АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

08.11.2007  року
Справа № 9/320пд

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Бойченка К.І.

суддів                                                  Парамонової Т.Ф.

Семендяєвої І.В.

секретар

судового засідання:                      Наумов Б.Є.

за участю представників:

від  позивача:                               -ОСОБА_1,
представник за дов. №841 від 28.11.06;

від  відповідача:                              -Демченко Д.О.,
представник за дов. №01-03-30/1842а від 13.04.06;

від третіх осіб:                              -Долженко Ю.В.,
представник МПП "Виробничо-

комерційна фірма "Варіант-К" за дов. №3008/07 від
30.08.07;

-Усова
К.В., представник ТОВ „Луганський фонд підтримки підприємництва” за дов.
№26-06-07/01 від 26.06.07;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи

ОСОБА_2, м. Луганськ;

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від
15.08.07

по справі
№9/320пд (суддя -Ворожцов А.Г.)

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи

ОСОБА_2, м. Луганськ;

до відповідача                              Виконавчого
комітету Луганської міської ради,

м. Луганськ;

треті особи на стороні позивача,

які не заявляють самостійних

вимог на предмет спору:                     -Товариство з обмеженою
відповідальністю

“Луганський фонд підтримки підприємництва”, м. Луганськ;

-Мале приватне підприємство “Виробничо-

комерційна фірма “Варіант-К”, м. Луганськ;

про
визнання договору недійсним

та стягнення 14862 грн. 35 коп.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.
77 Господарського процесуального кодексу України за згодою представників сторін
та третіх осіб  у судовому засіданні
30.10.07 було оголошено перерву до 12 годин 00 хвилин 08.11.07.

У червні 2007
року Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_2, м. Луганськ
(далі за текстом -приватний підприємець ОСОБА_2, позивач), звернувся до
господарського суду Луганської області з позовною заявою від 18.06.07 б/н з
вимогами про визнання договору оренди нежитлового приміщення №46/06-л від
06.11.06 (фактично №46/б6-л), який укладений між Виконавчим комітетом Луганської
міської ради та приватним підприємцем ОСОБА_2, недійсним та стягнення з
Виконавчого комітету Луганської міської ради (далі за текстом виконком
Луганської міської ради, відповідач), на користь позивача збитків у сумі 14862
грн. 35 коп.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 15.08.07 по справі №9/320пд у
задоволенні позову відмовлено, судові витрати за позовом покладені на позивача.

Згадане рішення суду першої інстанції мотивоване необґрунтованістю
позовних вимог. Крім того, господарський суд Луганської області дійшов висновку
про те, що позивач неправомірно ставить під сумнів наявність необхідного обсягу
цивільної дієздатності у відповідача та те, що у виконкому Луганської міської
ради  не було права розпоряджатися
спірним майном, а інформація, що міститься у п. 1.2 спірного договору не
відповідає дійсності, оскільки такі твердження спростовуються наявними у
матеріалах справи документами.

Так, як зазначає суд першої інстанції, відповідач надав суду
свідоцтво про право власності від 12.07.07 та витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, наданий МКП БТІ м. Луганська від 19.07.07 за
реєстраційним номером - 15286660, які підтверджують, що спірний об'єкт
нерухомості знаходиться у власності відповідача, а тому виконавчий комітет
Луганської міської ради як власник спірного нежитлового приміщення, мав законне
право розпоряджатися ним на власний розсуд, у тому числі надавати його в
оренду.

Не погоджуючись з
рішенням господарського суду Луганської області від 15.08.07 у справі №9/320пд,
позивач подав до Луганського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу
від 25.08.07 б/н, у якій просить згадане рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування
згаданої апеляційної скарги позивач зазначає, що, на його думку:

-при винесенні
оскаржуваного рішення господарським судом Луганської області були неповно
з'ясовані обставини, що мають значення для справи;

-позивач
користувався нежитловим приміщенням, площею 60 кв. м., розташованим за адресою:
м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7 (на першому поверсі), на законних підставах,
оскільки:

