донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

07.11.2007 р.                                                                           справа №29/237пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Склярук І.І., дов. б/н від 27.06.07р.,

від відповідача:
від третьої особи 1:
від третьої особи 2:
Вороніна Є.О., дов. № 190 від 19.10.06р.,
не з"явився
Рейпольський Д.О., директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області м.Донецьк

на рішення
господарського суду

Донецької області

від
28.08.2007 року

по справі
№29/237пн

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Цермет АГС" м.Київ

до

за участю  третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача
Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області м.Донецьк

1. Орендного підприємства " Азовське морське пароплавство" м.Маріуполь
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Азовконтейнер" м.Маріуполь

про
внесення змін до договору оренди

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.08.2007р. у справі № 29/237пн  позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Цермет АГС”  до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області  про внесення змін до договору оренди № 843/2001 від 22 жовтня 2001 року задоволений повністю.

Внесені зміни до договору оренди № 843/2001 від 22 жовтня 2001 року, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області  та Товариством з обмеженою відповідальністю “Цермет АГС”,   виклавши п. 1.1. договору оренди в наступній редакції:„1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно –цілісний майновий комплекс „Дільниця по ремонту контейнерів з великовантажними контейнерами”, який розташовано за адресою: Україна, Донецька обл.., м. Маріуполь, вул. Краснофлотська (надалі –Підприємство), склад і вартість якого визначено у відповідності з додатками № 1, 2, 3 до даного Договору оренди, протоколом про результати інвентаризації та передавальним балансом Підприємства, складеним станом на 01.10.2001 р. (за винятком фактично не переданих контейнерів, кількістю 2370 одиниць з залишковою вартістю 696327,32 грн.), вартість якого становить 2358065,08 грн.,у тому числі:основні засоби за балансовою вартістю: 6633006,09  (шість мільйонів шістсот триста тридцять тисяч п’ять гривень дев’ять копійок) грн. ;основні засоби за залишковою вартістю: 2358065,08 (два мільйони триста п’ятдесят вісім тисяч шістдесят п’ять гривень вісім копійок) грн.,з них за залишковою вартістю: основні засоби, на які буде нараховуватися орендна плата згідно умов цього договору 2308549,09 (два мільйони триста вісім тисяч п’ятсот сорок дев’ять гривень дев’ять копійок) грн.;основні засоби, які передаються на умовах договору про відповідальне зберігання (Додаток № 4 до цього Договору оренди) 49516 (сорок дев’ять тисяч п’ятсот шістнадцять) грн.  та абзац 1 п. 3.1. договору оренди викласти в наступній редакції:„3.1. Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 р. зі змінами та доповненнями, і становить без ПДВ за червень (базовий) місяць -12207,66   грн. (дванадцять тисяч двісті сім гривень 66 копійок) .

Вищевказане рішення суду першої інстанції мотивоване  тим, що,   оскільки до вартості основних засобів, які передавались за спірним договором , та при визначенні розміру орендної плати увійшло 2370 контейнерів, котрі фактично не були передані у користування позивачеві , то останній має право вимагати внесення змін до договору оренди щодо виключення їх із складу орендованого майна та перерахування орендної плати.

Відповідач, Регіональне відділення Фонду державного майна України   в Донецькій області, не погоджуючись з рішенням господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою про скасування рішення, так як вважає, що судом при винесені рішення були не повністю з’ясовані обставини  справи та порушені норми матеріального і процесуального права .

При цьому посилається на те , що спірний договір сторонами був підписаний  та з цього моменту орендар мав право на витребування майна за договором оренди від колишнього орендаря та інших осіб, в тому числі і від власника, які перешкоджають у користуванні спірним майном, що відображено у ст.. 396 Цивільного кодексу України. Крім того , посилається на те , що позивачу одразу після підписання  Актів приймання-передачі № 1 та № 2 від 25.10.2001р.  було відомо про фактичну відсутність певної кількості контейнерів, що не було судом враховано. Вважає , що оскільки у даному випадку розірвання договору не суперечить суспільним інтересам , то відповідно до чинного законодавства розірвання спірного договору є єдиним можливим виходом із ситуації, що склалася.

Позивач , Товариство з обмеженою відповідальністю  «Цермет АГС»м.Київ  ,  у відзиві № 176 від 25.09.07р. та представник позивача в судовому засіданні проти  доводів викладених в апеляційній скарзі заперечує , вважає рішення суду першої інстанції  таким , що повністю  відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Третя особа , Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовконтейнер»м.Маріуполь   , відзиву на апеляційну скаргу не представило. Представник третьої особи , що був присутній в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Третя особа , Орендне підприємство «Азовське морське пароплавство»м.Маріуполь, відзиву на апеляційну скаргу не представило. Представник третьої особи в судове засідання не з’явився , поважних причин нез’явлення  суду не повідомлено. Про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони були сповіщені належним чином.

