АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" листопада 2007 р.
Справа №  8/5415

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі
,

за
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_1

від
відповідача: не з'явився,

від
третьої особи: Назарова Л.Ю. - директора,

розглянувши
апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2,
м.Полонне Хмельницької області

на
рішення господарського суду Хмельницької
області

від
"27" серпня 2007 р. у справі № 8/5415 (суддя Степанюк А.Г.)

за
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Полонне
Хмельницької області

до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, м.Полонне
Хмельницької області

за
участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Полонського товариства з обмеженою відповідальністю
"Рембуд", м.Полонне Хмельницької області

про
примусове виселення з нежилого приміщення загальною площею 43,7 кв. м.,
розташованого за адресою:АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.08.2007р.
у справі №8/5415 позов суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до
підприємця ОСОБА_2 про примусове виселення з нежилого приміщення загальною
площею 43,7кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, задоволено та покладено
на відповідачку судові витрати за подання позову, в тому числі 85,00грн. витрат
з державного мита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Вважаючи вказане рішення місцевого господарського суду незаконним,
неправильним, необґрунтованим, таким, що не відповідає фактичним обставинам
справи та прийнятим з порушенням норм матеріального і процесуального права,
відповідачка звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить дане
рішення скасувати повністю та закрити провадження у справі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідачка зазначила наступне:

- приймаючи рішення, господарський суд першої інстанції взяв до
уваги твердження позивача в позовній заяві про те, що між підприємцемОСОБА_2 та
Полонським ТОВ "Рембуд" було укладено договір оренди нежилого
приміщення площею 43,7кв.м. по АДРЕСА_1для прийому хворих, строк дії якого
закінчився 01.04.2007р., проте, всупереч вимогам ст.ст.4-3,33,34,39,43,77
Господарського процесуального кодексу України, суд не перевірив встановлені
показами позивача факти, не дав їм належної оцінки, не витребував оригінал
договору оренди нежилого приміщення від 31.12.2001р., відповідно до якого
термін дії договору встановлений з 01.01.2002р. по 01.04.2012р., а не до
01.04.2007р., як про це стверджує позивач;

- судом не враховано, що, незважаючи на продаж позивачу 24/100
частин нежилого приміщення, що розташовані на першому поверсі адмінбудинку по
АДРЕСА_1, до складу яких увійшли й орендовані підприємцемОСОБА_2 приміщення
загальною площею 43,7кв.м., договір оренди від 31.12.2001р. зберігає свою
чинність, оскільки відповідно до ст.770 Цивільного кодексу України зміна
власника майна не впливає на договір найму;

- твердження позивача про те, що орендоване відповідачкою нежиле
приміщення використовується, але орендна плата за це не сплачується, не
відповідають дійсності та спростовуються квитанціями від 23.03.2007р.,
13.07.2007р.;

-  невірним є й твердження
позивача про те, що договір оренди нежилого приміщення від 31.12.2001р. втратив
правове значення, оскільки не був нотаріально посвідчений і зареєстрований, як
того вимагають ст.ст.793,794 ЦК України. При укладенні договору оренди від
31.12.2001р. діючим на той час законодавством не передбачалося і не вимагалося
нотаріальне посвідчення договорів оренди нежилих приміщень і він продовжує
діяти до цього часу. Крім того, на звернення відповідачки 16.03.2007р. до
позивача з проханням нотаріально посвідчити договір оренди та провести його
державну реєстрацію, отримано відмову;

- всупереч ст.77 Господарського процесуального кодексу України,
місцевий господарський суд не відклав розгляд справи в зв'язку з нез'явленням
відповідачки в судове засідання, призначене на 27.08.2007р., що позбавило її
скористатися передбаченими ст.22 ГПК України правами.

Крім того, відповідачка зазначила, що свої зобов'язання щодо
сплати орендних платежів виконувала належним чином.

Неможливість з'явитись в судове засідання 27.08.2007р.
відповідачка пояснила тим, що у той день знаходилась на лікуванні в Полонській
центральній міській лікарні, на підтвердження чого надала довідку ЛКК №865
(а.с.45).

