ПОСТАНОВА

"23" жовтня 2007 р.
Справа № 12/144-3190

11 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Скрипчук О.С.

при секретарі судового засідання  Дудник А.І.

Розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок», м. Тернопіль

до відповідача: Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області, м. Тернопіль

про: скасування Акту перевірки від 24.01.2007р. та рішення від 31.01.2007р. №4 «Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін»

За участю представників сторін:

позивача: Божик С.В. –головний бухгалтер, довіреність

відповідача: Оленюх О.П. –старший державний інспектор, довіреність №1239 від 10.09.2007р.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок», надалі позивач, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області, м. Тернопіль, надалі відповідач, про визнання незаконним рішення Державної інспекції з контролю за цінами «Про застосування штрафних санкцій»від 31.01.2007р. №4 та просить скасувати Акт перевірки «про правильність формування застосування плати за послуги»від 24.01.2007р.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що висновки Акту перевірки не базуються на фактичних обставинах та не відповідають вимогам законодавства, і в результаті проведеної перевірки прийняте незаконне рішення. В підтвердження викладеного додає Акт перевірки від 24.01.2007р., додатки до Акту перевірки, рішення від  31.01.2007р. №4 «Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін», розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 04.12.2003р. №582 «Про граничні розміри плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів».

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судових засіданнях позовні вимоги заперечує.

У відзиві на позовну заяву від 10.09.2007р. №1238 Державна інспекція з контролю за цінами в Тернопільській області позовні вимоги не визнає і просить суд відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що перевірка проведена відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач стверджує, що нарахована товариством плата за надання в оренду торговельних місць, суперечить вимогам розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 04.12.2003р. №582 «Про граничні розміри плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів».

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено.

24 січня 2007 року працівником Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області була проведена перевірка ТОВ «Тернопільський речовий ринок»по виконанню вимог розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 04.12.2003р. №582 «Про граничні розміри плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів»за період з 01.01.2006р. по 31.12.2006р., за результатами якої складено Акт перевірки.

Під час проведення перевірки перевіряючими зроблений висновок, що ТОВ «Тернопільський речовий ринок»порушено вимоги розпорядження голови Тернопільської обласної державної адміністрації від 04.12.2003р. №582 «Про граничні розміри плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів», в результаті чого за 2006 рік необґрунтовано одержано виручку в сумі 125093,60 грн., в тому числі за:

-          січень –18752,50 грн.;

-          лютий –29080,80 грн.;

-          липень –6000,80 грн.;

-          вересень –6000,80 грн.;

-          жовтень –21752,90 грн.;

-          листопад –21752,90 грн.;

-          грудень –21752,90 грн.

31 січня 2007 року Державною інспекцією з контролю за цінами в Тернопільській області було прийнято рішення «Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін»№4, яким вирішено вилучити в ТОВ «Тернопільський речовий ринок»у дохід державного бюджету 125093,60 грн. та стягнути штрафу в розмірі 250187,20 грн.

Дане рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області позивач просить визнати незаконним  в судовому порядку а також  скасувати Акт перевірки від 24.01.2007р.

Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 192 Господарського кодексу України політика ціноутворення, порядок встановлення та застосування цін, повноваження органів державної влади та органів місцевого самоврядування щодо встановлення та регулювання цін, а також контролю за цінами і ціноутворення визначаються Законом України «Про ціни і ціноутворення», іншими законодавчими актами.

Відповідно до статті 4 Закону України «!Про ціни і ціноутворення»Кабінет Міністрів України забезпечує здійснення державної політики цін; визначає перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи, на які затверджуються відповідними органами державного управління, крім сфери телекомунікацій; визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також з контролю за цінами (тарифами).

Відповідно до Постанови КМУ від 25.12.1996р. №1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)»повноваження щодо регулювання плати за послуги, які надаються ринками, та пов’язані з ними послуги, належать обласній державній адміністрації

На виконання вимог Постанови головою обласної державної адміністрації було прийнято розпорядження від 04.12.2003р. №582 «Про граничні розміри плати за послуги, що надаються ринками з продажу продовольчих та непродовольчих товарів».

