ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"21" листопада 2007 р.                                                                                 Справа №  09/4327

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Курченко Н.М.,

при секретарі –Лавріненко С.І., за участю представників сторін: позивача –Данилевський В.Л. за довіреністю, відповідача -  Житнікова Т.А. за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Рексолла” до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить зобов’язати Виконком Черкаської міської ради зняти інформацію під назвою „Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?” від 14 серпня 2007 року, розміщену на офіційному Інтернет –порталі Черкаської міської ради www.rada.ck.ua та розмістити на тому ж Інтернет –порталі повідомлення певного змісту зі спростуванням недостовірної інформації, викладеній у вказаній вище статті щодо ТОВ „Рексолла” та стягнути з відповідача, в якості відшкодування моральної шкоди, одну гривню.

Заявою від 03 жовтня 2007 року позивач уточнив пункт 2 позовних вимог та просить:

- зобов’язати виконком Черкаської міської ради зняти інформацію під назвою «Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?»від 14.08.2007 року, розміщену на офіційному Інтернет-порталі Черкаської міської ради, міського голови м. Черкаси, виконавчого комітету Черкаської міської ради www.rada.ck.ua, www.rada.cherkassy.ua;

- розмістити на тому ж Інтернет-порталі повідомлення наступного змісту:

«Інформація, надана Виконавчим Комітетом Черкаської міської ради від 14.08.2007р. “Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?” є недостовірною в частині посилання на незаконні дії ТОВ «Рексолла», щодо спроби привласнення приміщення міського будинку культури ім. І.Кулика та купівлі частини Черкаської музичної школи №1.

Виконавчий Комітет Черкаської міської ради приносить вибачення ТОВ «Рексолла»та її керівництву за розміщення недостовірної інформації та не вважає інформацію “Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?” офіційною думкою Виконавчого Комітету Черкаської міської ради».

Позовні вимоги мотивовані наступним:

1. Інформація, поширена відповідачем, на офіційному Інтернет-порталі є:

-  недостовірною, оскільки факти щодо незаконної діяльності позивача, привласнення приміщення міського будинку культури імені І.Кулика та прибрання до рук частини  Черкаської музичної школи №1 не відповідають дійсності, що підтверджується судовими актами, які набрали законної сили;

- принижує ділову репутацію позивача в громадській думці та думці окремих громадян з точки зору додержання законів, оскільки поширена на офіційному джерелі інформації  виконавчого комітету Черкаської міської ради, а відтак, маючи можливість формувати громадську думку та думку окремих громадян,  відповідач стверджує, що позивач порушував і продовжує порушувати чинне законодавство України, що є неправдою;

- схиляє до бойкоту позивача з боку інших осіб, про що свідчить тривала тенденція спаду продажі в магазинах позивача, яка почалася саме із середини серпня 2007 року, після публікації негативної інформації;

- не точна та негативна, оскільки безпідставно представляє позивача в негативному світі як загарбника об’єктів комунальної власності та як підприємство, яке використовує у своїй діяльності незаконні методи та дії;

2. Поширенням недостовірної інформації відповідач принизив ділову репутацію позивача, що виразилось у зниженні його престижу та підриву довіри до його діяльності в очах необмеженого кола покупців та ділових партнерів, що особливо негативно відображається на діяльності підприємства, яке займається оптовою та роздрібною торгівлею, чим  порушив право позивача на недоторканність ділової репутації, встановлене ст.94 ЦК України та завдав моральної шкоди.

Відповідно до ч.1, 2 ст.23 та ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України (далі –ЦК) моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачем у повному обсязі, розмір моральної шкоди визначає 1 грн.