-          відповідно до рішення Виконкому Луганської
міської ради №459 від 17.11.93 створено ТОВ “Луганський фонд підтримки
підприємництва” та Установчим договором від 09.08.94 затверджений Статут цього
товариства. Саме за вказаними Установчим договором та Статутом в статутний фонд
ТОВ “Луганський фонд підтримки підприємництва” комітет комунального майна вніс
право користуватися нежитловим приміщенням, площею 2578,23 кв.м., яке
розташовано за адресою:       м.
Луганськ, кв. Єрьоменко,7 (на першому та третьому поверсі), вартістю 50 млн.
українських карбованців (з урахуванням грошової реформи в Україні у 1996 році -500
грн.);

-          17.08.94 ТОВ “Луганський фонд підтримки
підприємництва” передало в оренду ПКФ “Варіант - К” нежитлове приміщення, що
розташоване за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко,7, на першому поверсі,
площею 188 кв.м. за договором оренди №2 від 17.08.94;

-          в свою чергу, ПКФ “Варіант - К” надало
приватному підприємцю ОСОБА_2 в оренду за договором оренди від 07.09.99
нежитлове приміщення, площею 60 кв.м. на першому поверсі будівлі, що
розташована за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко,7, строком до 2028 року;

-суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення без надання
відповідачем витребуваних у нього ухвалою від 01.08.07 у даній справі
додаткових матеріалів, тобто не з'ясував наявність права відповідача на
укладання договору оренди нежитлового приміщення №46/06-л від 06.11.06
(фактично №46/б6-л від 06.11.06) з приватним підприємцем ОСОБА_2;

-договір оренди
нежитлового приміщення №46/06-л від 06.11.06 (фактично №46/б6-л від 06.11.06),
укладений між приватним підприємцем ОСОБА_2 та Виконкомом Луганської міської
ради, який не має права, на думку скаржника, розпоряджатися нежитловим
приміщенням, яке знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Єрьоменко, 7,
укладений приватним підприємцем ОСОБА_2 під впливом помилки. У відповідності з ч.
1 ст. 229 Цивільного кодексу України така помилка має істотне значення,
оскільки стосується права відповідача укладати будь-які правочини щодо спірного
приміщення. Відповідач у даній справі своїми необережними діями сприяв помилці
позивача, а тому такий договір, як зазначає апелянт, повинен бути визнаний
недійсним та згідно з ч. 2 ст. 229 Цивільного кодексу україни відповідач
повинен відшкодувати приватному підприємцю ОСОБА_2 завдані йому збитки;

-господарський суд
Луганської області при винесенні оскаржуваного рішення не встановив наявність
тих обставин, з якими закон повзує визнання угод недійсними і настання
відповідних наслідків, а саме не встановив: правоздатність сторін за
угодою;  у чому конкретно полягає
неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідач
проти апеляційної скарги позивача заперечив за відзивом від 18.09.07 б/н на
апеляційну скаргу та за поясненням до відзиву від 20.09.07 б/н, просить
залишити цю скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення -без змін.

Ухвалою
Луганського апеляційного господарського суду від 20.09.07 залучено до справи
№9/320пд у якості третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Луганський
фонд підтримки підприємництва”, м. Луганськ, та Мале приватне підприємство
„Виробничо -комерційна фірма „Варіант-К”, м. Луганськ.

Третя особа у
справі - Мале приватне підприємство „Виробничо - комерційна фірма „Варіант-К”,
м. Луганськ, подала до Луганського апеляціного господарського суду відзив від
29.10.07 б/н на апеляційну скаргу, у якому повністю підтримала вимоги позивача
за цією апеляційною скаргою.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного
господарського суду від 29.08.07, відповідно до ст. 28 Закону України “Про
судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м. Луганськ, від 25.08.07 б/н на рішення
господарського суду Луганської області від 15.08.07 по справі №9/320пд
призначено судову колегію у складі: головуючий суддя -Бойченко К.І., суддя
-Єжова С.С., суддя -Семендяєва І.В.

У звязку з відпусткою судді Єжової С.С., розпорядженням голови
Луганського апеляційного господарського суду від 15.10.07, відповідно до ст. 28
Закону України „Про судоустрій України” та ст. 46 Господарського
процесуального кодексу України, суддю Єжову С.С. виключено із складу  колегії по розгляду апеляційної скарги у
справі №9/320пд та введено до складу судової колегії суддю Парамонову Т.Ф.