Зважаючи  на неповідомлення третьою особою поважних причин нез'явлення її представника до суду, достатність наданих сторонами доказів та керуючись ст.75 Господарського процесуального кодексу України -  справа розглядається  за наявними в ній  матеріалами.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв‘язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення  місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників сторін , що присутні в засіданні суду , судова колегія встановила наступне.

22.10.2001р. між Товариством з обмеженою відповідальністю  «Цермет АГС»м.Київ  та  Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області  був укладений договір оренди №843/2001 державного майна –цілісного майнового комплексу «Дільниця по ремонту контейнерів з  великовантажними контейнерами», вартістю 3054392грн, станом на 01.10.01р.

Згідно акту приймання-передачі від 22.10.2001р. ( додаток №1 до договору) в строкове користування передані основні засоби: по первісній вартості 9100129 грн., по балансовій(залишковій) вартості 3004876 грн.; на відповідальне зберігання –державне майно, зазначене в  додатку №1 до договору відповідального зберігання №б/н від 22.10.2001р., основні засоби по первісній вартості 82250 грн., по балансовій(залишковій)  вартості 49516 грн.

З інвентаризаційних описів основних фондів, звітів інвентаризаційних описів та протоколу засідання інвентаризаційної комісії державного майна - цілісного майнового комплексу „Дільниця по ремонту контейнерів з великовантажними контейнерами” від 15.10.2001р. вбачається , що до складу основних засобів, переданих позивачеві в користування за спірним договором, увійшло  у тому числі 4926 спірних  контейнерів.

На підставі акту оцінки майна від 22.10.01р. зроблено розрахунок орендної плати , згідно якого вона становить 10016,25грн. за базовий місяць , розрахунок якої був здійснений виходячи із вартості майна, цілісного майнового комплексу 3004876 грн., до якої увійшло у тому числі 4926 контейнерів..

25.10.2001р. до договору оренди №843/2001 від 22.10.2001р. було укладено додаткову угоду №1 , якою сторони погодили, що на підставі акту прийому-передачі (додаток №1) підприємство передається в цілому, а фактичне приймання майна підприємства, насамперед контейнерів по їх ідентифікаційних номерах згідно даних спеціалізованої організації по оперативному управлінню даними контейнерами, здійснюється позивачем на підставі окремих актів прийому передачі контейнерів з попереднім орендарем підприємства, тобто з Орендним підприємством “Азовське морське пароплавство” .

На виконання наведеної додаткової угоди між  Орендним підприємством “Азовське морське пароплавство” та позивачем було складено два акта приймання-передачі  від 25.10.2001р.,  за яким позивачеві було передано 4454 контейнерів, у тому числі :4098 контейнерів з місцезнаходженням : порт Олександрія (АРЕ) 15 од., порт Ашдод(Ізраїль) 1 од., порт “Бейрут(Ліван) 7 од., ремонт –на дільниці в м.Маріуполь 772 од., порт Касабланка (Марокко) 2 од., порт Чикаго(США) 4 од., порт Констанца(Румунія) 155 од., лінія “СОNTAZ” 326 од., порт Дар Ес Салам(Танзанія) 12 од., Домініканська республіка 21 од., порт Дубай(ОАЕ) 14 од., АVТО експорт м.Маріуполь 74 од., порт Генуя(Італія) 298 од., порт Хайфа(Ізраїль) 118 од., АVTO імпорт м.Маріуполь 42 од., порт Стамбул(Турція) 20 од., порт Керч(Україна) 125 од,, порт Лімассол(Кіпр) 1 од., депо Мілан (Італія) 5 од., депо Модена(Італія) 23 од., порт Маріуполь(Україна 718 од.), Москва (Російська Федерація) 7 од., порт Неаполь(Італія) 171 од., порт Нью Йорк(США) 118 од., депо Падова(Італія) 43 од., порт Пирей (Греція) 40 од, порт Равенна(Італія) 11 од., на борту т.х.”В.Савельєв” 100 од., на борту т.х.”К.Ширягин” 21од.,порт Салоніки(Греція) 66 од., суборенда Маріуполь 270 од., порт Тріполі(Ліван) 68 од., ТзОВ “Торгмортранс” (м.Маріуполь) 1 од., порт “Венеція” (Італія) 1од., порт Валенсія(Іспанія) 428 од.,   та 356 контейнерів, у тому числі з місцезнаходженням: відправлено вантажоодержувачам по жд 75 од., м.Москва 20 од., м.Орськ 61 од., борг експедиторів 90 од., м.Таганрог 31 од., борг експедиторів 42 од., борг експедиторів 37 од.  Інформація про місцезнаходження контейнерів підтверджена ТзОВ “Азовконтейнер”. Зазначені акти приймання-передачі  було затверджено начальником Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області.