Відповідач у письмових запереченнях позовні вимоги не визнав повністю, посилаючись на наступне:

- інформація щодо  приміщення у Черкаської дитячої музичної школи №1 імені М.В.Лисенка достовірна, відповідно до рішення Черкаської міської ради від 26.06.2003 року, яке судами визнано законним, дане приміщення знаходиться у комунальній власності;

- позивачу передано в оренду приміщення міського Будинку культури імені Івана Кулика, однак позивач приміщення не використовує орендну плату не сплачує, рішенням господарського суду Черкаської області виконавчому комітетові відмовлено у позові до позивача про стягнення орендної плати в сумі 41327,34 грн., оскільки позивач приміщення за цільовим призначенням оренди не використовує;

- на офіційному Інтернет -   порталі висвітлено хід прес-конференції  з питань діяльності виконавчих органів ради, за участю заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Прокопова А.М. та начальника відділу культури Стоколос Л.І., інформація є відтворенням офіційних виступів посадових осіб виконавчого комітету, тому відповідно до ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» відповідач звільняється від відповідальності.

Відповідно до ст.69 ГПК України строк вирішення спору продовжений головою суду на один місяць, до 29 листопада 2007 року.

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 16 по 21 листопада 2007 року.

В судових засіданнях:

- представник позивача підтримав позовні вимоги з врахуванням заяви про їх уточнення, просив їх задовольнити, доводи відповідача вважає необґрунтованими, розмір моральної шкоди вважає значно більшим,  заявлена до стягнення сума моральної шкоди визначена з врахуванням того, що відповідач є бюджетною організацією, утримується на кошти платників податків, отже стягнення в повному обсязі реальної суми моральної шкоди, ляже на плечі таких, як і позивач, платників податків;

- представник відповідача проти позову заперечила, дотримуючись доводів, викладених у письмових запереченнях на позов.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими частковому задоволенню з огляду на наступне.

14 вересня 2007 року на офіційному Інтернет–порталі Черкаської міської ради www.rada.ck.ua була опублікована стаття під назвою «Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?» (http://rada.ck.ua/?page=news&id=572) наступного змісту:

«Черкаський міський будинок культури ім. І. Кулика опинився під прицілом підприємців, які домагаються його привласнення. До такого висновку прийшли спеціалісти міськвиконкому після того, як ці ж самі підприємці прибрали до рук частину приміщення міської музичної школи № 1. Так, кілька років тому ТОВ «Рексолла»вдало придбало частину комунального приміщення за 240 тис. грн., в чому йому посприяла Соснівська районна рада та управління архітектури та містобудування міськвиконкому. Тобто районна рада погодила продаж об’єкту комунальної власності міста без відома власника приміщення –Черкаської міської ради. Згодом ТОВ «Рексолла»продало це приміщення за 280 тис. грн.

Як повідомив заступник міського голови Черкас Анатолій Прокопов, про цю хитру оборудку довідався Президент України Віктор Ющенко. Він доручив обласній владі вивчити ситуацію та можливість повернути містові приміщення музичної школи. Натомість директор музичної школи № 1 Юлія Темченко звернулася в органи прокуратури. Після того як справа дійшла до Генеральної прокуратури України, Соснівська районна прокуратура подала позов на Соснівську райраду щодо незаконного продажу об’єкта. Паралельно з цим до суду звернулася і директор музичної школи. І на сьогодні ще тривають відповідні судові процеси. До того ж, за словами Анатолія Прокопова, приміщення музичної школи є архітектурною пам’яткою, тому може продаватися лише за умови збереження його цільового призначення, чого звісно не було дотримано.

А тим часом те ж саме ТОВ «Рексолла»діє за очевидною схемою привласнення наступного приміщення комунальної власності. Почалося все з рішення здати частину приміщення Черкаського міського будинку культури в оренду з метою його збереження в хорошому стані. Отож, у травні 2005 року було укладено договір про оренду 83 % приміщення ТОВ «Рексолла». За словами начальника відділу культури міськвиконкому Любов Стоколос, багато хто звертався з пропозицією орендувати цей заклад, але ТОВ «Рексолла»знайшло свої методи впливу на рішення тодішньої міської влади на свою користь.

Однак після того, як це товариство домоглося свого, ніхто з його представників майже рік не з’являвся в орендованому приміщенні, принаймні їх там ніхто не бачив. Натомість до міської ради почали надходити листи від директора ТОВ «Рексолла»Світлани Трофімової з проханням погодити проект ремонтних робіт закладу та розглянути питання про прямий продаж Будинку культури зі зміною його цільового використання. На ці прохання міський голова Черкас Сергій Одарич відповів, що Черкаський міський будинок культури ім. І. Кулика є власністю територіальної громади міста. Вирішення майбутнього об’єкту є компетенцією Черкаської міської ради. Крім того, його не буде виставлено на відкриті торги, доки не вирішиться питання про інше приміщення для Будинку культури міста.