Даним розпорядженням встановлено граничні розміри плати за послуги, що надаються ринками за утримання одного торгового місця. Пунктом 2 розпорядження передбачено, що при необхідності тариф за торгове місце може бути диференційований, в залежності від виду торгових місць тощо. При цьому, середній розмір тарифу в цілому по ринку не повинен перевищувати граничного розміру плати за утримання торговельного місця.

Статтею 13 Закону України «Про ціни і ціноутворення»визначено, що державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів.

Державне регулювання цін і тарифів згідно статті 8 Закону здійснюється встановленням державних фіксованих цін (тарифів), граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів, введення урядом України інших методів державного регулювання.

Правила торгівлі на ринках були визначені Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України від 26.02.2002р. №57/188/84/105 «Про затвердження правил торгівлі на ринках».

Так, відповідно до пункту 19 Правил за окрему плату продавцю можуть надаватися такі послуги: бронювання торговельних місць, прокат торговельного інвентарю, обладнання, засобів вимірювальної техніки, санітарного одягу, зберігання особистих речей і продукції в камерах схову, на складах і холодильниках, зважування на товарних вагах, розрубка м’яса (рубачами м’яса ринку), утримання торговельного місця в належному стані, інформаційні оголошення рекламного та довідкового характеру, забезпечення місцями в готелях і автостоянках за наявності їх на ринку, консультації спеціалістів, вантажно-розвантажувальні роботи і транспортні послуги, приймання для подальшого продажу сільгосппродуктів та інших товарів у бюро торгових послуг тощо.

Тарифи на послуги ринку, що пов’язані із забезпеченням ринкового господарства, установлюються адміністрацією ринку відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 20 Правил встановлено, що адміністрація ринку при наданні продавцям торговельних місць на визначений термін, укладає з ними письмову угоду, в якій рекомендується зазначити термін дії угоди, асортимент (вид товару), що реалізується; розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуги, які надає ринок та їх вартість.

В Акті перевірки від 24.01.2007р. зазначено, та не заперечується позивачем що останній надає суб’єктам господарської діяльності торговельні місця у стокове платне користування для здійснення торгівлі промисловими товарами згідно укладених договорів.

Як вбачається з умов договорів укладених між ринком та продавцями  оплата за торгове місце складається з:

-- ринкового збору, в розмірах, затверджених міською радою, що 100% зараховується до місцевого бюджету та податку на додану вартість;

-- орендної плати, що перераховується майна відповідно до договору доручення;

-- суми надання послуг по забезпеченню належних умов для здійснення продажу непродовольчих товарів за цінами, що складаються в залежності від попиту та пропозиції, створення необхідних зручностей для їх купівлі.

Укладені між ринком та продавцями договори за своєю правовою природою є цивільно-правовими. На час розгляду справи вони є чинними доказів про їх оскарження в судовому порядку сторонами не подано.

Крім того, слід зазначити, що розпорядженні голови обласної державної адміністрації зазначено, що при необхідності, тариф за торговельне місце може бути диференційований ринком в залежності від виду торгових місць (криті, під навісом, відкриті).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з умов укладених договорів існує диференціація між сумами орендної плати та плати за наданні послуги в залежності від класифікації кожного торгового місця.

Оплата за поліпшене, реконструйоване торгове місце, крите від дощу, снігу, сонця, з постеленою бруківкою, встановленими водяними  стоками є вищою. При цьому, оплата також включає вартість послуг за прибирання, охорону, освітлення.

Зазначене відповідає розпорядженню голови обласної державної адміністрації, де передбачено, що при необхідності, тариф за торговельне місце може бути диференційований ринком в залежності від виду торгових місць, а також, п.19 Правил торгівлі, яким встановлено, що ринками можуть надаватись послуги за окрему плату.

