ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р.
№ 11/103-07

Вищий господарський суд України у складі  колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого,

Мележик Н.І.,

Черкащенко М.М.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю

"Цехаве Корм ЛТД"

на постанову           Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 р.

у справі                                                  № 11/103-07

господарського суду                              Харківської області

за позовом                                                  Товариства з обмеженою відповідальністю

"Цехаве Корм ЛТД"

до                                                             Товариства з обмеженою відповідальністю

"Торговий будинок "Слобожанський"

про          стягнення 450 916,56 грн.

за участю представників:

позивача –          Кобенка Ю.М.

відповідача -                                         не з"явились

ВСТАНОВИВ:

В травні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Цехаве Корм ЛТД" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Слобожанський" про стягнення 428 865,25 грн. основного боргу, 18 376,58 грн. пені, 3% річних у розмірі 3 242,43 грн., 432,296 грн. інфляційних витрат та судові витрати.

В подальшому позивач зменшив розмір заявлених позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 378 865,25 грн. основного боргу, 18 376,58 грн. пені, 3% річних у розмірі 3 242,43 грн., 432,296 грн. інфляційних витрат та судові витрати.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.07.2007 року (суддя Черленяк М.І.) позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 378 865,25 грн. основного боргу, 18 376,58 грн. пені, 3% річних у розмірі 3 242,43 грн., 432,296 грн. інфляційних витрат та судові витрати, а в іншій частині позовних вимог провадження у справі припинено на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 року (судді: Афанасьєв В.В., Бухан А.І., Демченко В.О.) рішення першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Цехаве Корм ЛТД" просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 року у даній справі, а рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2007 року залишити без змін.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.103, ч.1 ст.104, ч.2 ст.105 ГПК України  апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення місцевого господарського суду  повністю або частково і прийняти нове рішення. Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з’ясування обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Апеляційний господарський суд у разі скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, у постанові  повинен зазначити доводи, за якими апеляційна інстанція не погодилась з висновками суду першої інстанції.

Разом з тим, оскаржувана постанова апеляційного господарського суду  зазначеним вимогам закону не відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання укладеного між сторонами договору поставки від 28.11.2005 року №2811/1-05 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 556 399,92 грн., що підтверджується накладними, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач, порушивши умови вказаного договору, частково розрахувався з позивачем за отриманий товар, в зв"язку з чим заборгованість останнього, станом на день розгляду справи, складала 378 865,25 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд повно та всебічно дослідив всі суттєві обставини справи, правильно встановив, що відповідач повністю не виконав взятих на себе договором зобов"язань, розрахувавшись з позивачем лише частково.

При цьому, суд виходив з того, що позивач належними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, підтвердив факт поставки товару відповідачу. Посилання відповідача на відсутність доказів, які підтверджують поставку товару, та заперечення факту наявності заборгованості спростовується наявними в матеріалах справи копіями договору, накладних, акту звірки тощо, оригінали яких оглянуті судом першої інстанції.

Дані висновки суду відповідають вимогам закону, встановленим судом обставинам та ґрунтуються на матеріалах справи.

В той же час, судом апеляційної інстанції зроблено висновок про те, що господарський суд першої інстанції не витребував оригінали документів і належним чином не дослідив усі фактичні обставини спору.

Однак, такий висновок суду апеляційної інстанції є помилковим.

Згідно ст. 33 ГПК України  кожна сторона  повинна  довести  ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, в свою чергу, не надав належних доказів, що спростовують факт отримання товару від позивача.

Згідно ст.265 ГК України та ст.712 ЦК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар   (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і  сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 36 ГПК України передбачено право сторони подавати докази в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. При цьому, оригінали  документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

В силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Водночас, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції в порядку ст.ст.43,47,43 ГПК України врахував наведене: всебічно, повно і об’єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування  своїх вимог і заперечень докази та керуючись законом, дійшов вірного висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог, перевіривши розрахунки, прийняв рішення, яке відповідає положенням ст.84 ГПК України та  вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України  від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведення позивачем факту поставки товару відповідачу, що спростовує позицію суду апеляційної інстанції про відсутність таких доказів.

Відтак, постанова Харківського апеляційного господарського суду  від 27.08.2007 року у справі № 11/103-07 підлягає скасуванню, а незаконно скасоване рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2007 року у даній справі підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цехаве Корм ЛТД" задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.08.2007 р. у справі № 11/103-07 скасувати.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.07.2007 року у справі №11/103-07 залишити без змін.

Головуючий суддя
Т.П.Козир

Судді

Н.І.Мележик

М.М. Черкащенко