Згідно з ч. 2 ст.
99  Господарського процесуального кодексу
України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.
101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний
господарський суд не зв'язаний з доводами апеляційної скарги і перевіряє
законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Розглянувши
матеріали даної справи, заслухавши пояснення та доводи  представників сторін та третіх осіб у
судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги, оцінивши надані
сторонами докази у сукупності, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено
статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не
мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В нормативне
обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на положення ч. 3 ст. 215,
ст. 216, ст. 229 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з
матеріалів даної справи, сторони у справі №9/320пд 06.11.06 уклали договір
оренди нежитлового приміщення №46/б6-л, площею 54,2 кв.м., яке розташоване на
першому поверсі за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, буд. 7.

Судова колегія
вважає, що позивачем допущена описка при зазначенні номеру договору, що
оспорюється у даній справі.

Так, позивач
зазначив №46/06-л, а фактично цей договір має №46/б6-л.

Відповідач на цю
описку не відреагував.

Місцевий
господарський суд помилково ці обставини залишив поза увагою.

Таким чином, за
немайновими вимогами слід вважати вимоги про визнання недійсним договору оренди
нежитлового приміщення №46/б6-л від 06.11.06 (далі за текстом - договір), що
укладений між сторонами у даній справі строком дії до 06.10.07.

Крім того, до
матеріалів справи №9/320пд позивачем додана засвідчена копія саме договору
оренди нежитлового приміщення №46/б6-л.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 13.03.07 у справі №14/550пн, яке
залишено без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від
26.04.07, відмовлено у задоволенні вимог виконавчого комітету Луганської
міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганська обласна
спілка підприємців” про звільнення нежитлового приміщення, площею 52,6 кв.м.,
яке розташоване за адресою: м. Луганськ,            кв. Єрьоменко, 7 (далі за текстом
-справа №14/550пн).

Зазначеними
рішенням господарського суду Луганської області від 13.03.07 та постановою
Луганського апеляційного господарського суду від 26.04.07 по справі №14/550пн,
які набрали законної сили, встановлено, що виконкомом Луганської міської ради
прийнято рішення №459 від 17.11.93 „Про створення Луганського інвестиційного
фонду підтримки підприємництва в якості товариства з обмеженою
відповідальністю”.

Вкладом позивача до статутного фонду даного товариства визначено
право користування нежитловим приміщенням, розташованим за адресою: м.
Луганськ,                      кв.
Єрьоменко, 7, строком на 40 років з повноваженням надання вказаного приміщення
в майновий найом.

Даний вид внеску знайшов своє закріплення в установчому договорі
ТОВ „Луганський фонд підтримки підприємництва” та його статуті, в яких
зазначено, що одним з засновників даного товариства є Комітет комунального
майна м. Луганська (нині Управління комунальним майном Луганської міської
ради), внесок якого до статутного фонду є право користування приміщенням за
адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7, загальною площею 2578,23 кв.м. строком
на 40 років.

Як встановлено при
розгляді згаданої справи №14/550пн і слідує з матеріалів даної справи
(№9/320пд), 10.08.94 у виконавчому комітеті Луганської міської ради
зареєстровано за №22/2670 Статут ТОВ „Луганський фонд підтримки
підприємництва”.

Засновниками даного товариства, окрім Комітету комунального майна,
є ВКФ „ДИП”, МКНВП „Фідес”, МПП „Юкон” та інші, усього 9 засновників.

Відповідно до п. 4.3 Статуту ТОВ „Луганський фонд підтримки
підприємництва”, у разі виходу Комітету комунального майна із складу
засновників, приміщення на кв. Єрьоменко, 7, залишається в користуванні
товариства на умовах оренди на той же термін.

Як встановлено при розгляді справи №14/550пн, 13.08.03 Виконавчим
комітетом Луганської міської ради прийнято рішення №298/3 „Про вихід зі складу
засновників”. Згідно даного рішення Управління комунальним майном зобов'язано в
установленому законодавством порядку вирішити питання щодо виходу із складу
засновників ТОВ „Луганський фонд підтримки підприємництва”.

