ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.09.2007
Справа №2-28/6857-2007

За позовом - Виробничого підприємства водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Крима, м. Ялта,

до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Портрет землі», м. Ялта,

про стягнення 4 919,60 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Басюл В.В. – начальник юридичного відділу, довіреність № 1/ю від 23.07.2007 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Запорожец К.К. – представник по довіреності № 37 від 05.06.2007 р. (довіреність у справі)

Суть спору:

Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства  Південного берега Крима, м. Ялта, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Портрет землі", м. Ялта, про стягнення 4 919,60 грн. заборгованості, у тому числі 4 482,25 грн. основного боргу,  187,41 грн. пені, 3 % річних у сумі 46,21 грн. та 203,73 грн. індексу інфляції.

Представник позивача у судовому засіданні надав суду письмове пояснення до розрахунку позовних вимог № 136/10 від 04.09.2007 р., в якому позивач зменшив суму позову та вказав, що у зв’язку з помилкою позивача при розрахунку суми позову заборгованість  відповідача складає 2 824,07 грн., у тому числі 2 226,65 грн. основного боргу, 187,41 грн. пені, 3 % річних у сумі 66,58 грн. та індекс інфляції в розмірі  343,43 грн.

Представник відповідача у засіданні суду проти уточнених (зменшених) позовних вимог не заперечував, про що зазначив на вищевказаному поясненні позивача.

Відповідно до ст. 77 ГПК України у засіданні суду оголошувались перерви та розгляд справи відкладався, у зв’язку з необхідністю представлення сторонами суду додаткових документів та доказів у справі.

Строк вирішення спору було продовжено за клопотанням сторін у порядку                   ст. 69 ГПК України, для надання сторонами додаткових документів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

09 листопада 2005 року між сторонами був укладений договір № 296 про надання послуг водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п. 1.1 договору № 296 від 09.11.2005 року постачальник (позивач) зобов’язувався надавати споживачу (відповідачу) послуги по водопостачанню та водовідведенню, а споживач своєчасно здійснювати оплату за споживання та користування послугами та інші платежі на умовах даного договору.

Рахунки за надані послуги підлягають оплаті відповідачем протягом п’яти банківських днів з дня їх одержання (п. 3.6. договору).

Позивачем було дотримано вимог вищевказаного договору, та щомісяця виставлялись рахунки на сплату отриманих послуг.

Однак, всупереч вимогам вищевказаного договору, відповідач порушував строки сплати наданих позивачем послуг, у зв’язку з чим за ним, за період з 01.08.2006 р. по 01.02.2007 р., згідно уточнення позивачем суми позову № 1361/10 від 04.09.2007 р., утворилась заборгованість у сумі 2 226,65 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Підпунктом 9.1.1. вищевказаного договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених п. 3.1.-3.6., з порушенням строків споживач (відповідач) зобов’язаний сплатити постачальнику (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення, але не більш ніж чим за один рік. Сума пені підлягає оплаті на підставі пред’явленного рахунку.

Статтею 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, відповідачу було нараховано пеню у сумі 187,41 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача.

Статтею 625 Цивільного кодексу України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми боргу.

Таким чином, згідно уточнення позивачем суми позову № 1361/10 від               04.09.2007 р., відповідачу нараховано індекс інфляції в сумі 343,43 грн. та 3 % річних у розмірі 66,58 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у поясненні до розрахунку позовних вимог від 04.09.2007 р., у зв’язку з помилкою в розрахунку суми позову, уточнив, зокрема, розмір основного боргу, та просив суд стягнути з відповідача 2 226,65 грн. основного боргу.

Тому, в частині стягнення з відповідача 2 255,60 грн. основного боргу у позові повинно бути відмовлено.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, на день розгляду справи, в сумі 2 824,07 грн. заборгованості, у тому числі 2 226,65 грн. основного боргу, 187,41 грн. пені, 3 % річних у сумі 66,58 грн. та 343,43 грн. індексу інфляції документально встановлений. Він підтверджений матеріалами справи та не оспорювався відповідачем.

За таких обставин позов підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України,  у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане  10.09.2007 року.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,          суд –

ВИРІШИВ:

1).  Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Портрет землі»                (юридична адреса: 98600, АР Крим, м. Ялта, вул. Леніна, б. 31 А, фактична адреса: 98650, АР Крим, м. Ялта, смт. Масандра, вул. 16-го Квітня 1944 року, б. 7, кв. 20,                р/р в АБ «Морський» у м. Севастополь, МФО 324724, ідентифікаційний код 20734477) на користь Виробничого підприємства водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Крима (98612, АР Крим, м. Ялта, вул. Кривошти, 27,  р/р 1001 у ЯФАБ «Південний», МФО 384522, ідентифікаційний код 03348005) 2 824,07 грн. заборгованості, у тому числі 2 226,65 грн. основного боргу, 187,41 грн. пені, 3 % річних  у сумі 66,58 грн. та 343,43 грн. індексу інфляції, а також 58,55 грн. державного мита та 67,74 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині у позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.