Любов Стоколос розцінює наміри ТОВ «Рексолла»відремонтувати приміщення як прагнення його частково реконструювати. Адже реконструкція хоча б 25% орендованого приміщення дозволяє претендувати на право його першочергового придбання.

Більше того, з 1 січня цього року ТОВ «Рексолла»перестало платити орендну плату за користування частиною приміщення Будинку культури ім. І. Кулика. Попри те, що договір оренди був дійсний до 1 травня цього року. Заклад культури відреагував на це позовом до Господарського суду в Черкаській області про стягнення з ТОВ «Рексолли»40 тис. грн.. оренди, за несплачені комунальні послуги та земельний податок.

За словами Анатолія Прокопова, на сьогоднішній день приміщення Черкаського міського будинку культури ім. І. Кулика знаходиться повністю в комунальній власності міста. І попри те, що в грудні минулого року Черкаська міська рада ухвалила рішення про занесення цього об’єкту до таких, які підлягають приватизації, його не буде виставлено на торги доти, доки не вирішиться питання альтернативного приміщення для творчих колективів міста. На цьому неодноразово наголошував міський голова Черкас Сергій Одарич. Нагадаємо, що зараз вирішується питання щодо передачі Міністерством оборони України Будинку офіцерів місту. На думку міського голови, це приміщення ідеально підходить для облаштування Будинку культури. Адже, по-перше, воно знаходиться в центрі міста, а, по-друге, має достатньо площі для розміщення всіх творчих колективів, які сьогодні не мають власних приміщень для активізації творчої діяльності.» (Примітка: текст статті приведений дослівно, виділена частина тексту полу жирним шрифтом - інформація, яку позивач вважає недостовірною, негативною, такою, що принижує його ділову репутацію, та завдає моральної шкоди; далі в рішенні вживається –спірна інформація).

Згідно позначення вкінці тексту статті вона надана виконавчим комітетом Черкаської міської ради, розробка та підтримка відділу інформаційного забезпечення.

Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»міська рада - є представницьким органом місцевого самоврядування, наділена правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення; виконавчий комітет міської ради - є виконавчим органом для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування, у  межах, визначених цим Законом та іншими законами; міський голова - є головною посадовою особою територіальної громади відповідно міста.

17 серпня 2007 року позивач звернувся до виконавчого комітету Черкаської міської ради з вимогою про негайне зняття протягом двох днів статті з офіційного сайту та розміщення на тому ж місці інформації із спростуванням недостовірної інформації та вибаченнями перед ТОВ „Рексолла”, яка залишена без задоволення.

Відповідно до даних, які розміщені на сайті реєстратора доменних імен  ТОВ «Хостмайстер»(https://hostmaster.net.ua/?domadv), власником домену  www.rada.ck.ua, на якому розміщена зазначена стаття, -  є Черкаська міська рада.

Спірна інформація розміщена у мережі Інтернет на офіційному Інтернет-порталі його власника –Черкаської міської ради, у вигляді доступному для публічного ознайомлення,  отже ці відносини є інформаційними відносинами, що врегульовані законодавством про інформацію, яке складає Конституція України, спеціальний закон - Закон України „Про інформацію” від 02.10.1992 року №2657-ХІІ (далі –ЗУ „Про інформацію”), законодавчі акти про окремі галузі, види, форми і засоби інформації, міжнародні договори та угоди, ратифіковані Україною (ст.4 ЗУ „Про інформацію”).

