ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/413

31.10.07

За позовом          Дочірнього підприємства Прип’ятське монтажне управління Відкритого акціонерного товариства «Південтеплоенергомонтаж»

До          Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне конструкторське бюро Сухіна»

Про                              стягнення 13 382 грн. 50 коп.

Суддя  Дідиченко М.А.

Секретар: Приходько Є.П.

Представники:

Від позивача                    Заторська О.А. –пред. за довірен. № 925 від 23.10.2007 року

Від відповідача         Безклубий В.А. –пред. за довірен. від 27.07.2007 року

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 1/02-07С від 01.02.2007 року у розмірі 13 382 грн. 50 коп., яка складається з  12 854 грн. 00 коп. основного боргу та  528 грн. 10 коп. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.07р. порушено провадження у справі та призначено розгляд на 31.10.07р.

Позивач у судовому засіданні 13.08.07р. підтримав заявлені позовні вимоги, згідно до яких зазначив, що відповідно до покладених на нього зобов’язань за Договором № 1/02-07С від 01.02.2007 року виконав доручені ТОВ «Спеціальне конструкторське бюро Сухіна» роботи,  проте відповідач всупереч умов зазначеного Договору порушив взяті на себе зобов’язання та  не здійснив оплату виконаних позивачем робіт по ревізії арматури на ТГ-1,2.

Відповідач у судовому засіданні 31.10.2007 року заперечив проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що при повному встановлені необхідного обладнання та при першій можливості пробного запуску було виявлено істотні недоліки у виконаних позивачем роботах, які спричинили погіршення роботи комплексу відповідача в цілому.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,  -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2007 року між сторонами було укладено Договір № 1/02-07С (надалі –Договір), за умовами якого позивач, як підрядник, зобов’язувався здійснити певний комплекс робіт по ревізії арматури на ТГ-1,2 передбачений п. 1.1 Договору, а відповідач, як замовник, –прийняти та оплатити  вартість робіт.

Загальна вартість Договору, відповідно до п. 2.1, складала 12 854 грн. 40 коп. у т.ч. 20% ПДВ.

Порядок проведення розрахунків сторони узгодили у п. 1.2 Договору,  відповідно до якого замовник зобов’язаний  не пізніше 10 банківських днів після підписання форми акту виконаних робіт (форма № 2-КБв) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт і витрат (форма № 3-КБ) перерахувати грошові кошти на розрахунковий рахунок позивача.

Факт виконання позивачем, покладених на нього зобов’язань за Договором № 1/02-07С  від 01.02.2007 року підтверджується Довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за лютий 2007 року та Актом приймання  виконаних підрядних робіт за лютий 2007 року, підписаними сторонами та скріпленими печатками підприємств.

Відповідач  всупереч покладених на нього зобов’язань за договором не перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти за виконані ним роботи.

Таким чином, станом на день звернення позивача до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 12 854 грн. 40 коп.

З огляду на зміст укладеного Договором № 1/02-07С від 01.02.2007 року він є договором  підряду, який відповідає вимогам статті 837 ЦК України.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 853 ЦК України передбачено обов’язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

З доказів по справі вбачається, що позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином, претензій щодо якості наданих робіт від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Судом не приймається посилання відповідача на виявленні приховані недоліки у виконаних позивачем роботах, оскільки  доказів звернення замовника до підрядника з вимогою про усунення зазначених  недоліків відповідачем не надано.

Факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено та по суті ним не оспорено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягають задоволенню в повному розмірі в сумі 12 854 грн. 40 коп.

Крім того, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 528 грн. 10 коп. за період прострочення з 10.02.2007 р. по 05.06.2007 р. Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, контррозрахунку пені не надав.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до п. 4.4 Договору встановлено, що при порушенні строку оплати, замовник сплачую виконавцю пеню, за кожний день прострочення платежів, але не більше 50% від несплаченої суми.

Таким чином, розмір  пені становить:

12 854 грн. 40 коп. (основний борг) х 88 дні (з 10.03.2007 року по 05.06.2007 року) х 17% : 365 х 100 = 526 грн. 85 коп.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору ( п.4.4. ) та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань“, тому позовні вимоги в частині стягнення пені за період прострочення, вказаний в розрахунку, підлягають частковому задоволенню згідно розрахунку суду  в сумі 526 грн. 85 коп.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача (ст. 49 ГПК України).

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному розмірі, з поточного рахунку відповідача стягненню підлягає  основний борг у сумі  12 854 грн. 00 коп.,  пеня в сумі 526 грн. 85 коп., державне мито в сумі 133 грн. 81 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117 грн. 98 коп.

Керуючись ст. ст. 193, 231, 232  ГК України, ст. 525, 526, 625, 837, 853,  ЦК України, ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Дочірного підприємства Прип’ятське Акціонерне товариство «Південтеплоенергомонтаж»(08292, Київська область, м. Буча, вул. Чкалова, б. 21, код 04744766)  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціальне конструкторське бюро Сухіна»(01025, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 6/11, код 32385824)  - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - основний  борг у сумі  12 854 грн. 00 коп.,  пеню в сумі 526 грн. 85 коп., державне мито в сумі 133 грн. 81 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117 грн. 98 коп.

3.          В решті задоволення позовних вимог відмовити.

4.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

19.11.2007 року

Суддя                                                                                                              М.А.Дідиченко