СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.11.07
Справа №  7/360/07-1/34/07

Суддя   О.І. Немченко

за позовом:
Місцевого фонду підтримки малого бізнесу «Надія України», м. Запоріжжя

до відповідача 1: суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, смт. Веселе Запорізької
області

до відповідача 2: суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, смт. Веселе Запорізької області

про
стягнення 3120,00 грн.

Суддя Немченко О.І.

Представники сторін:

від позивача -ОСОБА_3., дор. б/н
від 10.05.2007 р.;

від відповідача 1 -не з'явився;

від відповідача 2 -не з'явився;

СУТНІСТЬ  СПОРУ:

09.10.2007 р. в господарський суд
Запорізької області звернувся Місцевий фонд підтримки малого бізнесу «Надія
України»з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 та суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2 про
стягнення з них солідарно 3120,00 грн., на підставі договору на надання
зворотної фінансової допомоги (позики) № 4654-1124 від 08.12.2006 р. і договору
поруки № ДП-4654-1124 від 08.12.2006р. та ст.ст. 543, 554, 1046, 1049
Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 196, 199 Господарського кодексу
України.

09.10.2007 р. порушено провадження
у справі, судове засідання призначено на 22.11.2007 р. На підставі
розпорядження № 1822 від 22.11.2007 р. та ухвали суду від 22.11.2007 р. справу
прийнято до провадження суддею Немченко О.І., судове засідання призначено на
22.11.2007 р. Судове засідання закінчено 22.11.2007 р. оголошенням вступної та
резолютивної частин рішення.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги, заявлені в позовній заяві та просить суд
стягнути з відповідачів солідарно 3120,00 грн. заборгованості, на підставах
викладених в позовній заяві.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явилися.

Справа розглянута в порядку ст. 75
ГПК України, за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів
технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника позивача суд

ВСТАНОВИВ:

08.12.2006 р. між місцевим фондом
підтримки малого бізнесу “Надія України” (надалі - Фонд, позивач) та приватним
підприємцем ОСОБА_1(надалі -Позичальник, відповідач 1) укладено договір про
надання зворотної фінансової допомоги (позики) № 4654-1124 (надалі -Договір
позики), за умовами якого Фонд зобов'язався надати Позичальнику безвідсоткову
цільову зворотну фінансову допомогу в сумі 5050,00 грн., а Позичальник, в свою
чергу, зобов'язався використати та повернути фінансову допомогу в строк та в
порядку, встановлені Договором позики (п. 1.1. Договору позики).

Розділом 3 Договору позики сторони
узгодили надання фінансової допомоги строком на 4 (чотири) місяці, перебіг
якого починається з дня, наступного за днем перерахування фінансової допомоги
на поточний рахунок Позичальника або отримання фінансової допомоги у касі
Фонду. Позичальник зобов'язався повернути фінансову допомогу рівними частинами
згідно з графіком з 10.01.2007 р. по 10.04.2007 р.. Остаточне повернення
фінансової допомоги повинно бути здійснено Позичальником 10.04.2007 р. Днем
повернення фінансової допомоги вважається день зарахування усієї суми
фінансової допомоги на поточний рахунок Фонду або надходження до каси Фонду.

Відповідно до п. 5.1 Договору
позики цей договір вступає в силу з моменту отримання Позичальником фінансової
допомоги та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним.

На підставі наявних у справі
документальних доказів, встановлено, що позивач належним чином виконав свої
зобов'язання, згідно умов Договору позики, та надав відповідачу 1, а відповідач
1 отримав, зворотну фінансову допомогу в розмірі 5050,00грн., що
підтверджується видатковим касовим ордером № 1162 від 08.12.2006 р.

На виконання своїх зобов'язань за
Договором позики підприємець ОСОБА_1. сплатила до каси Фонду наступні суми:
250,00 грн. -прибутковий касовий ордер № 70 від 26.02.2007 р.; 695,00 грн.
-прибутковий касовий ордер № 79 від 12.03.2007 р.; 145,00 грн. -прибутковий
касовий ордер № 103 від 26.03.2007 р.; 120,00 грн. -прибутковий касовий ордер №
116 від 10.04.2007 р.; 100,00 грн. - прибутковий касовий ордер № 162 від
10.05.2007 р.; 120,00 грн. -прибутковий касовий ордер № 185 від 24.05.2007 р.;
500,00грн. -прибутковий касовий ордер № 236 від 10.07.2007 р.  Всього
1930,00 грн.

Таким чином, відповідач 1 виконав
свої зобов'язання за Договором позики не належним чином і лише частково
повернув позивачу надану ним фінансову допомогу. Заборгованість відповідача 1
за Договором позики, на час розгляду справи в суді, складає 3120,00 грн., що
підтверджується актом звіряння розрахунків від 18.10.2007 р.

Як свідчать матеріали справи, в
забезпечення Договору позики -08.12.2006 р. між місцевим фондом підтримки
малого бізнесу “Надія України” (надалі - Фонд, позивач) та приватним
підприємцем ОСОБА_2(надалі -Поручитель, відповідач 2) укладено договір поруки №
ДП-4654-1124, (надалі -Договір поруки) за умовами якого Поручитель поручився
перед Фондом за виконання приватним підприємцем ОСОБА_1(Боржником), в повному
обсязі зобов'язань по договору про надання зворотної фінансової допомоги
(позики) № 4654-1124 від 08.12.2006р. в сумі 5050,00 грн.

За умовами п. 2.1. Договору поруки
строк дії договору визначається строком дії Договору позики. У випадку
продовження строку дії Договору позики, строк дії цього договору продовжується
на той же строк за умови направлення Поручителям повідомлення про це.

Розділ 3 Договору поруки
передбачає, що у випадку порушення Боржником зобов'язань по Договору позики
Боржник та Поручителі відповідають перед Фондом як солідарні боржники. У
випадку порушення Боржником зобов'язань по Договору позики Фонд має право
направити Поручителям вимогу про визнання зобов'язань Боржника за Договором
позики (п. 3.2 Договору поруки). На протязі трьох днів з моменту отримання
вимоги Фонду, передбаченої п. 3.2 Договору поруки, Поручителі зобов'язані
погасити суму боргу Боржника перед Фондом (п. 3.3. Договору поруки).

04.09.2007 р. підприємцю ОСОБА_2був
надісланий лист (вимога), вихідний № 157, про невиконання підприємцем Пахотою
Л.В. своїх зобов'язань за Договором позики. Фонд повідомив ОСОБА_2, що вона на
протязі 3-х днів, з моменту отримання зазначеної вище вимоги фонду, зобов'язана
погасити суму боргу, і попросив виконати взяті на себе зобов'язання за
Договором поруки та оплатити заборгованість в сумі 3120,00 грн. Підприємець
ОСОБА_2. 05.09.2007 р. отримала зазначену вище вимогу, про що свідчить
повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Але
підприємець ОСОБА_2. не виконала свої зобов'язання за Договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 175
Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських
відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана
сторона повинна вчиняти певну господарську дію на користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом
України з урахування особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею ст. 193 Господарського
кодексу України, зокрема п.п. 1, 7 встановлено, що суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог
-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частиною 1 статті 199
Господарського кодексу України встановлено, що виконання господарських
зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 554
Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну)  відповідальність
поручителя.

Пунктом  3.1 Договору поруки передбачена солідарна
відповідальність боржника та поручителів перед Фондом - позивачем.

У частині 2 статті 196
Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо це передбачено
законодавством або договором, зобов'язання повинно виконуватися солідарно. При
солідарному виконанні господарських зобов'язань застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 543 Цивільного
кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково
або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них
окремо.

Згідно ст. 173 ГК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру на
користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити
гроші, надати інформації тощо), або
утриматися  від певних дій, а
інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 1049 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Документальних доказів погашення
заборгованості відповідачі суду не надали, факт наявності заборгованості
відповідачів в сумі 3120,00 грн. перед фондом, позивачем доведений в судовому
засіданні.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення солідарно з відповідачів заборгованості у сумі 3120,00 грн. слід
визнати документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судові витати покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49,
75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) та приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь місцевого фонду
підтримки малого бізнесу «Надія України»(69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська,
буд. 3, к. 115, п/р 4001 у ЗРУ КБ «Приватбанк»м. Запоріжжя, МФО
313399, код 25485978) солідарно 3120 (три тисячі сто двадцять) грн. 00
коп. заборгованості, 102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто
вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. Видати наказ.

Суддя
О.І. Немченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано,
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України,                 23 листопада 2007 року.