СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

16.10.2007

Справа №2-1/12069-2007А

Суддя господарського суду АР Крим
Ковтун Л.О. розглянувши матеріали адміністративної справи № 2-1/12069-2007А
16.10.2007р. у судовому засіданні, що почалося у 14:20 за участю секретаря
судового засідання Баранович Н.М.

За участю представників:

Від позивача - Ніколаєв В.В.,
довіреність від 05.10.2007 р., № 12

Від відповідача - не з'явився

ухвалив постанову у 14:35

За
позовом   Управління ПФУ в  Київському районі м. Сімферополя ( 95013, м.
Сімферополь, вул. Д. Ульянова,6)

До відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1)

Про стягнення 229,75 грн.

Сутність адміністративної справи:

Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Сімферополя
звернулося до Господарського суду АР Крим із позовною заявою та просить
стягнути з відповідача 229,75 грн.

Відповідач явку представника у
судове засідання не забезпечив. Про час та місце розгляду справи був сповіщений
належним чином.

Розгляд справи відкладався у
порядку ст. 150 КАС України.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши докази по справі, суд встановив:

В Управлінні ПФУ в Київському районі
м. Сімферополь як платник збору на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування зареєстрована фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за реєстраційним
номером НОМЕР_1 від 08.08.2000 р.

Відповідно до п. 6. ст. 17
Закону України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» страхувальник зобов'язаний нараховувати,  обчислювати та  сплачувати у встановлений термін та у повному
обсязі страхові внески.

Відповідно до п. 12 ст. 20 Закону
України № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
страхові   внески   підлягають
сплаті   незалежно   від фінансового стану  платника страхових внесків.

В супереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 17, ч. 6
ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування» №1058- IV  відповідач не проводив сплату
загальнообов'язкових платежів за період червень 2003 р., вересень 2003 р.

Наявність заборгованості
підтверджується корінцями повідомлень від 19.09.2003р. №66 на суму 30,72 грн.
та від 03.06.2003 р. №28 на суму 65,28 грн., які не були вручені, що
підтверджується актами № 64 та № 108. наявних у матеріалах справи.

Відповідно акту про расходження
даних Розрахунка зобов'язань по сплаті збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з даними органів ДПІ м. Сімферополя про суму чистого доходу від
19.09.2003р. №10 було встанволено, що сума чистого доходу за ІІ кв. 2003р.
складає 396,00 грн. По даним Розрахунка зобов'язань по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування за ІІ кв. 2003 р. фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 сума чистого дохода за ІІ кв. 2003 р. склала 300, 00
грн. Підлягає до сплати збору у розмірі 32% по даним Управління пенсійного
фонду в Київському районі м. Сімферополь 126,72 грн., по даним платника - 96,00
грн. Розходження по збору на суму 30,72 грн. Таким чином, донароховано
податкове зобовязання по сплаті збору у розмірі 30,72 грн.

Право позивача на звернення до суду
з позовом про стягнення заборгованості по страховим внескам надано п. п. 9 п. 3
ст. 106   Закону України «Про
загальнообов'язкове державне  пенсійне
страхування» №1058- IV.

Згідно до положень п. п. 3.1 п. 3
ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне  пенсійне страхування» №1058  вимоги про сплату недоїмки є виконавчим
документом  та у строк 10 робочих днів
від дня одержання якого страхувальник
зобов'язаний  сплатити суми недоїмки.

Узгоджена сума недоїмки на протязі
10 днів з моменту отримання вимоги про сплату
відповідачем не сплачена. Доказів з її сплати або оскарження зазначених
вимог суду під час розгляду справи не надано.

Таким чином, у відповідача
склалася узгоджена і безспірна заборгованість, яка підлягає стягненню в
судовому порядку у розмірі 229,75 грн.

Згідно п. п. 2, 3 ст. 106  Закону України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування» суми страхових внесків, вчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками в строки, зазначені в ст. 20 даного Закону,
вважаються простроченою заборгованістю по сплаті страхових внесків і стягуються
з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Всупереч вимогам п. 6 ч. 2 ст. 17,
ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач не проводив сплату загальнообов'язкових платежів, у
зв'язку з чим, було прийнято рішення № 300 від 03.06.2003 р. про застосування
фінансових санкцій за не надання розрахунку зобов'язань по сплаті збору на
обов'язкове державне пенсійне страхування (звіту за формою 4-ПФ, податкової
декларації) в строки, визначені законодавством, у розмірі 170,00 грн., рішення
не вручене відповідачу про що свідчить акт №65 від 09.06.2003 р.

У зв'язку з тим, що сума
податкового зобов'язання розраховувалась згідно з Законом України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами»,  який установлює  порядок
погашення  зобов'язань юридичних
або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з
податків  і зборів  (обов'язкових
платежів),  включаючи  збір
на обов'язкове державне
пенсійне  страхування  та
внески на загальнообов'язкове державне
соціальне  страхування,  нарахування
і  сплати  пені та штрафних  санкцій,
що  застосовуються   до
платників   податків контролюючими   органами,
у  тому  числі
за  порушення  у
сфері зовнішньоекономічної діяльності,
та визначає процедуру оскарження дій
органів  стягнення, а із
01.01.2004 р. вступив в силу Закон України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», який визначає
принципи,  засади  і
механізми  функціонування  системи загальнообов'язкового    державного    пенсійного     страхування, призначення,  перерахунку
і  виплати  пенсій,
надання соціальних послуг  з  коштів
Пенсійного  фонду,  що
формуються  за  рахунок страхових   внесків
роботодавців,  бюджетних  та
інших  джерел, передбачених
цим  Законом,  а
також  регулює  порядок
формування накопичувального
пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на
оплату договорів  страхування  довічних
пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей
та іншим особам, таким чином сума податкового зобов'язання розраховувалась
згідно законодавству, яке було чинним на той час.

За такими обставинами, суд вважає,
що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки
підтверджуються матеріалами  справи, та
відповідають чинному законодавству України та законодавству, яке було чинним на
час нарахування пенсійних внесків на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування.

Не надходження коштів тягне за собою
порушення гарантованого ст. 46 Конституції України права громадян на своєчасне
отримання пенсійних витрат.

Відповідно ст.ст. 71, 72 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна
сторона  повинна  довести
ті  обставини,  на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, відповідачем будь-яких
документальних доказів щодо своєчасності та повноти внесення страхових
платежів, суду на час розгляду справи не надано.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Приймаючі до уваги викладене,
керуючись ст. ст. 158, 159, 160, 161- 163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Стягнути заборгованість по страховим
внескам з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 Ідентифікаційний код
НОМЕР_2) на користь Управління пенсійного фонду України в Київському районі м.
Сімферополь (95013, м. Сімферополь, вул. Д. Ульянова, 6, р/р 5701 в
ВАТ «Державний ощадний банк України» м. Сімферополя, МФО 324805, ЗКПО 20725930)
у розмірі 229,75 грн.

Судом роз'яснює сторонам положення
ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно якої
Постанова суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їх правонаступників, а також для всіх органів,
підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших
фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Виконавчий документ видати після
вступу Постанови в закону силу за заявою сторони.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Дійсну Постанову направити на
адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Ковтун  Л.А.