ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2007                                                                                   Справа № 30/205-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Павловського П.П.

суддів: Чус О.В - доповідач, Швець В.В.

при секретарі судового засідання: Корх К.В.

за участю представників сторін:

від позивача:  Кадімбеков Д.Є. представник, довіреність №244  від 10.01.07;

від відповідача:  Стороженко С.І. адвокат, довіреність №76  від 15.03.07;

від відповідача:  Майний Д.В. директор, паспорт №АК 631113  від 01.10.99.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги АКІБ “УкрСиббанк” м. Харків  в особі Дніпропетровського регіонального департаменту  м. Дніпропетровськ на  рішення господарського суду  Дніпропетровської  області  від 11.06.07 р.   у справі №  30/205-07

за позовом   АКІБ “УкрСиббанк” м. Харків  в особі Дніпропетровського регіонального департаменту  м. Дніпропетровськ

до АТЗТ “Росток” м. Дніпропетровськ

про  визнання протоколу № 06/11/1 (рішення) загальних зборів від 16.11.2006 року недійсним.

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2007 року акціонерний комерційний інноваційний банк "УкрСиббанк" (м. Харків) в особі Дніпропетровського регіонального департаменту (м. Дніпропетровськ) звернувся до господарського суду із позовом про визнання протоколу №06/11/1 (рішення) загальних зборів акціонерного товариства закритого типу "Росток" від 16.11.2006 року недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що акціонерним  товариством закритого типу "Росток" при винесенні рішення від 16.11.2006 року  про припинення діяльності (а.с. 58-59), не були виконані  належним чином вимоги законодавства та умов кредитних договорів відповідно до п.4.4 яких відповідач взяв на себе зобов’язання протягом дії кредитних договорів без погодження з банком не здійснювати дій по реорганізації АТЗТ “Росток” або заснування нових юридичних осіб. У зв’язку з тим, що позичальником не виконувались вимоги

кредитного договору та договору застави, приватним нотаріусом було вчинено виконавчі написи про звернення стягнення на майно, відкрито виконавче провадження.

У листопаді 2006 року відповідач звернувся до виконавчої служби та просив закінчити виконавче провадження з виконання виконавчих листів з підстав того, що постанови про відкриття виконавчого провадження були отримані після прийняття рішення про припинення діяльності АТЗТ “Росток”. Позивач вважає, що у разі закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника стане неможливим звернення стягнення на майно та ін., будуть порушені права та інтереси банку, оскільки виконавче провадження не закінчене, а відповідач має велику заборгованість перед банком.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2007р. (суддя –Євстигнеєва Н.М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням, позивач звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач - акціонерне товариство закритого типу “Росток” м.Дніпропетровськ у відзиві на апеляційну скаргу просить  залишити апеляційну скаргу акціонерного комерційного банку “УкрСиббанк” без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області - без змін.

Заслухавши пояснення  представників  сторін, обговоривши доводи  апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та прийняте рішення господарського суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.

Судом першої інстанції  повно та всебічно досліджені матеріали  справи,  правильно встановлені фактичні обставини справи, їм дана належна  правова  оцінка. Висновки суду відповідають приписам закону та ґрунтуються на доказах, залучених до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (м. Харків) в особі Дніпропетровського регіонального департаменту (м. Дніпропетровськ), БАНК  та акціонерним товариством закритого типу “Росток” (позичальник), укладено кредитні договори: № 826-ДН-03 від 10.11.2003 року на суму 37 800доларів, №1343-ДН-04 від 08.10.2004 року на суму 155 000доларів США, №1827-1 ДН-05 від 13.09.2005 року на суму 1 425 937 гривень, №1073- ДН-04 від 27.04.2004 року на суму78600 доларів США (а.с. 13-17, 20-24, 27-30, 31-35).

Вимоги за кредитними договорами були забезпечені договорами застави майна №826/1від 10.11.2003 року, № 1073/1 від 27.04.2004 року, №1827/1 від 13.09.2005 року, №1343/1 від 08.10.2004 року, № 1073/1 від 08.06.2004 року (а.с. 38-43, 44-47, 48-51,52-53, 54-57).

