ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

справа №

Господарський
суд міста Севастополя у складі:

судді
- Ілюхіної Г.П.,

при
секретарі -Юренковій І.В.,

за
участю представників:

від прокурора:          Цуркан С.А., прокурор відділу,
посвідчення № 505 від 13.06.2007;

від позивача:          Шаповалова М.О., юрисконсульт
управління, довіреність № 1246 від 12.03.2007;

від відповідача:          не з'явився,

розглянувши
матеріали адміністративної справи

За          Прокурора Гагарінського району м.
Севастополя

адміністративним          (99014,
м. Севастополь, вул. П. Корчагіна, 16)

позовом          в інтересах держави в особі

Управління Пенсійного фонду України

у
Гагарінському районі м. Севастополя

(99059, м. Севастополь, пр. Гер.
Сталінграду, 56)

до відповідача          Адвоката ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про          стягнення заборгованості по рішенню
про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату
страхувальниками страхових внесків в сумі 1878,30 грн. -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2007 (вх.№338-пр) Прокурор
Гагарінського району м. Севастополя звернувся до господарського суду м.
Севастополя з адміністративним позовом в інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України у Гагарінському районі м. Севастополя до Адвоката
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по рішенню про застосування фінансових
санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату страхувальниками страхових
внесків в сумі 1878,30 грн., з посиланням на статтю 121 Конституції України,
статтю 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, статті 14, 15, 20, пункт 1
частини 8 Прикінцевих Положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, статтю 4 Закону України „Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування”.

Ухвалою від 02.10.2007 відкрито
провадження у справі, прийнято рішення про призначення підготовчого провадження
та проведення попереднього судового засідання з метою всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення справи в одному судовому засіданні протягом
розумного строку в порядку статті 110 Кодексу адміністративного судочинства
України (арк. с. 1-2).

Ухвалою суду від 22.10.2007
закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд по
адміністративній справі в порядку статті 121 Кодексу адміністративного
судочинства України (арк.с.33-34).

Відповідач явку уповноважених
представників в попереднє та судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду
від 02.10.2007, 22.10.2007  не виконав,
про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином та своєчасно (арк.с.40, 42).

Згідно зі статтею 128 Кодексу
адміністративного судочинства України, неприбуття в судове засідання без
поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове
засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для
розгляду справи.

Відповідно до статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з
дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При викладених обставинах,
враховуючи те, що відповідач викликався в попереднє та судове засідання,
зобов'язувався надати необхідні для розгляду справи документи, але в суд не
з'явився та не надав витребуваних документів, суд вважає можливим вирішити
справу у відсутність його представників.

В матеріалах справи містяться
відповіді Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя №
4554/21 від 12.10.2007 (вх.№48518), Нахімовської районної державної
адміністрації м. Севастополя № 2979/11-07 від 05.11.2007 (вх.№50208),
Ленінської районної державної адміністрації м. Севастополя № 5886/29-11 від
05.11.2007 (вх.№50307) на запити господарського суду м. Севастополя, згідно з
яких відповідач не зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа (арк.с.25, 43, 52).

Стаття 2 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до пункту 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної
юрисдикції -це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовій
спір, в якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадова особа чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Стаття 17 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція
адміністративних судів, щодо вирішення адміністративних справ: це, зокрема,
спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених
законом.

Відповідно до пункту 1 частини
першої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим
загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування,
посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які
підсудні окружним адміністративним судам.

Згідно пункту 5 розділу VII
„Прикінцеві та Перехідні Положення” Кодексу адміністративного судочинства
України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів
підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні
місцеві та апеляційні загальні суди за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до пункту 6 розділу VII
„Прикінцеві та Перехідні Положення” Кодексу адміністративного судочинства
України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні
справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського
процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо в законодавчому акті підвідомчість
спорів визначена альтернативно: суду чи господарському суду, або зазначено про
вирішення спору в судовому порядку, господарському суду слід виходити з
суб'єктного складу учасників спору та характеру правовідносин, що регулюються
та визначені Господарським та Господарським процесуальним кодексом України.

Тобто, господарський суд при
розгляді справ в порядку адміністративного судочинства вирішує підвідомчість
відповідно до статей 1, 4, 12, 21 Господарського процесуального кодексу
України.

Відповідно до статті 1
Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

У випадках, передбачених
законодавчими актами України, до господарського суду мають право також
звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Статтею 4 Господарського кодексу
України встановлено розмежування відносин в сфері ведення господарства з іншими
видами відносин, відповідно до якої не є предметом регулювання цього Кодексу
адміністративні та інші відносини управління за участі суб'єктів
господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є
суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює
організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання.

Відповідно до статті 12
Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1)          справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі
щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

-          спорів про приватизацію державного
житлового фонду;

-          спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

-          спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

-          спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду
України та адміністративних судів;

-          інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до
відання інших органів;

2)          справи про банкрутство.

3)          справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх компетенції;

4)          справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

Статтею 21 Господарського
процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в судовому процесі -
позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені
у статті 1 цього Кодексу.

Позивачами є підприємства та
організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист
порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є підприємства та
організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до частини третьої
статті 22 Закону України „Про судоустрій України” місцеві господарські суди
розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші
справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Відповідно до частини четвертої
статті 22 Закону України „Про судоустрій України” справи, пов'язані з правовідносинами
у сфері державного управління (справи адміністративної юрисдикції),
розглядаються місцевими адміністративними судами. Як зазначено у пункті 16
Прикінцевих та перехідних положень зазначеного вище Закону, до утворення
системи адміністративних судів розгляд справ, віднесених до підсудності
адміністративних судів, здійснюють місцеві загальні суди.

Господарським судам підвідомчі
справи, коли склад учасників спору відповідає статті 1 Господарського
процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять
господарський характер.

Таким чином, господарським судам не
підвідомчі спори, однією зі сторін яких є фізична особа.

Пунктом 1 частини першої статті 157
Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває
провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

При викладених обставинах, суд
дійшов до висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю в порядку
пункту 1 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства
України, так як справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.

Позивач не позбавлений можливості
звернутись до загального місцевого суду з відповідним позовом в порядку
адміністративного судочинства.

Роз'яснити позивачу, що розгляд
таких позовних заяв відноситься до юрисдикції загальних місцевих судів в
порядку адміністративного судочинства.

На підставі вищепереліченого,
керуючись пунктом 1 частини першої статті 157, статтею 165 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

1.          Закрити провадження по
справі № 20-7/320.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                              Г.П.
Ілюхіна