ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"15" листопада 2007 р.
справа № 20-2/248

За позовом Державної екологічної інспекції в м. Севастополь

(99011, м. Севастополь, вул. Советська, 61)

до відповідачів Ремонтно-експлуатаційного підприємства № 16

(99055, м. Севастополь, пр. Ген. Острякова, 149)

про відшкодування збитків у сумі 771,70 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

від позивача –не з’явився;

від відповідача –Михайлова Н.В., доручення № 12 від 05.01.2007.

СУТЬ СПОРУ:

Державна екологічна інспекція в м. Севастополі звернулась у господарський суд з позовом до державного комунального ремонтно-експлуатаційного підприємства № 16  про відшкодування збитків у сумі 771,70 грн., обґрунтувавши свої вимоги статтями 20, 68, 70 Закону України  “Про охорону навколишнього природного середовища” та статтею 211 Земельного кодексу України.

24.09.2005 позивач подав заяву про доповнення до позовної заяви, в якій уточнив обґрунтування позовних вимог та  просить стягнути з відповідача 771,70 грн. збитків, заподіяних державі порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища та судові витрати.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує з посиланням на те, що акт перевірки винесено з порушенням діючого законодавства із застосуванням норм, які не діяли на момент перевірки (арк.с. 28-30).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Положення про Державну екологічну інспекцію в областях, містах Києві та Севастополі - Державна екологічна інспекція в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є спеціальним підрозділом Мінприроди, який підзвітний та підконтрольний в частині здійснення державного контролю Державній екологічній інспекції (далі - Держекоінспекція).

Інспекція в межах своїх повноважень забезпечує реалізацію державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), екологічної та в межах своєї компетенції радіаційної безпеки на відповідній території.

Основними завданнями Інспекції є, зокрема, здійснення державного контролю за додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, раціональне використання, відтворення та охорону природних ресурсів, екологічну та в межах своєї компетенції радіаційну безпеку, поводження з відходами (крім поводження з радіоактивними відходами), небезпечними хімічними речовинами, пестицидами та агрохімікатами на відповідній території.

Відповідно до наказу № 540 від 18.12.2006 Міністерства охорони навколишнього природного середовища України Державне управління екології та природних ресурсів в м. Севастополі було реорганізоване шляхом виділення із їх складу екологічної інспекції (арк.с. 41).

05.10.2005 Державним управлінням екології та природних ресурсів в м. Севастополі була проведена перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства на при будинкових територіях будинків № 113, 133, 174 по вул. Хрустальова, та у будинку № 216 по пр. Генерала Острякова.

За результатами перевірки складений акт, в якому встановлено, що на території, яка підвідомча  відповідачу, здійснювалось спалювання відходів на газонах звичайних, що є порушенням пункту 2 частини 1 статті 16 Закону України „Про благоустрій населених пунктів” (арк.с. 9-10).

11.10.2005 у припису № 117 позивачем викладені встановлені недоліки, які відповідач зобов’язаний виправити (арк.с. 10-11).

10.11.2005 в ході повторної перевірки встановлене часткове виконання припису № 117 (арк.с. 6-7).

Відповідно до такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження газонів і квітників (Додаток 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 N 559 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 N 1789) позивачем визначений розмір шкоди, заподіяної державі відповідачем внаслідок спалювання відходів на газонах, що призвело до їх пошкодження, у сумі 771,70 грн.

Статтею 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа,  якій завдано збитків  у результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати,  яких  особа  зазнала  у  зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки  відшкодовуються  у повному обсязі,  якщо договором або законом не передбачено відшкодування у  меншому  або  більшому розмірі.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає складові елементи –шкоду, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок.

За правилами   статті  33  Господарського процесуального  кодексу  України кожна  сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона  посилається як на підставу  своїх  вимог  і  заперечень.

Відповідно до статті 153 Господарського кодексу України суб'єкт     господарювання,     здійснюючи    господарську діяльність, зобов'язаний   здійснювати заходи щодо своєчасного відтворення і запобігання псуванню,   забрудненню,   засміченню  та   виснаженню   природних ресурсів,   не   допускати   зниження   їх   якості   у    процесі господарювання та      відшкодовувати  збитки, завдані ним власникам  або  первинним користувачам природних ресурсів.

Згідно частини 4 статті 68 Закону України “Про охорону навколишнього природного середовища” підприємства, установи, організації та громадяни  зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього  природного  середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Роз’ясненнями президії Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 № 02-5/744 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища” встановлено, що розглядаючи  справи про відшкодування шкоди,  заподіяної внаслідок   порушення  природноресурсового,  природоохоронного законодавства  про  забезпечення екологічної безпеки, господарські суди   повинні   обов'язково   враховувати  наявність  таких  умов відповідальності як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача. Вирішуючи спір про відшкодування  шкоди,  заподіяної навколишньому  природному  середовищу,  господарському суду  слід виходити  з  презумпції  вини  правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини  відповідача  у  заподіянні  шкоди  навколишньому природному середовищу,  навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Позивачем за результатами перевірок встановлено спалювання відходів на газонах звичайних. Але газоном, відповідно до вимог Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, які затверджені наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 N 105  –є певна ділянка однорідної території з штучним дерновим покривом, який створюється посівом і вирощуванням дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернуванням. Відповідно до Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України (затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 29.07.1994 N 70), які діяли на момент проведення перевірок, газоном є озеленена ділянка, яку необхідно утримувати починаючи з проектування, створення, здійснювати експлуатацію, ремонт та інше.

Працівниками відповідача здійснювалось спалювання сміття на прибудинкової території та контейнерних майданчиках, що вказано у актах та припису, докази наявності пошкодження відповідачем газонів у розумінні Правил утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів України відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги Державної екологічної інспекції у місті Севастополь про відшкодування шкоди, заподіяної відповідачем порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в розмірі 771,70 грн., необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 82, 84-85  Господарського процесуального кодексу України суд

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                                       Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог статті 84 Господарського

процесуального кодексу України  і підписано 20.11.2007