В зв'язку з цим, відповідачка просила долучити до матеріалів
справи нотаріально посвідчену копію договору оренди від 31.12.2001р.; листа,
адресованого нею підприємцю ОСОБА_1, з проханням домовитись про зустріч для
обговорення питання щодо переукладення договору оренди від 31.12.2001р.; копії
постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 06.03.2007р. у
справі №13/2763 за позовом підприємцяОСОБА_2 до ТОВ "Рембуд" та
підприємця ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу від
27.07.2005р. та визнання за позивачем права покупця на орендовану нею частину
приміщення; квитанцій від 23.03.2007р., 13.07.2007р. про перерахування ОСОБА_1
орендної плати в сумі 1660,60грн., 16,61грн., 87,40грн. та 109,25грн.;
виставленого відповідачу рахунку
ТОВ "Рембуд" на суму 42,02грн. та квитанції підприємцяОСОБА_2
про сплату цієї суми; довідок Полонського підприємства теплових мереж №304 від
05.09.2007р., а також Полонського підприємства водопровідно-каналізаційного
господарства №80 від 10.08.2007р. про відсутність у відповідачки заборгованості
за використані теплову енергію, водопостачання та водовідведення
(а.с.33-35,37-42,46-48), які вона в силу поважних причин не змогла надати суду
першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу
України додаткові докази приймаються апеляційним господарським судом, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що
не залежали від нього. А тому, судова колегія залучає подані відповідачкою докази
до матеріалів справи.

Позивач у письмовому відзиві від 14.11.2007р. на апеляційну
скаргу, зареєстрованому судом апеляційної інстанції 15.11.2007р. за
№02-01/7549/07 заперечив проти доводів відповідачки, вважаючи їх
безпідставними. Просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без
змін, а подану відповідачкою апеляційну скаргу - без задоволення.

Третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідачки письмового відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Позивач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної
скарги, надавши пояснення в обґрунтування своїх заперечень. Вважає рішення
місцевого господарського суду у даній справі законним та обґрунтованим та
просить залишити його без змін, а подану відповідачкою апеляційну скаргу з
вимогою його скасування - без задоволення.

Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача також заперечив проти апеляційної скарги відповідачки,
вважаючи, що рішення у даній справі прийняте судом першої інстанції з
дотриманням чинного законодавства та з'ясуванням всіх обставин справи. Просить
оскаржене рішення залишити без змін, а подану відповідачкою апеляційну скаргу -
без задоволення.

Відповідачка або повноважний її представник в судове засідання не
з'явились.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що ст.96 Господарського
процесуального кодексу України не встановлює обов'язком подання відзиву на
апеляційну скаргу, а також, беручи до уваги положення ст.101 Господарського
процесуального кодексу України про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції, колегія суддів вважає, що неподання третьою особою письмового
відзиву на апеляційну скаргу та нез'явлення в судове засідання відповідачки або
повноважного її представника не перешкоджають розглядові апеляційної скарги за
наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи,
розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги відповідачки, перевіривши
матеріали справи та юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення,
судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2004р. між Полонським
товариством з обмеженою відповідальністю "Рембуд" та гр.ОСОБА_1 було
укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого Полонське ТОВ
"Рембуд" (за договором "продавець") передало у власність
ОСОБА_1 (за договором "покупець") 24/100 частини розташованого на
першому поверсі адмінбудинку по АДРЕСА_1Хмельницької області нежилого
приміщення, що складається з кабінету - 13,1кв.м., кабінету - 18,1кв.м.,
коридору - 1,7кв.м., туалету - 1,1кв.м., туалету - 1,1кв.м., коридору -
1,7кв.м., коридору - 11,4кв.м., коридору - 2,7кв.м., кімнати - 10,5кв.м.,
кабінету - 11,9кв.м., кладової - 2,3кв.м., кімнати - 29,5кв.м., коридору -
5,7кв.м (а.с.11).

