в :

У задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                                                           І.А. Харченко

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

08.11.2007.