На виконання зазначеного рішення Управління комунальним майном
Луганської міської ради прийняло наказ №92 від 24.03.04 про прийняття на свій
баланс від ТОВ „Луганський фонд підтримки підприємництва” нежитлове приміщення,
площею          2578,23 кв.м.,
розташоване за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7.

24.03.04 було складено акт прийняття -передачі основних засобів.
Акт підписано начальником Управління комунальним майном та комісією у складі
представників ТОВ „Луганський фонд підтримки підприємництва” та Управління
комунальним майном.

Як під час розгляду справи №14/550пн, так і при розгляді даної
справи позивачем не надано документальних підтверджень виходу Комітету
комунального майна м. Луганська (нині -Управління комунальним майном Луганської
міської Ради) із складу засновників ТОВ „Луганський фонд підтримки
підприємництва” у встановленому порядку.

Ані рішення виконавчого комітету Луганської міської ради від
13.08.03 №298/3, ані наказ Управління комунальним майном Луганської міської
Ради від 24.03.04 №92 не є заявою про вихід зі складу засновників.

При розгляді справи №14/550пн судом першої
інстанції та апеляційною інстанцією критично оцінено акт приймання -передачі
основних засобів від 24.03.04 на баланс Управління комунальним майном
Луганської міської ради.

З урахуванням
вищевикладеного по даній справі судова колегія також залишає поза увагою
згаданий акт приймання - передачі основних засобів від 24.03.04 на баланс
Управління комунальним майном Луганської міської ради.

З матеріалів
справи не вбачається, що приміщення площею 2578,23 кв.м, розташоване у м.
Луганську, кв. Єрьоменко,7, передавалось на баланс третьої особи (ТОВ „Луганський
фонд підтримки підприємництва”) та знаходилось на його балансі.

В акті приймання -передачі також відсутні посилання на рахунки та
код рядка, за яким обліковувалося зазначене нежитлове приміщення по балансу,
інвентарний номер та інші дані.

Відповідачем не доведено, що зазначене в
договорі, що оспорюється, нежитлове приміщення не відноситься до нежитлових
приміщень, розташованих за адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7,  загальною площею 2578,23 кв.м., право на
користування яких передано Комітетом комунального майна м. Луганська  до Статутного фонду третьої особи (ТОВ
„Луганський фонд підтримки підприємництва”) в якості внеску як одного з
засновників.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, право користування
нежитловим приміщенням загальною площею 2578,23 кв.м., розташованого за
адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7, яке внесено Комітетом комунального
майна м. Луганська (в даний час - Управління комунальним майном Луганської
міської ради) до Статутного фонду ТОВ „Луганський фонд підтримки
підприємництва” належить останньому, а відтак, саме йому належить право
передачі його в оренду.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 761 Цивільного кодексу України право передання
майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Зазначаючи у п.
1.2 договору, що оспорюється, про те, що майно, яке передається в оренду знаходиться
на балансі Управління комунальним майном Луганської міської ради, відповідач не
врахував, що право передачі цього майна (нежитлового приміщення) в оренду
належить лише третій особі (ТОВ „Луганський фонд підтримки підприємництва”).

Відповідач своїми
необережними діями сприяв помилці позивача щодо укладання договору, що
оспорюється.

Згідно з ч. 1 ст.
229 Цивільного кодексу України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася
щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний
судом недійсним.

Істотне значення
має помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін.

Згідно з ч. 3 ст.
215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена
законом, але одна з сторін або інша заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах,  встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Таким чином,
відповідач не мав повноважень як орендодавець на укладання договору, що
оспорюється, тому у частині визнання договору оренди нежитлового приміщення
№46/б6-л від 06.11.06, площею 54,2 кв.м., розташованого на першому поверсі за
адресою: м. Луганськ, кв. Єрьоменко, 7, позовні вимоги підлягають задоволенню
відповідно до положень ч. 1 ст. 229 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1
ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності
правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що
вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого
повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном,
виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано,
за цінами, які існують на момент відшкодування.