Пунктом 6 даного договору передбачено, що право власності на
вказану частину нежилого приміщення переходить до покупця після державної
реєстрації договору.

Договір зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на
нерухоме майно 09.08.2005р.

19.07.2007р. в господарський суд Хмельницької області звернувся
підприємець ОСОБА_1 з позовом до підприємця ОСОБА_2 про примусове виселення
відповідачки з нежилого приміщення загальною площею 43,7кв.м., розташованого по
АДРЕСА_1

В позовній заяві підприємець зазначив третьою особою
Полонське                          ТОВ
"Рембуд".

Обґрунтовуючи позов, підприємець ОСОБА_1 зазначив, що 31.12.2001р.
між Полонським ТОВ "Рембуд" та підприємцемОСОБА_2 було укладено
договір оренди, на підставі якого підприємецьОСОБА_2 орендувала приміщення
загальною площею 43,7кв.м. для прийому хворих поАДРЕСА_1, однак, через те, що
строк дії вказаного договору закінчився 01.04.2007р., а також в зв'язку з
продажем позивачу Полонським ТОВ "Рембуд" частини приміщень, до яких
входить і орендоване відповідачкою приміщення, їй було запропоновано до 20.03.2007р.
переукласти договір оренди від 31.12.2001р. з позивачем та провести з останнім
розрахунок за період з 01.08.2005р. по 01.03.2007р., коли приміщення
відповідачкою використовувалось, але орендна плата не сплачувалась.

Проте, стверджує позивач, така пропозиція залишена
підприємцем          ОСОБА_2 без
задоволення, в зв'язку з чим 28.03.2007р. їй було надіслано лист №2 з вимогою
звільнити орендоване за договором від 31.12.2001р. приміщення через закінчення
терміну дії цього договору, однак, і цю вимогу відповідачкою проігноровано, що
й стало підставою для звернення до суду про виселення відповідачки в
примусовому порядку.

Крім того, як зазначає позивач, договір оренди від 31.12.2001р.
втратив правове значення, оскільки, всупереч ст.ст.793,794 Цивільного кодексу
України, не був нотаріально посвідчений.

На підтвердження своїх доводів позивач надав копії договору оренди
від 31.12.2001р., укладеного між підприємцемОСОБА_2 та Полонським                         ТОВ
"Рембуд"; договору купівлі-продажу 24/100 частини нежилого приміщення
від 27.07.2004р.; листа позивача від 12.03.2007р., адресованого відповідачці, з
пропозицією переукласти договір оренди приміщення площею 43,7кв.м. поАДРЕСА_1;
листа позивача №2 від 28.03.2007р., адресованого відповідачці, з вимогою звільнити
вищевказане приміщення; акт від 10.07.2007р., складений за участю підприємця
ОСОБА_1 та керівника і головного бухгалтера ТОВ "Рембуд", про відмову
відповідачки звільнити орендоване нею приміщення площею 43,7кв.м. по АДРЕСА_1;
(а.с.11-16).

Ухвалою від 25.07.2007р. господарський суд першої інстанції
прийняв подану підприємцем ОСОБА_1 позовну заяву до розгляду, порушивши
провадження  у справі №8/5415 та
призначивши судове засідання на 27.08.2007р. (а.с.1). Вказаною ухвалою суд
залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідачки Полонське ТОВ "Рембуд".

Полонське ТОВ "Рембуд" у письмовому відзиві від
23.08.2007р. на позовну заяву (а.с.21) підтримало позовні вимоги підприємця
ОСОБА_1

Оцінивши доводи позивача та подані ним докази, пояснення третьої
особи, господарський суд першої інстанції, як зазначалося вище, прийняв рішення
про задоволення позову з посиланням на те, що строк дії договору оренди від
31.12.2001р., за яким відповідачка орендувала приміщення загальною площею
43,7кв.м. поАДРЕСА_1, закінчився 01.04.2007р., в зв'язку з чим, відповідно до
ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України у відповідача виник обов'язок повернути
вказане приміщення наймодавцю.

Однак, колегія суддів з таким висновком місцевого господарського
суду не погоджується з наступних підстав.