З наведених актів приймання-передачі вбачається, що контейнери в кількості 472 позивачеві взагалі не передавались.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується  наданими позивачем на його запити відповідями портів, агентів та інших утримувачів контейнерів, а також листами  Товариства з обмеженою відповідальністю “Азовконтейнер” та Орендного підприємства “Азовське морське пароплавство” , в результаті  прийнятих позивачем заходів щодо розшуку контейнерів встановлено, що  контейнери  у кількості 1637 шт. з залишковою вартістю 619614,20 грн. повернути неможливо з урахуванням певних обставин, а саме:

15 шт. знаходяться у порту Олександрія (АРЕ) з 1996-1997 р.р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 24759 контейнер/днів, 1 шт. у порту Ашдод (Ізраїль) з 1999 р. та не може бути повернуто у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 857 контейнер/днів, 7 шт. у порту Бейрут (Ліван) з 1995-1997 р.р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 12243 контейнер/днів, 293 шт. передані в суборенду „Контаз” (Турція) по договору з ОП „АМП” та не повернуті, 10 шт. передані ОП „АМП” в суборенду „Марсіб” та не повернуті, 1 шт. у порту Венеція (Італія) з 1998 р. та не може бути повернуто у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 1211 контейнер/днів, 135 шт. знаходяться у порту Генуя (Італія) з 2001 р. та не може бути повернуто у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження, 12 шт. у порту Дар-Ес-Салам (Танзанія) з 1995 р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 24134 контейнер/днів, 43 шт. у порту Депо Падова (Італія) з 1997-2000 р.р. та не може бути повернуто у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 42261контейнер/днів, 21 шт. у Домініканської республіки з 1998 р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001р. 24880 контейнер/днів, 14 шт. у порту Дубай (ОАЕ) з 1998 р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001р. 14728 контейнер/днів, 164 шт. ж/д борг, 125 шт. у порту Керч (Україна) з 1998 р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 155103 контейнер/днів, 1 шт. у порту Лімасол (Кіпр) з 1998р. та не може бути повернутий у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 1375 контейнер/днів, 5 шт. у порту Мілан (Італія) з 1998 р. та не може бути повернутий у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 6407 контейнер/днів , 23 шт. у порту Модена (Італія) з 1996-2001 р.р. та не може бути повернутий у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 8950 контейнер/днів, 199 шт. у порту Неаполь (Італія) з 2000-2001 р.р. та не може бути повернутий у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 7624 контейнер/днів , 118 шт. у порту Нью-Йорк (США) з 1997-1998 р.р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 153165 контейнер/днів, 98 шт. у порту Орск (Росія)      з 1999 р. частина викрадена та заборгованістю за збереження, 40 шт. у порту Пірей (Греція) в 1999 р. продані з аукціону за борги, 11 шт. у порту Равенна (Італія) з 1996-1997 р.р. та не може бути повернутий у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 23841 контейнер/днів, 66 шт. у порту Салонники (Греція) продані з аукціону  в 1999 р. за борги, 2 шт. станція Дженішке (Росія) не повернуті та заборгованістю за збереження, 12 шт. у порту Стамбул (Турція) з 1999 р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження, 68 шт. у порту Тріполі (Ліван) з 1997 р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 120544 контейнер/днів, 31 втрачені, 118 у порту Хайфа (Ізраїль) з 1996-1998 р.р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження, 4 шт. у порту Чикаго (США) з 1997-1998 р.р. та не можуть бути повернуті у зв’язку з відсутністю судозаходів АМП та заборгованістю за збереження станом на 10.2001 р. 5132 контейнер/днів, загублені експедиторами 31 шт.

Крім того , встановлено , що  261 контейнера залишковою вартістю 22260,40 грн., які знаходились в порту Генуя (Італія), на борту т/х „Ширягін” та „Савельєв”, було розвантажено та передано на зберігання заявникові на вказаному терміналі з боку ТОВ АПМ Італія, суднового агента компанії Ласо Корпорейшн ЛТД з Мальти, і ТОВ Суднова Агенція Солас, суднового агента і головного агента останнього. Вищезазначені контейнери дотепер не були запитані особами, що передали їх на зберігання. Кредит заявника на збереження вказаних контейнерів на 28 листопада 2002р. становить загалом 427556 Євро плюс належні відсотки. Згідно з цим наказом вищенаведеним компаніям наказано сплатити протягом 10 днів від дня одержання сповіщення про цей наказ суму в 437556 євро плюс належні відсотки на користь ТОВ Дженоа Метал Термінал, а також видатки, та попереджено, що при невиконанні виплат буде здійснено розпродаж 282 контейнерів через відкритий аукціон.

