ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2007 р.                                                          Справа №  8/67-07

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Щепанської Г.А.

суддів:                                                                        Веденяпіна О.А.

Гулової А.Г.

при секретарі                                                             Кулик О.А. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Анхімов О.В., довіреність №1 від 29.08.2006 року,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс-98", с. Веприн Радомишльського району Житомирської області

на  рішення  господарського  суду  Вінницької  області

від "23" лютого 2007 р.  у справі № 8/67-07 (суддя Мельник І.Ю.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс-98" с. Веприн Радомишльського району Житомирської області

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос",  с.Борщагівка Погребищенського  району Вінницької області

про стягнення 12098,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 23.02.2007 рокуу справі №8/67-07 відмовлено в задоволенні позову СТОВ "Агрокомплекс-98" до СТОВ "Колос" про стягнення 12098,16 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуваний судовий акт та прийняти новий - про задоволення заявлених позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що господарським судом не було проведено повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, не досліджено докази, надані позивачем на підтвердження заявлених ним вимог, що призвело до невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, посилається на те, що при  дослідженні відносин, які склались між сторонами по справі, суд дійшов помилкового висновку про безпідставність заявлених позовних вимог.

Суд не взяв до уваги, що найменування товару (сорти насіння), його кількість та ціна, зазначені у видатковій накладній, що була видана  СТОВ "Агрокомплекс-98" 08.04.2005 року за №АК - 0000018 відповідають умовам договору №42/05/41 від 01.04.2005 року та приймаючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції залишив поза увагою долучений до матеріалів позовної заяви лист відповідача, в якому останній визнає свій борг перед позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не надіслав, свого представника в засідання суду не направив.

Згідно з приписами ст. 101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, колегія суддів, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, вважає, що відсутність представника відповідача не перешкоджає перегляду справи за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши у повному обсязі законність та обґрунтованість прийнятого рішення, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

В січні 2007 року СТОВ "Агрокомплекс-98" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до СТОВ "Колос" про стягнення 12098,16 грн. боргу за поставлене відповідачу насіння цукрового буряка. Мотивуючи заявлену вимогу, позивач посилався на договір купівлі-продажу за №42/05/41, укладений між сторонами 01.04.2005 року, видаткову накладну №АК-0000018 від 08.04.2005 року, згідно з якою позивач передав відповідачу насіння цукрових буряків на загальну суму 31386,98грн. Зазначав,  що відповідач надав позивачу послуги з перевезення цукрового буряка, а також поставляв мелясу та жом на загальну суму 19288,82 грн. Вказана сума була зарахована позивачем як часткове погашення заборгованості за договором. Таким чином борг відповідача на момент заявлення  позову склав 12098,16 грн.

Розглянувши в судовому засіданні 23.02.2007 року вказаний позов, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність у позивача законних  підстав для стягнення з відповідача 12098,16 грн. посилаючись на те, що у видатковій накладній №АК-0000018 від 08.04.2005 року в якості підстави для здійснення господарської операції вказано договір №АК6-25/22 від 01.04.2004 року, доказів укладення якого позивач суду не надав.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена особа, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 ГК України).

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться               (ст.193 ГК України).

01.04.2005 року  СТОВ "Агрокомплекс-98" (Продавець) та СТОВ "Колос" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу насіння цукрових буряків за №42/05/41, за умовами якого Продавець зобов'язався передати , а Покупець прийняти у власність насіння на загальну суму 31386,98 грн. та розрахуватися за товар вчасно та в повному обсязі (а.с.7,8).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що Покупець сплачує вартість насіння в  безготівковій формі до 30.09.2005 року.

Згідно видаткової накладної №АК-0000018 від 08.04.2005 року, на підставі довіреності серії ЯИЧ №629330 від 07.04.2005 року, позивач передав відповідачу насіння цукрових буряків на загальну суму 31386,98 грн.

Відповідач за отриманий товар у визначений  договором строк не розрахувався. Як свідчать накладні №1414, №1415 від 30.11.2005 року та рахунок №42 від 30.11.2005 року відповідач поставив позивачу мелясу та жом, а також надавав послуги з перевезення цукрового буряку. Загальна сума за поставку та надані послуги склала 19288,82 грн. (а.с.11-13). Позивач врахував зазначену суму в рахунок погашення заборгованості за договором №42/05/41.

До матеріалів позовної заяви позивач долучив копію листа відповідача від 15.12.2006 року №121, у якому останній визнає заборгованість у сумі 12098,16 грн. та просить, зважаючи на важке фінансове становище товариства, відстрочити термін погашення боргу до 01.08.2007 року (а.с.16).

В силу приписів ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На правовідносини, які виникають на підставі договору купівлі -продажу, поширюються положенням глави 54 "Купівлі - продажу" Цивільного кодексу України.

Згідно з правилами ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі -продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на викладене, позивач вправі вимагати відповідача оплатити поставлений йому  товар.

Відповідно до приписів ст. ст.4-5,4-7, 43 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються судом за результатом обговорення усіх обставин справи та за умовами здійснення за своїм внутрішнім переконанням оцінки доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Прийняте у справі рішення вказаним вимогам не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що товар, поставка якого передбачалась умовами договору №42/05/41 від 01.04.2005 року за своєю сортністю та кількістю  відповідає товару, який відповідач отримав на підставі видаткової накладної №АК-0000018 від 08.04.2005 року.

Водночас слід зазначити, що до суду апеляційної інстанції, позивач надав довідку від 27.02.2007р. за №56/1-07, якою повідомив всіх зацікавлених осіб про те, що у видатковій накладній, виданій СТОВ "Агрокомплекс -98" від 08.04.2005р. за №АК-0000018 на насіння цукрових буряків на загальну суму 31386,98грн., що  передавалося СТОВ "Колос", у зв'язку зі збоєм у комп'ютерному програмному забезпеченні  була допущена помилка  при зазначенні  дати та номера договору, на підставі, якого здійснювалась господарська операція.

Крім того, відповідач визнає заборгованість перед позивачем та не оспорює її розміри.

Таким чином, господарська операція між сторонами здійснювалась на підставі договору купівлі - продажу  від 01.04.2005 року.

В порушення вимог процесуального права, суд першої інстанції приймаючи рішення не забезпечив всебічний та повний розгляд обставин справи, належним чином не встановив та не надав юридичну оцінку дійсним правам і обов'язкам сторін, що призвело до передчасних і необґрунтованих висновків. Неповне дослідження фактичних обставин справи унеможливило правильне застосування матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 23.02.2007 року у справі №8/67-07 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга -  задоволенню.

Керуючись ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс-98", с. Веприн Радомишльського району Житомирської області задовольнити.

2. Рішення  господарського суду Вінницької області від 23 лютого 2007 року у справі №8/67-07 скасувати .

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Колос" ( с. Борщагівка Погребищенського району Вінницької області, код 03731247) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрокомплекс-98" (с. Веприн Радомишльського району Житомирської  області, код 25309112) - 12098,16 грн. боргу, судові витрати у вигляді державного мита у розмірі 120,99грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу - 118,00грн.

3. Видачу наказу доручити господарському суду Вінницької області.

4. Справу №8/67-07 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий - суддя:                                                              Щепанська Г.А.

судді::

Веденяпін О.А.

Гулова А.Г.

Віддрук. 4 прим.

1 - до справи;

2,3 - сторонам;

4 - в наряд.