Відповідно до Методичних рекомендацій з формування складу витрат та порядку їх планування в торговельній діяльності, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 22.05.2003р. №145 до плати за послуги, що надаються ринками на утримання торговельного місця включається витрати на заробітну плату робітників та службовців ринку, відрахування від зарплати, утримання території ринку, зокрема освітлення, вивіз сміття, використання механізмів, знос малоцінних матеріалів. Також, включаються витрати на утримання адмінбудинку, опалення, освітлення, вода, телефон, відрядження, канцтовари, обслуговування ЕККА тощо, амортвідрахування, витрати на поточний ремонт, податки, збори та інші передбачені законодавством обов’язкові платежі.

Зазначені вимоги підтвердженні Роз’ясненням щодо застосування Розпорядження голови облдержадміністрації від 04.12.2003р. №582, що було спрямовано на адресу начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області для застосування при проведені перевірки.

Як вбачається з Акту перевірки перервіряючі визначили граничний розмір плати за послуги в розмірі 3,45 грн. за одне торгове місце. При цьому, одне торгове місце визначено перевіряючими як таке, що дорівнює одному погонному метру, при продажі продукції (товарів) з транспортного засобу, візках, у контейнерах, кіосках, палатках тощо –двом погонним квадратним метрам займаної площі. При розрахунку торгових місць не взято до уваги та не відображено в Акті перевірки фактичну кількість договорів оренди, укладених ринком з підприємцями, а також наявність на території ринку офісних та інших приміщень, які займають відповідну площу, що має суттєве значення для визначення доходу підприємств.

Крім цього, при визначенні середньомісячного рівня доходу взято до уваги лише загальні дані звітів про фінансові результати за перший квартал, перше півріччя, дев’ять місяців 2006 року (форма №2) без аналізу виду послуг що надаються ринком, джерел надходження  коштів та їх цільового призначення..

Як слідує з розшифровок до звітів про фінансові результати про суми одержаних доходів ТОВ «Тернопільський речовий ринок»за кожен квартал 2006 року в суму отриманих доходів ринок включав крім плати за послуги, що надаються ринками на утримання торговельних місць плату  за надання переоформлення договорів, охорону майна, оплату фінансової поворотної допомоги працівниками ринку. Факт надання таких послуг  підтверджується договорами про надання послуг по охороні, копіями прибуткових касових ордерів, договорами про надання поворотної фінансової допомоги, що долучені до матеріалів справи.

Методика визначення ціни на послуги, що надаються ринком, застосована перевіряючи ми не відповідає Методичним рекомендаціям з формування складу витрат та порядку їх планування в торговельній діяльності, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України від 22.05.2003р. №145.

За таких обставин, слід вважати, що відповідачем в суму необґрунтовано одержаної виручки в розмірі 125093,66 грн. визначено без належного економічного аналізу формування тарифів на послуги, що призвело  до помилкового розрахунку зайво отриманої виручки. Тому, позовні вимоги в частині скасування рішення підлягають до задоволення.

В частині позовних вимог ТОВ «Тернопільський речовий ринок»щодо скасування акту перевірки від 24.01.2007р. суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки не можуть оскаржуватись в судовому порядку акти ревізій, документальних перевірок, складені за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов'язкового характеру.

Згідно статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності із ст. 94 КАС України судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок Державного бюджету.

На підставі наведеного, куруючись статтями 69-71, 86, 94, 99, 104, 158-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу Адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити частково.

2.          Скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області від 31.01.2007р. №4 «Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін».

3.          В іншій частині позовних вимог в позові відмовити.

4.          Стягнути з Державного бюджету на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський речовий ринок», вул. Живова,9, м. Тернопіль, код 21151424, р/р 549, ТВБВ №771, ТОФ АКБ УСБ, МФО 338017, - 3 грн. 40 коп. судового збору.

5.          Виконавчий лист видати за заявою ТОВ «Тернопільський речовий ринок».

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі «12»листопада 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    О.С. Скрипчук