ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"18" грудня 2007 р.                                                                                Справа №  02/5138

Господарський суд Черкаської області в складі судді Пащенко А.Д.,

із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участю представників:

позивача: Сенченков І.Г. –за довіреністю,  відповідача:  не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси  справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Мегабанк”

до фермерського господарства „В’ячеслав”

про стягнення 56 987 грн. 98 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення з відповідача 56 987 грн. 98 коп., в тому числі 17 087 грн. 67 коп. процентів за користування кредитом, отриманого відповідачем у позивача відповідно до кредитного договору № 16/2005 від 04.05.2005 року, 1 942 грн. 78 коп. пені по прострочених процентах, 11 707 грн. 53 коп. пені по простроченій заборгованості по кредиту, 26 250 грн. штрафу за невиконання умов договору, та про розірвання  кредитного договору в зв’язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору.

Представник позивача у судовому засіданні  підтримав позов у заявленій сумі, просив стягнути із відповідача заявлену суму, розірвати кредитний договір,  прийняти рішення у даному судовому засіданні.

Відповідач  повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами, які направлялися на адресу, вказану у витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, але  відзив на позов суду не подав,  не направив свого представника у жодне із трьох судових засідань, не надіслав суду заяву про розгляд справи за його участю, не подав суду заперечень проти позову. Надіслання ухвали на адресу підприємства, вказану у реєстраційній справі, є належним повідомленням його про час і місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу без представника відповідача, за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд  встановив наступне.

Відкрите акціонерне товариство „Мегабанк” в особі директора Черкаської філії ВАТ „Мегабанк” Шкарупи Артема Степановича, діючого на підставі довіреності, та фермерське господарство „В’ячеслав” в особі голови Деркача Миколи Івановича, діючого на підставі статуту, 04 травня 2005 року уклали кредитний договір № 16/2005, за умовами якого позивач зобов’язався відкрити відновлювальну кредитну лінію в розмірі 75 000 грн. на строк з 04.05.2005 року по 03.05.2007 року та надавати відповідачу грошові кошти в межах кредитної ліній на витрати, пов’язані з сільськогосподарським виробництвом, а відповідач зобов’язався повернути кредит та сплатити 21 % річних на умовах, передбачених цим договором.

Судом встановлено, що кредитний договір відповідає вимогам чинного законодавства, він містить в собі всі істотні умови,  встановлені для  договорів даного виду, він виконувався обома сторонами.

Відповідно до вказаного кредитного договору позивач надав, а відповідач отримав та використав кредитні кошти в загальній сумі 125 852 грн. 09 коп. на оплату за  зернозбиральний комбайн, за трактор, запчастини, дизпаливо відповідно до платіжних доручень від 05.05.2005 року, 20.05.2005 року.

Відповідно до підпункту 4.2.1. кредитного договору  відповідач (позичальник за договором) зобов’язався повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 год. 00 хв. 03  травня 2007 року згідно з графіком повернення кредиту.

Із  поданого позивачем розрахунку суми позову вбачається і відповідачем не спростовано,  що   останній  отримав  кредитні кошти у загальній сумі  152 852 грн.,  20.05.2005 року було погашено кредит в сумі 50 852,09 грн.  Залишок боргу відповідача по кредиту складає 75 000 грн. Ця сума боргу не заявляється до стягнення у даному позові,  що є правом позивача відповідно до статті 55 ГПК  України. Однак,  така сума боргу по кредиту існує,  суду не подано доказів  погашення  всієї суми отриманого кредиту в установлений договором строк.  На вказану суму боргу, підтверджену належними доказами, позивач нараховує  проценти за користування кредитом та пеню відповідно до умов кредитного договору.