Відповідно до п.4.4 кредитних договорів позичальник взяв на себе зобов’язання без попереднього погодження з Банком не здійснювати дії по реорганізації Позичальника та/або заснування нових юридичних осіб упродовж дії цих договорів.

Відповідно до Установчого договору Акціонерного товариства закритого типу “Росток” від 30.06.1999 року (а.с. 97-98) акціонерами Товариства є: Майний Д.В., - 40 іменних простих акцій (40% статутного фонду Товариства); Дінкєвич М.Г., 30 іменних простих акцій (30% статутного фонду Товариства), та Фєдулов С.Є.- 30 іменних простих акцій.

Вищим органом Товариства є Збори акціонерів, на яких визначається періодичність їх скликання (п.8.1 Статуту АТЗТ „Росток”).

Перелік питань, які відносяться до компетенції загальних зборів акціонерів, передбачено у п. 8.5 Статуту (а.с. 89-96), в тому числі прийняття рішень про припинення діяльності товариства.

16 листопада 2006 року відбулися загальні збори акціонерів акціонерного товариства закритого типу “Росток”, про що складено протокол №06/11/1 (а.с.58-59).

Як вбачається з вищезазначеного протоколу на загальних зборах були прийняті рішення:

-          про припинення акціонерного товариства закритого типу “Росток” шляхом поділу на Товариство з обмеженою відповідальністю, яке буде вести окремо торгову діяльність та Товариство з обмеженою відповідальністю, яке буде займатися послугами з перевезення вантажів;

-          створити комісію з припинення юридичної особи;

-          встановлено термін для проведення припинення Товариства –6 місяців з моменту призначення комісії з припинення Товариства;

-          встановлено строк для прийняття претензій від кредиторів.

По всім питанням порядку денного рішення прийнято одностайно.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням позивач просить визнати його недійсним.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на ст.ст.19,20,24 Закону України “Про господарські товариства”, ст.ст.37-38 Закону України “Про виконавче провадження”, п.4.4 кредитних договорів, ст.ст.59, 526 Цивільного кодексу України та ст.ст.20,59 Господарського кодексу України.

Розглянувши позовні вимоги суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в силу наступного.

Акціонерним визнається товариство, яке має статутний фонд, поділений  на  визначену кількість акцій рівної номінальної вартості, і несе відповідальність за зобов'язаннями тільки майном товариства (ст.24 Закону України „Про господарські товариства” ).

Згідно ст. 19 Закону України „Про господарські товариства” припинення  діяльності  товариства відбувається шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) або ліквідації з дотриманням вимог законодавства про захист  економічної  конкуренції.  Реорганізація товариства відбувається за рішенням вищого органу  товариства. При реорганізації  товариства  вся  сукупність прав та обов'язків товариства переходить до його правонаступників.

Відповідно до статті 20 цього Закону з дня призначення ліквідаційної  комісії  до  неї  переходять повноваження по управлінню справами товариства.

Ліквідаційна комісія у триденний  строк  з моменту її призначення публікує інформацію товариства в одному з офіційних (республіканському і місцевому) органів преси із зазначенням строку подачі заяв кредиторами своїх претензій, забезпечує визначення вартості майна товариства в порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, виявляє його  дебіторів і кредиторів  та  розраховується  з ними, вживає заходів до оплати боргів товариства третім особам, а також його учасникам, складає ліквідаційний баланс та подає його вищому органу товариства або органу, що призначив ліквідаційну комісію.

21 листопада 2006 року в газеті “Наше місто” було опубліковано оголошення про ліквідацію Акціонерного товариства закритого типу “Росток” шляхом реорганізації та про прийняття претензій кредиторів у строк 2 місяці з дня оприлюднення цього оголошення (а.с.104).

Позивач посилається на порушення відповідачем триденного строку публікації інформації товариства про припинення діяльності останнього в друкованих засобах інформації. Зазначене посилання не приймається судом, оскільки порушення стороною строків публікації інформації про припинення діяльності Товариства не тягне за собою наслідків визнання рішення загальних зборів про припинення діяльності цього Товариства недійсним.