Позивачем
доведено, що за період користування нежитловим приміщенням, що вказане, з
листопада 2006 року по травень 2007 року ним перераховано відповідачу в якості
орендної плати, з посиланням на договір, що оспорюється, 14862 грн. 35 коп., у
тому числі:

-за листопад 2006
року - 2096 грн. 67 коп. (платіжне доручення №53 від 24.11.06);

-за грудень 2006
року -2096 грн. 67 коп. (платіжне доручення №55 від 13.12.06);

-за січень 2007
року -2096 грн. 67 коп. (платіжне доручення №5 від 16.01.07);

-за лютий 2007
року -2142 грн. 00 коп. (платіжне доручення №6 від 09.02.07);

-за березень 2007
року - 2237 грн. 00 коп. (платіжне доручення №13 від 13.03.07);

-за квітень 2007
року -2096 грн. 67 коп. (платіжне доручення №19 від 13.04.07);

-за травень 2007
року -2096 грн. 67 коп. (платіжне доручення №23 від 15.05.07).

Ці кошти в сумі
14862 грн. 35 коп., отримані відповідачем від позивача у якості орендної плати,
на підставі положень ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України повністю
підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки сплачені вони
неналежному суб”єкту.

Вимоги позивача
щодо стягнення збитків у сумі 14862 грн. 35 коп. до задоволення не підлягають
за безпідставністю та необґрунтованістю.

З урахуванням
вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про: часткове задоволення
апеляційної скарги позивача від 25.08.07 б/н; скасування рішення господарського
суду Луганської області від 15.08.07 у справі №9/320пд та задоволення позовних
вимог у частині визнання недійсним з моменту укладання договору оренди
нежитлового приміщення №46/б6-л від 06.11.06, укладеного між Виконавчим комітетом
Луганської міської ради та приватним підприємцем ОСОБА_2; та про відмову
позовних вимог у частині стягнення збитків в сумі   14862 грн. 35 коп.

Відповідно до ст.
49 Господарського процесуального кодексу України:

за позовом:

-витрати по
сплаті державного мита у сумі 148 грн. 62 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп.
покласти на позивача у справі -Суб”єкта підприємницької діяльності -фізичну
особу ОСОБА_2, м. Луганськ;

-витрати по сплаті державного мита у сумі
85 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 59 грн. 00 коп. покласти на відповідача у справі -Виконавчий
комітет Луганської міської ради, м. Луганськ;

за апеляційну скаргою:

-витрати по сплаті
державного мита у сумі 74 грн. 31 коп. покласти на позивача у справі -Суб”єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_2, м. Луганськ;

-витрати по сплаті
державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. покласти на відповідача у справі -
Виконавчий комітет Луганської міської ради, м. Луганськ;

У судовому
засіданні за згодою представників сторін та третіх осіб оголошені вступна та
резолютивна частини даної постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 77, 85, 99, 101, п.
2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу
України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_2, м. Луганськ, від 25.08.07 б/н на рішення господарського суду
Луганської області від 15.08.07 у справі №9/320пд задовольнити частково.

2.Рішення
господарського суду Луганської області від 15.08.07 по справі №9/320пд скасувати.

3.Позов
задовольнити частково.

4.Визнати
недійсним з моменту укладання договір оренди нежитлового приміщення №46/б6-л
від 06.11.06, укладений між Виконавчим комітетом Луганської міської ради та
приватним підприємцем ОСОБА_2.

5.Стягнути  з Виконавчого комітету Луганської міської
ради, вул. Коцюбинського, 14,       м.
Луганськ, 91000, ідентифікаційний код №21796730, на користь Суб”єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (АДРЕСА_2), ідентифікаційний
код НОМЕР_1, грошові кошти у сумі 14862 грн. 35 коп., витрати по сплаті
державного мита: за позовом - у сумі 85 грн. 00 коп., за апеляційною скаргою -
у сумі 42 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 59 грн. 00 коп.

6.У частині
стягнення збитків в сумі 14862 грн. 35 коп.
відмовити.

Відповідно ч. 3,
ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає
законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
К.І. Бойченко

Суддя
Т.Ф. Парамонова

Суддя                                                                                          І.В.
Семендяєва