ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"24" жовтня 2007 р.                                                            Справа №14/5/4529-А

за позовом Шепетівського державного торгівельно-виробничого підприємства робітничого постачання "Залізничник" Ліквідаційна  комісія м. Київ

до Ізяславської міської ради м.  Ізяслав

до  Комунального підприємства "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" м.Ізяслав

третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -Регіональне відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області

про спонукання до видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов’язання зареєструвати право власності

Суддя    Гладюк Ю.В.

Секретар судового засідання Сковера С.О.

Представники:

Від позивача – Локшин А.В. –за довіреністю від 12.01.07р.

Від відповідачів –не з’явилися

Від третьої особи –Стецюк Т.Л. –за довіреністю

Кошелюк З.М. –за довіреністю

Суть спору.

Позивач просить зобов’язати Ізяславську міську раду видати свідоцтво про право власності на магазин №43 за адресою м. Ізяслав, Ізяславського району, вул. Вокзальна, 90-а а також зобов’язати Комунальне підприємство "Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації" м.  Ізяслав зареєструвати право власності на зазначений магазин за державою в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, балансоутримувач Шепетівське державне торгівельно-виробниче підприємство робітничого постачання "Залізничник" м. Шепетівка.

Обгрунтовуючи позовні вимоги він посилається на те, що згідно п. 13 наказу Фонду Державного майна України № 459 від 10.03.2005р. виключено з переліку об'єктів державної власності групи А, що підлягають приватизації   шляхом   продажу   на   аукціоні,   будівлю магазину, № 43, що знаходиться на балансі Шепетівського ДТВП РП „Залізничник", за адресою: Хмельницька область, Ізяславький район, ст. Ізяслав

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 419 від 03.08.2005р. прийнято рішення про ліквідацію Шепетівського ДТВП РП „Залізничник" (додаток 2), наказом Укрзалізниці № 580-ЦЗ від 07.11.2005р. призначено склад та чисельність ліквідаційної комісії.

Згідно п. 3 ст. 105 Цивільного кодексу України з моменту призначення комісії до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Пунктом 2 ст. 111 ЦК України встановлено, що в разі недостатності у юридичної особи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія здійснює продаж майна юридичної особи.

Шепетівське ДТВП РП „Залізничник" має заборгованість по зарплаті перед працівниками, до бюджету по податках, зборах інших обов'язкових платежах в сумі 255,4 тис. грн.

З метою погашення заборгованості та завершення ліквідації Шепетівського ДТВП РП „Залізничник”, згідно протоколу № 4 від 2006р. ліквідаційна комісія прийняла рішення про продаж нерухомого майна підприємства.

Для проведення продажу нерухомого майна Шепетівського ДТВП РП "Залізничник" необхідно провести державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно, яку згідно наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 " Про затвердження тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно", здійснює бюро технічної інвентаризації на підставі відповідних рішень виконавчих органів місцевого самоврядування. Органи місцевого самоврядування приймають відповідне рішення та видають свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна, на підставі даного правовстановлюючого документу проводиться подальша реєстрація та оформлення права власності бюром технічної інвентаризації.

Листом від 28 лютого 2006 року № СРП-35 ліквідаційна комісія звернулася до міського голови м. Ізяслав з проханням видати свідоцтво про право власності на будівлю магазину № 43, що розташований за адресою м. Ізяслав, та доручити БТІ виготовити технічну документацію та внести в Реєстр прав власності на нерухоме майно Шепетівського ДТВП РП „Залізничник".

Комунальне підприємство „Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації"" 29 вересня 2006р. винесло рішення про відмову в реєстрації прав власності на магазин № 43 що знаходиться в м. Ізяслав за державою в особі Верховної Ради України, балансоутримувачем якого є Шепетівське ДТВП РП „Залізничник".

Статут Шепетівського державного торгівельно-виробничого підприємства робітничого постачання "Залізничник", затверджений наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 28 січня 1997р. № 21-Ц та зареєстрованим рішенням виконкому Шепетівського міської ради народних депутатів від 24 лютого 1997 року.

Відповідно до п. 4.2 статуту Шепетівського державного торгівельно-виробничого підприємства робітничого постачання "Залізничник", майно Шепетівського державного торгівельно-виробничого підприємства робітничого постачання "Залізничник" є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання.

Згідно з Додатком № 1 до статуту Шепетівського державного торгівельно-виробничого підприємства робітничого постачання "Залізничник", до складу майна, яке передано в повне господарське відання Шепетівського державного торговельно-виробничого підприємства робітничого постачання "Залізничник", входить магазин № 43, що розташований в місті Ізяслав, вул. Привокзальна.