Згідно з ст.268 Цивільного кодексу Української РСР від
18.07.1963р., який діяв на час укладення між Полонським ТОВ "Рембуд"
та підприємцемОСОБА_2 договору оренди від 31.12.2001р., строк договору
майнового найму визначається за погодженням сторін, якщо інше не встановлено
чинним законодавством.

Ч.1 ст.763 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., який
набрав чинності з 01.01.2004р., також встановлює, що договір найму укладається
на строк, встановлений договором.

Закінчення терміну договору оренди є достатнім юридичним фактом,
що є підставою для припинення відносин оренди.

Однак, суд першої інстанції, взявши до уваги твердження позивача
про те, строк дії договору оренди від 31.12.2001р., за яким відповідачка
орендувала у Полонського            ТОВ
"Рембуд" приміщення загальною площею 43,7кв.м. поАДРЕСА_1, закінчився
01.01.2007р., не звернув увагу, що згідно пункту 18 договору оренди від 31.12.2001р.
він складається у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і в обох
примірниках, наданих, як позивачем (а.с.15-16), так і відповідачкою
(а.с.33-35), дописано, що строк дії зазначеного договору встановлено до
01.04.2012р.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 06.03.2007р.
у справі №13/2763 (а.с.37-39), що набрала законної сили, також підтверджено, що
строк дії договору оренди від 31.12.2001р. погоджено до 01.04.2012р.

Як вбачається з вказаної постанови суду апеляційної інстанції, під
час перегляду судової справи №13/2763 сторони не спростували той факт, що
договір оренди від 31.12.2001р. укладено зі строком дії до 01.04.2012р., а тому
вимога підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання підприємцяОСОБА_2 звільнити
орендоване нею за договором оренди від 31.12.2001р. приміщення є безпідставною.

Позивач, звертаючись з даним позовом, стверджує, що внесені від
руки у п.19 і після п.20 договору оренди від 31.12.2001р. виправлення і
дописка, що договір діє до 01.04.2012р. не можуть бути взяті до уваги, оскільки
це визначає строк дії договору в цілому і не змінює терміну, до якого
передавалось нерухоме майно, визначене у                    п.1 договору.

Проте, такі твердження є безпідставними, оскільки саме строк дії
договору оренди і визначає термін користування майном, яке є предметом даного
договору.

Необґрунтованими є й доводи позивача про те, що договір оренди від
31.12.2001р. втратив правове значення в зв'язку з тим, що, всупереч
ст.ст.793,794 Цивільного кодексу України, нотаріально не посвідчений. Норми
діючого на час укладення вказаного договору Цивільного кодексу Української РСР
від 18.07.1963р. не встановлювали вимоги щодо нотаріального посвідчення
договорів найму.

З огляду на те, що з матеріалів справи, зокрема, з позовної заяви
підприємця ОСОБА_1 не вбачається, що він, у відповідності до ст.782 Цивільного
кодексу України, відмовлявся від договору оренди від 31.12.2001р. та повідомляв
відповідачку про відмову від договору в зв"язку з несплатою орендних
платежів, суд апеляційної інстанції не досліджує питання наявності чи відсутності
заборгованості відповідачки за орендоване нею приміщення.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення
господарським судом першої інстанції у даній справі прийняте з неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення у справі, в зв'язку з чим підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення - про відмову в позові.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України
судові витрати за подання позову, а також за подання відповідачкою апеляційної
скарги покладаються на позивача.

Керуючись
ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2, м.Полонне Хмельницької області задовольнити.

2. Рішення господарського суду Хмельницької  області від 27 серпня 2007 року у справі №
8/5415 скасувати.

Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

3. Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) на користь суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_2
( АДРЕСА_3, код. НОМЕР_2)  42 грн.
50 коп. витрат з державного мита за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити господарському суду Хмельницької
області.

5.  Справу № 8/5415
повернути до господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий - суддя:

судді:

Віддрук. 5 прим.:

1
- до справи

2
- позивачу

3
- відповідачу

4
- третій особі

5
- в наряд