КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2007                                                                                           № 11/401

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Мартюк А.І.

суддів:            Зубець Л.П.

Лосєва  А.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Олійник В.В., дов. б/н від 22.10.2007р.

відповідача:                         Донченко К.Ю., дов. б/н від 08.11.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнє підприємство "Вікторія-Трансгаз"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 25.10.2007

у справі № 11/401 (Євсіков О.О.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Русь Інтернешнл"

до                                                   Дочірнє підприємство "Вікторія-Трансгаз"

про                                                  стягнення 5579886,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл» звернулось з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства “Вікторія-Трансгаз” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл» 5 437 077,52 грн. – основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 142 809,40 грн. – три процента річних.

Ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 11/401 від 25.10.2007р. накладено арешт на грошові кошти Дочірнього підприємства “Вікторія-Трансгаз” в сумі 5 579 886,92 грн., що знаходяться на р/р 4 у філії АБ “Південний”, МФО 320917, або на будь-якому іншому рахунку відповідача, виявленому органами державної виконавчої служби.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, Дочірнє підприємство “Вікторія-Трансгаз” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва у справі № 11/401 від 25.10.2007р.

В судовому засіданні 12.12.2007р. представник позивача надав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить відмовити Дочірньому підприємству “Вікторія-Трансгаз” в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Господарського суду м. Києва у справі № 11/401 від 25.10.2007р. залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансист» (далі - брокер), яке діяло на підставі договору доручення N К-060-06 від 15.05.2006 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл» (далі - позивач) та Дочірнє підприємство «Вікторія-Трансгаз» (далі - відповідач) 15.05.2006 уклали договір купівлі-продажу цінних паперів N вК-060-06 (далі - договір), відповідно до якого продавець (позивач у справі) за посередництвом брокера як своєї уповноваженої особи зобов'язався передати власність покупця (відповідач у справі), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цінні папери, а саме наступні прості векселі українських емітентів:

- простий вексель емітований Товариством з обмеженою відповідальністю «Вольний вітер» () № , номінальною вартістю 272.226,00 грн.;

- простий вексель емітований Товариством з обмеженою відповідальністю «Вольний вітер» () N , номінальною вартістю 272.227,00 грн.;

- простий вексель емітований Товариством з обмеженою відповідальністю «Вольний вітер» () N , номінальною вартістю 272.227,00 грн.;

- простий вексель емітований Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛЛ» () N 90, номінальною вартістю 4.064.000,00 грн., загальною номінальною вартістю 4.880.680,00 грн.

15.05.2006 року цінні папери (векселі прості) передані, про що складений акт прийому-передачі цінних паперів до договору № вК-060-06 купівлі-продажу цінних паперів.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що оплата цінних паперів покупцем (відповідачем у справі) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів в розмірі вартості векселів (4.880.680,00 грн.) на банківський рахунок продавця (позивача у справі). При цьому встановлено строк оплати - протягом 90 (дев'яноста) банківських днів з моменту передачі векселів покупцю (відповідачу у справі).

Обов'язок оплати цінних паперів покупцем (відповідачем у справі) мав бути виконаний до 21 вересня 2006 року.

Позивач зазначає, що відповідач умови договору в частині оплати цінних паперів не виконав, тому у нього утворилась заборгованість у розмірі 4.880.680,00 грн. (чотири мільйони вісімсот вісімдесят тисяч шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Русь Інтернешнл» подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в уповноважених банках в межах суми позову.

Згідно ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Обґрунтовуючи клопотання, позивач зазначає, що в процесі розгляду справи грошові кошти, що належать Дочірньому підприємству “Вікторія-Трансгаз” та знаходяться у останнього на рахунках, можуть зникнути або зменшитись за кількістю, оскільки розмір позовних вимог достатньо великий і стягнення грошових коштів в такому розмірі з відповідача може призвести до ускладнення фінансового становища останнього, також строк прострочення виконання зобов’язання становить майже один рік.

Відповідно до п. 3 Роз’яснення Вищого господарського суду України від 23.08.1994р. № 02-5/611 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Згідно ст. 67 ГПК України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Виходячи з наведеного, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга Дочірнього підприємства “Вікторія-Трансгаз” не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Вікторія-Трансгаз” залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 25.10.2007 року у справі № 11/401 без змін.

Матеріали справи № 11/401 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Мартюк А.І.

Судді                                                                                          Зубець Л.П.

Лосєв  А.М.