ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2007 р.                                                           Справа № 7/345-АП-07

м. Херсон, зал судового засідання № 324, 9 год. 45 хв.

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Задорожної Н.О. при секретарі Чуприні О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат",м.Херсон

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про  визнання податкової застави незаконною  та зобов'язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від  позивача: Прокопенко Я.Ю. - начальник юрвідділу, дов. № 21-03/695 від 26.07.07р.(у справі);

від відповідача: Шевченко О.А. - нач. відділу, пост. дов. № 1269/9/10-026 від 09.02.2007р.; Голуб О.С. - заст. начальника відділу погашення прострочених податкових зобов'язань, дов. № 7987/9/10-105 від 01.08.07р.;

Позивач (ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", м. Херсон, ) звернувся з позовом, у якому просить суд визнати незаконною та протиправною, застосовану відповідачем (ДПІ у м. Херсоні, м. Херсон, ) податкову заставу на все майно підприємства, а також просить суд зобов'язати відповідача вчинити дії по оформленню нової податкової застави відносно ВАТ "ХБК" в розмірі, який відповідає сумі податкового боргу на дату оформлення, з врахуванням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 14.05.92р. № 2343-ХІІ із змінами і доповненнями (далі Закон № 2343).

Обґрунтовуючи підстави позову зазначає, що 01.10.2001р., в зв'язку з наявністю податкового боргу відносно ВАТ "ХБК" застосовано публічне обтяження - податкова застава, що відповідало приписам п.п.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ із змінами і доповненнями (далі Закон № 2181), в редакції станом на дату виникнення податкової застави.

Рішенням Конституційного суду України від 24.03.2005р. № 2-рп/2005 у справі №1-9/2005 за конституційним поданням 48 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 1.17 ст.1, ст.8 Закону № 2181 (справа про податкову заставу) даний пункт Закону було визнано неконституційним.

Конституційним Судом України зазначено, що розмір податкової застави виходячи із загальних принципів права повинен відповідати сумі податкового зобов'язання, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності.

Поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків, яка перевищує суму податкового зобов'язання чи податкового боргу, може призвести до позбавлення такого платника не тільки прибутків, а й інших активів, ставлячи під загрозу його подальшу підприємницьку діяльність аж до її припинення.

З огляду на викладене, положення п.п.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону, які передбачають можливість поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків незалежно від суми податкового боргу, порушує справедливе вирішення питань застосування права податкової застави (статті 8, 42 Конституції України), тобто є неконституційним.

Згідно з п.4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду від 24.03.2005р. № 2-рп/2005 у справі № 1-9/2005 положення абзацу другого п.п.8.2.1, 8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону № 2181, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом цього рішення.

Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом, право податкової застави не може існувати в тому ж обсязі (поширюватись на всі активи платника податків), оскільки закони вважаються конституційними, підлягають виконанню лише до тих пір, поки компетентним органом не буде встановлено інше.

На дату звернення з позовом податкова застава активів ВАТ "ХБК" не приведена у відповідність до чинного законодавства України, тому податкова застава, яка поширена на все майно підприємства є протиправною та незаконною.

Загальний розмір податкового боргу (зобов'язання) ВАТ "ХБК" перед бюджетами станом на 01.07.2007р. становить 7 112 900 грн., що підтверджується актами звірок від 02.07.2007р., отже, вартість майна, яке може перебувати у податковій заставі, не може перевищувати 7 112 900 грн.

Натомість вартість переданих у податкову заставу активів складає 601320 тис. грн.

Відповідач всупереч вимогам чинного законодавства України, не звільняє з податкової застави всі активи ВАТ "ХБК" та не приводить у відповідність до вимог рішення Конституційного суду, що суттєво порушує права товариства та може призвести до позбавлення підприємства не лише прибутку, а й інших активів, ставлячи під загрозу його подальшу підприємницьку діяльність аж до її припинення.

Позивач також звертає увагу суду на існування податкового роз'яснення положень статті 8 Закону № 2181 щодо застосування податкової застави у кратному відношенні (у два чи більше разів, до суми податкового боргу, затвердженого наказом ДПА України від 06.07.2006р. № 385, яке не можна застосовувати при визначенні розміру вартості майна, що передається в податкову заставу з огляду на приписи абз. г) п.п.4.4.2 п.4.4 ст.4 Закону № 2181, у якому зазначено, що податкове роз'яснення є оприлюдненням офіційного розуміння окремих положень податкового законодавства контролюючими органами у межах їх компетенції і не мають сили нормативно-правового акта.