Легальне визначення Інтернету міститься  в абзаці п’ятому ст.1 Закону України „Про телекомунікації” від 18.11.2003 року №1280-ІУ (далі –ЗУ „Про телекомунікації”), згідно з яким Інтернет –всесвітня інформаційна система загального доступу, яка логічно пов’язана глобальним адресним простором та базується на Інтернет - протоколі, визначеному міжнародними стандартами. Інтернет –це інформаційний простір, який не має чітких державних кордонів. Заходи щодо розвитку національної складової глобальної інформаційної мережі Інтернет та забезпечення широкого доступу до цієї мережі в Україні, визначені Указом Президента України від 31.07.2000 року №928/2000.

Законами України передбачено низку послуг, які органи державної влади та органи місцевого самоврядування надають за допомогою мережі Інтернет, а саме: доступ до судових рішень; здійснення електронних державних закупівель за допомогою інформаційної системи в мережі Інтернет; доступ громадськості до проектів регуляторних актів. Порядок оприлюднення у мережі Інтернет інформації про діяльність органів виконавчої влади, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 січня 2002 року №3, із змінами і доповненнями (далі –Постанова КМУ №3).

Однією з базових послуг, які надаються за допомогою мережі Інтернет, є група новин з офіційних сайтів органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що спірна інформація отримана з офіційного сайту органу місцевого самоврядування через Інтернет-видання. „Інтернет - видання” –це сайт засобу масової інформації або інших суб’єктів (сторінка в мережі Інтернет або веб-сторінка), що поширює Інтернетом новини та/або будь-які інші інформаційні матеріали.

Спірна інформація за своїм змістом не є адміністративною інформацією в розумінні ст.19-1 ЗУ „Про інформацію”, також не є висловленнями оціночних суджень в розумінні ст.47-1 Закону України „Про інформацію”. Спірна інформація  розповсюджена не власником домену –Черкаською міською радою, а надана виконавчим комітетом Черкаської міської ради (відповідач), отже він є власником і поширювачем спірної інформації.

Відповідно до ст.ст.18, 20 Закону України „Про інформацію” поширена спірна інформація за  видом - є масовою інформацією.

Відносини, пов’язані з поширенням інформації з допомогою мережі Інтернет, нормативними актами не врегульовані. Враховуючи обставини та умови публічного поширення інформації через мережу Інтернет, Інтернет –видання, суд вважає, що подібними за  характером та  змістом є друковані засоби масової інформації, правові основи діяльності яких врегульовані спеціальним Законом України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні” від 21.12.1993 року №3759-ХІІ, зі змінами і доповненнями.

Поширену інформацію про те, що Черкаський міський будинок культури ім. І. Кулика опинився під прицілом підприємців, які домагаються його привласнення... ці ж самі підприємці прибрали до рук частину приміщення міської музичної школи № 1…  А тим часом те ж саме ТОВ «Рексолла»діє за очевидною схемою привласнення наступного приміщення комунальної власності, суд вважає негативною та такою, що не відповідає дійсності, принижує ділову репутацію позивача, оскільки ставить під сумнів законність діяльності господарюючого суб’єкта, дискредитує його, представляє як привласнювача об’єктів комунальної власності, що знижує престиж, підриває довіру, формує негативну громадську думку щодо додержання позивачем законів в очах необмеженого кола споживачів: покупців, ділових партнерів, контрагентів позивача, який займається оптовою та роздрібною торгівлею товарами.

За змістом приписів ст.91 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст.277 ЦК України, належить не лише фізичним а й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації.

Відповідно до ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Відповідач не надав належних доказів, які б свідчили про те, що  спірна інформація є відтворенням офіційних виступів посадових осіб виконавчого комітету, зокрема: заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Прокопова А.М. та начальника відділу культури Стоколос Л.І., прізвища яких згадуються у статті під назвою «Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?», у якій розміщена спірна інформація, також не довів правомірність та достовірність поширеної щодо позивача спірної інформації.