Таким чином , дані контейнери також до теперішнього часу не були фактично передані позивачеві .

З викладеного вбачається, що на виконання умов додаткової угоди №1 від 25.10.2001р. до договору оренди №843/2001 від 22.10.2001р. Орендним підприємством “Азовське морське пароплавство” не було передано позивачеві контейнери в кількості 2370од.. Тобто, фактично по договору оренди №843/2001 від 22.10.2001р. позивач не отримав контейнери в кількості 2370 шт. залишковою вартістю станом на 01.10.2001р. 696327,32 грн.

Позивач листом №153 від 05.06.2007р. звернувся до відповідача з проханням укласти додаткову угоду до договору оренди від 22.10.2001р. №843/2001, вилучивши зі складу орендованого майна  контейнери, які не були фактично передані  на загальну суму 741028грн., та зробити перерахування орендної плати.

У зв’язку із проведенням аудиторської перевірки, позивач листом №161 від 23.07.2007р. та від 16.08.2007р. за №165  запропонував відповідачеві  внести зміни до додаткової угоди №2 від 05.06.2007р. до договору оренди від 22.10.2001р, вилучивши зі складу орендованого майна контейнери, які не були фактично передані, та зробити перерахування орендної плати.

Відповідач відмовився від внесення змін до договору № 843/2001 від 22.10 2001р.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін , що були присутні в судовому засіданні , колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про не обґрунтованість апеляційної скарги, та  відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.2 цієї статті договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з положеннями ст. 759 Цивільного кодексу України  за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 2 цієї статті встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Спірне майно , згідно з представленими позивачем документами , відноситься до державної власності , то правовідносини щодо нього , врегулюванні Законом України „Про оренду державного та комунального майна ” та Цивільним кодексом України .

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 765 Цивільного кодексу України закріплений обов’язок наймодавця  передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму, в стані, який відповідає договору і призначенню майна.

Відповідно до п. 2.1 Договору  оренди № 843/2001 від 22.10.01р.  орендар вступає у строкове платне користування Підприємством у термін, зазначений у Договорі оренди , але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та Акту прийому-передачі Підприємства.

25.10.01р. Додатковою угодою № 1 до договору оренди № 843/2001 від 22.10.01р. п. 2.1 зазначеного Договору було доповнено наступним:

«Сторони погодили , що на підставі Акту прийому-передачі ( Додаток № 1) Підприємство передається в цілому , а фактичне приймання Підприємства , насамперед контейнерів по їх ідентифікаційних номерах згідно даних спеціалізованої організації по оперативному управлінню даними контейнерами , здійснюється Орендарем на підставі окремих  Актів прийому-передачі контейнерів з попереднім Орендарем Підприємства , тобто з Орендним підприємством «Азовське морське пароплавство».

Положеннями  ст.766 Цивільного кодексу України, що також кореспондується з положеннями ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»,  передбачено , якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором:

1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою;

2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Пунктом 2 ст.21 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”  встановлено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Пункт 4 вказаної статті передбачає , що спори з питань зміни орендної плати вирішуються відповідно до чинного законодавства .

За приписами ст.652 Цивільного кодексу України у  разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Оскільки , як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи у апеляційному суді ,  до вартості основних засобів, що передавались за спірним договором та при визначенні розміру орендної плати увійшло 2370 контейнерів, які фактично не були передані у користування позивачеві , то судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те , що позивач має право вимагати внесення змін до договору оренди щодо виключення непереданих фактично контейнерів із складу орендованого майна та перерахування орендної плати.

Стосовно посилань відповідача на сплив строку позовної давності , судова колегія вважає , що судом першої інстанції вірно вони не прийняті до уваги, оскільки.

Відповідно до положень ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Предметом даного спору є внесення змін до договору оренди цілісного майнового комплексу. Позивач довідався про порушення свого права щодо внесення змін до договору, після відмови відповідача внести відповідні зміни до договору  № 843/2001 від 22.10 2001р., тобто 22.06.2007р.

Таким чином , судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того , що позивачем  , встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України , строк позовної давності. не був порушений.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду по даній справі  відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких надана заява про перевірку рішення не є  підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,  105 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України   в Донецькій області на рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2007р. у справі № 29/237пн  – залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 28.08.2007р. у справі №29/237пн –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний 07.11.07р.

Головуючий

Судді: