суд
----------------------------------------
м. Житомир, майдан Путятинський, 3/65, '481-620
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

від "23" жовтня 2007 р.

Справа № 5/1989

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача  Бойко
В.І., доруч. від 20.08.07

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства
"Тетіївський завод продтоварів" (м. Тетіїв, Київської області)

до Приватного підприємця ОСОБА_1 (м. Житомир)

про стягнення  2572грн.

Спір розглядається у більш тривалий термін, ніж передбачений ч.1
ст.69 ГПК України, за  погодженням сторін
на підставі  ч.ч.3,4 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з
позовом про стягнення з відповідача
боргу в сумі 1082,00грн. боргу за поставлений товар та судові витрати.

В засіданні суду 06.09.07. представник позивача надав заяву про
уточнення позовних вимог, згідно якої просив суд стягнути з відповідача борг в
сумі  2572,00грн. (а.с.64-65)

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав  з підстав, зазначених в
позовній заяві; пояснив, що між сторонами був укладений договір поставки  від 20.07.2006р., на виконання якого позивач
поставляв товари, за які відповідач не розрахувався у повному обсязі.  Тому, станом на день звернення з позовом до
суду та станом на день розгляду справи за відповідачем рахується борг в сумі
2572,00грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності
до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір №7/1
від 20.07.06р.; накладні; розрахунки; платіжні доручення, виписки з банку,
статут; довідки про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.07.06. між сторонами був укладений договір №7/1, відповідно до
умов якого, позивач (постачальник) зобов'язується поставити відповідачу
(покупцю) товар, а відповідач зобов'язується прийняти товар і оплатити його
(а.с.10-12).

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна
сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки
(строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п.4.2. договору поставки (а.с.10-12) оплата товару покупцем
здійснюється за погодженням сторін з відстрочкою платежу 7 календарних
днів  від дати поставки.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві
товар  на загальну суму 13062,00грн, що
підтверджується  накладними №2106 від
20.07.2006року на суму 3990,00грн.,
№2306 від 04.08.06. на суму 2100,00грн., №2534 від 23.08.06. на суму
2142,00грн., №2699 від 06.09.06. на суму 1680,00грн., №3041 від 28.09.06. на
суму 3150,00грн. (а.с.46-50);

Покупець (відповідач) здійснив оплату за поставлений товар
частково в розмірі 10490,00 грн, про що свідчать виписки з банку (а.с.54-58).

Таким чином, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість
за поставлений товар у сумі 2572,00грн (13062,00грн - 10490,00грн).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона  (боржник) зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати
послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору
та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння
відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів
сплати боргу в повному обсязі суду не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, і
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрат, пов'язаних з
інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу покладаються на
відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутися з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 509 ЦК України, ст.265 ГК України, ст.
33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задовільнити.

2.Стягнути з приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1

- на користь Відкритого акціонерного товариства "Тетіївський
завод продтоварів", 09800, м. Тетіїв, вул. Крючкова, буд. 14, Київська
область, код 00378483,

- 2572,00грн. - боргу,

- 102,00грн. - витрат, пов'язаних із сплатою державного мита,

-118,00грн. - витрат, пов'язаних із сплатою за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2  -  позив.

3-відп.