Обґрунтовуючи підстави адміністративного позову, позивач зазначає, що перебуває в процедурі банкрутства, тому порядок погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу поширюється на підприємство з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.04.2004р. було порушено провадження у справі № 12/68-Б про банкрутство ВАТ "ХБК", яка на сьогоднішній день не припинена, товариство знаходиться у процедурі розпорядження майном.

Відповідно до абзацу 3 преамбули Закону № 2181, цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові  процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та погашення зобов'язань зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Застосування (поширення) податкової застави є одною із процедур погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу, яка передбачена Законом №2181.

Звертає увагу на те, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 11.04.2005р. у справі № 12/68-Б за заявою розпорядника майна Соляника О.О., активи ВАТ було звільнено з податкової застави саме на підставі Закону № 2181, правомірність чого було підтверджено постановою Вищого господарського суду України від 29.09.2005р. № 12/68-Б, із зазначенням в її мотивувальній частині про те, що, у зв'язку з тим, що активи боржника у процедурі банкрутства (в даному випадку на стадії розпорядження майном) повинні бути вільними від будь-яких обмежень, господарський суд має винести окреме судове рішення про звільнення активів боржника з податкової застави відповідно до чинного законодавства.

Натомість розгляд заяви Соляника О.О. та винесення ухвали відбулось без повідомлення та залучення представників органу державної податкової служби.

Ухвалу в подальшому було скасовано, справу направлено на новий розгляд, за незалежних від волі ВАТ "ХБК" обставин, нового розгляду питання звільнення активів підприємства з податкової застави так і не відбулось.

21.11.2005р. ухвалою господарського суду у справі № 12/68-Б було затверджено мирову угоду з припиненням провадження у справі, яку в наступний час скасовано з направленням справи на новий розгляд.

Оскарження ухвали в різних судових інстанціях триває на сьогоднішній день, жодного судового засідання не відбулось, що унеможливлює розгляд та вирішення питання щодо звільнення активів ВАТ "ХБК" з податкової застави в межах справи про банкрутство і суттєво порушує права та законні інтереси позивача.

Відповідач позов не визнає, у наданих запереченнях посилається на те, що справу про банкрутство № 12/68-Б-05 по  відношенню до ВАТ "ХБК" порушено 21.04.2004р., отже, на момент порушення цієї справи діяла правова норма п.п.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону №2181, з урахуванням якої право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу. Запис про публічне обтяження - податкову заставу, до Єдиного державного реєстру застав рухомого майна внесено 19.01.2000р. за №31-1020, від 23.01.2002р. за № 31-3643, від 18.01.2007р. за № 31-3643.

Згідно преамбули Закону № 2181 цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до податкового роз'яснення положень статті 8 Закону № 2181, згідно рішення Конституційного суду України від 24.03.2005р. № 2-рп/2005 у справі № 1-9/2005 право податкової застави поширюється на активи платника податків залежно від суми його податкового боргу.

Підпунктом 8.9.1 п.8.9 ст.8 цього Закону передбачено, що за запитом платника податків, який має податковий борг, податковий орган може видати письмове повідомлення про звільнення окремих видів активів такого платника податків з-під податкової застави, якщо такий податковий орган визначає, що звичайна вартість інших активів, які залишаються у податковій заставі, є більшою від суми податкового боргу, забезпеченого такою податковою заставою, у два чи більше разів, з урахуванням сум будь-яких інших прав дійсних вимог до активів такого платника податків, які мають пріоритет над таким правом податкової застави.

Для узгодження переліку майна ВАТ "ХБК", яке буде передано в податкову заставу та внесено до Реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна, ДПІ у м. Херсоні листом від 30.10.2006р. за № 14426/24-127 просила надати перелік майна, яке надано під заставу установам банків та яке надано під заставу щодо відшкодувань витрат Державного бюджету за іноземні кредити, відповідь на який не одержано.

Цим же податковим роз'ясненням встановлено, що вартість активів, на які розповсюджується право податкової застави, визначається виходячи з їх балансової вартості за даними бухгалтерського обліку платника податків.

В переліку майна, яке ВАТ "ХБК" пропонувало листом від 07.07.2007р. № 21-03/735 внести до податкової застави, не вказано його балансову вартість за даними бухгалтерського обліку на останню звітну дату та не надано підтверджуючих документів щодо їх балансової вартості.