Відповідно до ст.ст.23, 201 ЦК України, а також ст.8 Закону України „Про захист від недобросовісної конкуренції” право на повагу до ділової репутації може за своєю правовою природою може належати будь-якому господарюючому суб’єкту (підприємцю). Згідно ст.94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Таким чином, позивач має право на спростування інформації, що не відповідає дійсності та відшкодування  моральної шкоди, завданої внаслідок приниження його  ділової репутації. Однак чинне законодавство, яким врегульовані спірні правовідносини, зокрема, ЦК України, Закон України „Про інформацію”, Закон України „Про місцеве самоврядування в Україні”, Закон України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”  не передбачають публічне вибачення перед господарюючим суб’єктом та його посадовими особами,  як способу захисту порушеного права та застосування такої відповідальності при порушенні органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами прав і законних інтересів господарюючого суб’єкта - юридичної особи.

Тому позовні вимоги в частині публічного вибачення перед ТОВ „Рексолла” та його посадовими особами задоволенню не підлягають.

Спірна інформація, розповсюджена на Інтернет –порталі, підлягає спростуванню, а не зняттю, як просить позивач. Спростування здійснюється з додержанням вимог, визначених частинами третьою – шостою ст.37 Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”, зокрема: спростування повинно бути проведено на тому ж сайті, набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком „Спростування” на тому ж місці шпальти, де містилося повідомлення; обсяг спростування не може більше ніж удвічі перевищувати обсяг спростованого фрагменту.

Таким чином, вимога позивача про зняття інформації під назвою «Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?»від 13.08.2007 року задоволенню не підлягає.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди”, зі змінами, визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов’язковому з’ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди  підлягають: наявність шкоди, протиправність діяння заподіювача шкоди, наявність причинного зв’язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Спірна інформація поширена відповідачем на офіційному Інтернет-порталі, відповідно, створює  сприйняття інформації, як офіційної думки виконавчого органу місцевого самоврядування, що у споживачів інформації створює враження про позивача, як про підприємство, яке використовує у своїй діяльності незаконні методи та дії; поширення відповідачем недостовірних відомостей про діяльність позивача порушує його охоронюване законом право  на недоторканність ділової репутації;  протиправне діяння відповідача направлене на порушення законного права позивача на ділову репутацію, зниження його престижу, підриву довіри до нього необмеженого кола осіб –споживачів його товарів і послуг, що завдало моральну шкоду. Отже, в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими.

Позивач  не подав визначення грошового еквіваленту ділової репутації, що може виражатись у формі гудвілу, який згідно з п.1.7 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” є нематеріальним активом. Завдану моральну шкоду позивач оцінив у розмірі 1 грн., що є його правом.

Судом не встановлено підстав, передбачених ст.47-1 Закону України „Про інформацію” та ст.42 Закон України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”, для звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності за встановлене правопорушення законодавства про інформацію, яке виразилось у поширенні відомостей, що не відповідають дійсності, принижують ділову репутацію господарюючого суб’єкта.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 83,50 грн. половина сплаченого державного мита та 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього: 142,50 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов’язати виконавчий комітет Черкаської міської ради спростувати інформацію у статті під назвою «Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?»від 14.08.2007 року, розміщену на офіційному Інтернет-порталі Черкаської міської ради, міського голови м. Черкаси, виконавчого комітету Черкаської міської ради www.rada.ck.ua, www.rada.cherkassy.ua шляхом розміщення на тому ж Інтернет - порталі під заголовком „Спростування” повідомлення наступного змісту:

«Інформація, надана Виконавчим Комітетом Черкаської міської ради у статті від 14.08.2007р. під заголовком “Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?”, є недостовірною в частині посилання на незаконні дії ТОВ «Рексолла»щодо привласнення  приміщення міського Будинку культури ім. І.Кулика та незаконної купівлі частини приміщення міської музичної школи № 1.

Стаття “Спритні підприємці хочуть забрати у міста єдиний Будинок культури?”, розміщена на офіційному Інтернет - порталі Черкаської міської ради, міського голови м. Черкаси, виконавчого комітету Черкаської міської ради, не є офіційною думкою Виконавчого комітету Черкаської міської ради».

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з виконавчого комітету Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул.Б.Вишневецького,36, ідентифікаційний код 04061547 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ресолла”, м. Черкаси, вул. О.Дашковича, 29, ідентифікаційний код 24348724 - 1 грн. моральної шкоди та 142,50 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

СУДДЯ                                                                                Н.М.Курченко