Суд приходить до висновку,  що позивачем правильно нараховані проценти за користування кредитом, відповідно до умови пункту 1.1.  та пункту 5.2. договору, в якому сторони встановили, що проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно, не пізніше третього робочого дня місяця, наступного за звітним, а також в день повернення кредиту.  Із  розрахунку суми процентів вбачається,  що відповідач не сплатив проценти за користування кредитом  по 04.09.2007 року включно в сумі  17 087 грн. 67 коп.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою для виникнення  господарських зобов’язань, які  згідно зі статтями  193, 202 Господарського кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк  відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства;  одностороння відмова від зобов’язання  не допускається,  якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 193 ГК України  до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.  Право позивача  вимагати розірвання договору  вказане в підпункті 4.3.1.  кредитного договору та підтверджене встановленими судом фактами порушення відповідачем умов кредитного договору і несплати  ним кредиту та процентів в установлені договором строки.  Настання строку  повернення кредиту та сплати процентів  не впливає на це право позивача, виходячи із  умови пункту 9.1. договору,   в якому вказано,  що  договір діє  до повного виконання сторонами своїх зобов’язань  за цим договором.

Виходячи з викладеного,  суд вважає обгрунтованою та законною вимогу позивача про розірвання кредитного договору від 04 травня 2005 року, укладеного позивачем та відповідачем.

Відповідно до пункту 7.1. договору за користування кредитом понад строку, встановленого пунктом 4.2.1. договору та/або недотримання строків сплати нарахованих процентів, в порядку, передбаченому розділом 5 договору, відповідач  зобов’язався сплатити  пеню  у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми  несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання.  Однак, суд вважає,  що заявлена позивачем пеня  підлягає до стягнення частково в сумі 7176 грн.03коп. по простроченій заборгованості по кредиту за період з 01.10.2006 року по 01.10.2007 року  та  пеню в сумі 1018 грн. 01 коп. по прострочених сумах процентів  в  період з 05.10.2006 року по 01.10.2007 року,  враховуючи  строки настання сплати сум кредиту та процентів відповідно до умов договору та графіка погашення кредиту, що є невід’ємною частиною договору та виходячи із встановленого частиною 6 статті 232 ГК України шестимісячного строку нарахування пені,  оскільки інше не передбачено кредитним договором.

Суд вважає також обгрунтованою, підтвердженою належними доказами та не спростованою відповідачем вимогу про стягнення штрафу в сумі 26 250 грн.,     нарахованого позивачем відповідно до пункту 7.2. договору за невиконання  відповідачем прийнятих на себе обов’язків, встановлених пунктами 4.2.1., 4.2.4., оскільки судом встановлено факти  неповернення відповідачем  кредиту та несплати процентів в установлені договором строки, факти неподання відповідачем фінансових звітів, балансу з липня 2006 року.

З огляду на викладене, позов підлягає до часткового задоволення в сумі 17 087 грн. 67 коп. процентів за користування кредитом, 8 194 грн. 04 коп. пені, 26 250 грн.  штрафу.

На підставі  ст. 49 ГПК України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу, пропорційно розміру задоволених вимог, понесені останнім витрати на сплату державного мита в сумі 515 грн. 32 коп., 106 грн. 71 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 ГПК України,  суд

В И Р І Ш И В :

1.  Позов задовольнити  частково.

2. Стягнути із фермерського господарства „В’ячеслав” (19314, Черкаська область, Лисянський район, с. Вотилвіка, ідентифікаційний код 33003899) на користь  Відкритого акціонерного товариства „Мегабанк” (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 205, ідентифікаційний код 26260112) - 17 087 грн. 67 коп. процентів за користування кредитом, 8 194 грн. 04 коп. пені, 26 250 грн.  штрафу, 515 грн. 32 коп. витрат на сплату державного мита, 106 грн. 71 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  В решті позову відмовити.

4. Розірвати кредитний договір № 16/2005 від 04 травня 2005 року, укладений відкритим акціонерним товариством „Мегабанк” та фермерським господарством „В’ячеслав”.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                                 А.Д.Пащенко

Рішення підписане суддею 24.12.2007р.