При укладанні кредитних договорів сторони домовились, що позичальник (відповідач) у продовж дії кредитних договорів не буде здійснювати дій по реорганізації Позичальника та/або заснування нових юридичних осіб (п.4.4 договору). Позивач вважає, що невиконання умов цього пункту кредитних договорів є підставою для визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів Акціонерного товариства закритого типу “Росток” від 16.11.2006 року, однак таке твердження суд вважає помилковим, оскільки невиконання стороною обов’язків, передбачених договором є підставою для дострокового розірвання цього договору, а не підставою визнання рішення недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що позивач визначив строк погашення основного боргу за кредитними договорами, процентів  та  пені за несвоєчасне виконання зобов’язань за кредитними договорами таким що настав, про що повідомив відповідача листами від 08.09.2006 року та звернувся до приватного нотаріуса про вчинення виконавчого напису з метою звернення стягнення на майно позичальника (відповідача).

07.11.2006 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу було винесено виконавчі написи №3610 на суму 238 152,66грн., №3611 на суму 106 435,64грн., №3609 на суму 574470,78грн., №3612 на суму 1372043,47грн. (а.с. 9-12)  якими звернено стягнення на майно відповідача.

08.11.2006 року старшим державним виконавцем Приновою С.Г. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчих написів №3610 на суму 238 152,66грн. (постанова №1/571), №3611 на суму 106 435,64грн. (постанова №1/572), №3609 на суму 574470,78грн. (постанова №1/573), №3612 на суму 1372043,47грн. (постанова №1/574).

04.12.2006 року Державною виконавчою службою у Самарському районі були винесені постанови про зупинення виконавчого провадження (а.с.64-67) на підставі п.1 ст.34 (обов’язкове зупинення виконавчого провадження у разі припинення існування  сторони  -  юридичної  особи,  якщо встановлені судом правовідносини допускають правонаступництво, п.1 ст.65 Закону України “Про виконавче провадження”, яким передбачено, що у випадку реорганізації (злиття,  приєднання, розділення, виділення, перетворення) боржника –юридичної особи стягнення за виконавчими документами звертається на кошти та інше майно тієї юридичної особи, на яку відповідно до закону покладено відповідальність за зобов'язаннями боржника –юридичної особи.

Суд першої інстанції обґрунтовано  відхилив доводи позивача про порушення його прав закінченням виконавчого провадження та зняття арешту з майна боржника, оскільки у разі незгоди з діями державної виконавчої служби, які вчинені в процесі виконавчого провадження, сторона (стягувач або боржник) має право оскаржити зазначені дії в установленому законом порядку. Зазначене право було роз’яснено позивачу судом першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства,  установи, організації, інші юридичні особи (у тому  числі  іноземні),  громадяни,  які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі-підприємства та організації), мають  право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав  і  охоронюваних  законом  інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України “Про судоустрій України” є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами прав та інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред’явлення позову до господарського суду наділені, зокрема юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Позивач просить визнати недійсним протокол (рішення) загальних зборів Акціонерного товариства закритого типу “Росток” від 16.11.2006 року.

Господарським судам, відповідно до п.4 ст.12 Господарського процесуального кодексу України підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством  з його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами), що пов’язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Позивач не був і не є станом на день звернення з позовом до суду учасником Акціонерного товариства закритого типу “Росток”, рішення якого оскаржує.

Відповідно до ч.5 ст.98 Цивільного кодексу України до суду рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, апеляційну скаргу АКІБ “УкрСиббанк” м. Харків  слід залишити без задоволення, а  рішення господарського суду Дніпропетровської області від  11.06.2007 року у справі № 30/205-07 –без змін.

Керуючись ст. 103-105  Господарського процесуального кодексу України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу АКІБ “УкрСиббанк” м. Харків -  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від  11.06.2007 року у справі № 30/205-07 –залишити без  змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя

П.П.Павловський

Суддя

О.В.Чус

Суддя
В.В. Швець

З оригіналом згідно:

Помічник судді:                                                  О.В. Максименко