На сьогоднішній час встановлено невідповідність даних вказаним в Статуті фактичним даним. Вказаний об'єкт, а саме магазин № 43 знаходиться за адресою м. Ізяслав, вул. Вокзальна, 90-а, хоча дана вулиця неодноразово змінювала свою назву, останній раз в 1992 році згідно Рішення ХІ-сесії Ізяслівської міської Ради народних депутатів XXI - скликання вона змінила назву з Примакова на Вокзальну, хоча за даними, поверхового плану зробленого у 1971 році дана вулиця мала назву Вокзальна.

Будівля магазину № 43 за даними поверхового плану Шепетівського МЕТІ від 19.11.1971 року перебувало на балансі Шепетівського ОРС (Отдела рабочего снабжения) НОД-2 Козатинского ЮЗЖД (Юго-Западной железной дороги).

Наказом начальника Південно-Західної залізниці від 22 грудня 1990р. № 69-Н, була ліквідована служба робітничого постачання залізниці, та створена Дорожнє об'єднання робітничого постачання (ДорОРС), до складу якого було включено Шепетівське відділення робітничого постачання НОД-2.

Наказом № 7 від 26 січня 1997р. Шепетівський відділ робітничого постачання Козятинського відділу Південно-Західної залізниці перейменували в Шепетівське комерційне-виробниче підприємство робітничого постачання Південно-Західної залізниці „Залізничник", яке в зв'язку з утворенням згідно Постанови КМУ від 26.02.1996р. № 262, Державної адміністрації залізничного транспорту (Укрзалізниці), було перейменовано в Шепетівське державне торгівельно-виробниче підприємство робітничого постачання „Залізничник", та затверджений новий Статут наказом Міністерства транспорту України № 21-ІД від 28 січня 1997р. Таким чином на даний час будівля магазину № 43 перебуває на балансі Шепетівського ДТВП РП „Залізничник".

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Перший відповідач –Ізяславська міська рада свого представника в судове засідання не направила надіслала відзив на в якому позов не визнає. Вказує на те, що позивачем не подано належних правоустановчих документів визначених законодавством, а тому відсутні підстави для реєстрації за позивачем права власності на приміщення магазину.

Другий відповідач відзив на позов не подав, свого представника в судове засідання не направив, надіслав клопотання в якому просить розглядати справу без участі його представника.

Представники третьої особи з позицією стосовно заявленого позову не визначились.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позову виходячи з наступного.

28 лютого 2006 року позивач звернувся до міського голови м. Ізяслав з заявою в якій просив: „визнати право власності Шепетівського ДТП РП „Залізничник” на будівлю магазину № 43, за адресою: м. Із’яслав –(ст. Ізяслав), та видати свідоцтво про право власності, доручити бюро технічної інвентаризації виготовити проханням видати свідоцтво про право власності на будівлю магазину № 43, що розташований за адресою м. Ізяслав, та доручити БТІ виготовити технічну документацію та внести в Реєстр прав власності на нерухоме майно Шепетівського ДТВП РП „Залізничник".

До заяви позивач долучив :

-          копію статуту Шепетівського ДТВ ПРП „Залізничник”;

-          копію свідоцтва про Державну реєстрацію юридичної особи;

-          копію наказу ДМ України про виключення об’єкта з приватизації;

-          копія наказу про ліквідацію Шепетівського ДТП РП „Залізничник”;

-          копія наказу Укрзалізниці № 580-ЦЗ ві д 07.11.2005р. „Про створення ліквідаційної комісії”

-          копія наказу Укрзалізниці № 760-ЦЗ від 28.12.2005р. „Про внесення змін до наказу від 07.11.2005р. № 580-ЦЗ”

На вказане звернення 28.09.2006р. заявник отримав відповідь –рішення реєстратора про відмову в реєстрації права власності на підставі п.3.3 та п.п. 4 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 з огляду на те, що подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства.

Згідно ст. 9 Кодексу  адміністративного  судочинства  України суд при вирішенні справи керується  принципом  законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією ( 254к/96-ВР ) та законами України.

В силу ст. 71 Кодексу  адміністративного  судочинства  України кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи  бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином ставлячи вимогу про зобов’язання першого відповідача видати свідоцтво про право власності позивач повинен довести обов’язок відповідача, видати таке свідоцтво на підставі наданих документів.

В надісланому Ізяславською міською радою відзиві на позов перший відповідач наводить норми законодавства, якими врегульовано порядок та підстави реєстрації права власності, відповідно доводить правомірність відмови позивачу в реєстрації права власності на підставі поданих ним документів.

Не заперечуючи правомірності відмови та не ставлячи питання про протиправність поведінки відповідачів позивач просить суд зобов’язати їх вчинити певні дії. При цьому позивач не доводить, що відповідачі діяли не в межах своїх повноважень та не у спосіб визначений законодавством та не наводить норм законодавства в силу яких відповідачі зобов’язані були на підставі поданих документів видати свідоцтво про право власності та провести відповідну реєстрацію.

Отже в процесі розгляду справи судом не здобуто правових підстав для задоволення позову.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 162, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до  апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.В. Гладюк

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.