Інформація про надання необхідних відомостей щодо зазначеного майна, яку відповідач просив надати згідно листа від 12.06.2007р. № 8872/10/24-127 до цього часу не одержана.

Оскільки абзацем "з" п.п.8.7.1 ст.8 Закону № 2181 визначено, що активи платника податків звільняються з податкової застави з дня прийняття окремого рішення судом у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства, то звільнення з податкової застави активів ВАТ "ХБК" в процедурі банкрутства є виключно компетенцією судових органів.

Підставою для звільнення активів підприємства з податкової застави та її виключення з державних реєстрів застав рухомого або нерухомого майна є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених абз. "а" - "ж" п.п.8.7.1 ст.8 Закону № 2181.

Звертає увагу суду на те, що постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2005р. у справі № 12/68-Б скасовано ухвалу господарського суду Херсонської області по цій справі від 11.04.05р., пунктом 1 якої передбачено звільнення активів ВАТ "ХБК" з податкової застави.

Отже, ДПІ у м. Херсоні не має законних підстав для звільнення активів ВАТ "ХБК" з податкової застави.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" є юридичною особою, зареєстрований в Державній податковій інспекції в якості платника податків перед бюджетами та державними цільовими фондами, які має сплачувати у строки, порядку і розмірах, визначених відповідними законодавчими актами.

Порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів) установлений спеціальним законом з питань оподаткування № 2181.

Згідно абз. 3 його преамбули із змінами, внесеними Законами України від 20.02.2003р. № 550-ІУ, від 17.11.2005р. № 3108-ІУ, - цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та погашення зобов'язань зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

З наданих у справу доказів встановлено, що в зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу Державною податковою інспекцією у м.Херсоні до ВАТ "ХБК" було застосовано публічне обтяження - податкову заставу, про що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зроблено відповідні записи:

- № 31 - 3643 від 23.01.2002р.;

- № 31 - 3643 від 18.01.2007р.

Податкову заставу застосовано на підставі п.п.8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону № 2181 (в редакції за станом на дату виникнення обтяження - 01.10.2001р.), яким було встановлено, що з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

Як вбачається з витягів з Державного реєстру обтяжень "Об'єкт обтяження" у податкову заставу передано все майно підприємства.

Право податкової застави на всі майнові активи позивача згідно вищенаведених записів діє на час розгляду справи.

За викладених у описовій частині рішення підстав, позивач вважає податкову заставу незаконною (нечинною) та протиправною, що є предметом заявлених вимог, а також просить суд зобов'язати відповідача вчинити дії по оформленню нової податкової застави в розмірі, який відповідає сумі податкового боргу на дату оформлення з врахуванням приписів Закону № 2343.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнав позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з врахуванням наступного.

Частинами першими статтей 41 та 42 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, кожен має право на підприємницьку діяльність.

Таким чином, реалізація права власності шляхом використання її об'єктів у підприємницькій діяльності як капіталу, утворює необхідну систему функціонування ринкових підприємницьких відносин.

Обмеження права власності повинні базуватись на принципах встановлення виключно в інтересах загального блага, суспільного інтересу; на підставі й у межах закону; рівності всіх власників перед подібними обмеженнями; можливості судового заперечення вилучення державного майна з власності; справедливої компенсації державою власнику майнових втрат.

Підпункт 8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону № 2181 встановлює перелік обставин, за наявності яких виникає право податкової застави.

У зв'язку з наявністю у позивача податкового боргу станом на 01.10.2001р., відносно нього органом ДПС було застосовано публічне обтяження - податкову заставу, право якої згідно п.п.8.2.2 п.8.2 ст.8 (в редакції станом на дату виникнення податкової застави) поширювалось на будь-які види активів платника податків, які перебували в його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань або податкового боргу.

При цьому право податкової застави на будь-які активи платника податків поширювалось незалежно від співвідношення податкового боргу та вартості активів.

Платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, здійснював розпорядження ними з врахуванням обмежень, встановлених п.п.8.6.1, 8.6.3 п.8.6 ст.8 Закону № 2181.

Рішенням Конституційного суду України від 24.03.2005р. № 2-рп/2005 у справі №1-9/2005 положення п.п.8.2.2 п.8.2 ст.8 вищеназваного закону визнано неконституційними, оскільки із змісту цього положення випливає, а практика його застосування підтверджує, що право податкової застави поширюється практично на всі види активів платника податків. При цьому не враховується адекватність суми податкового зобов'язання чи податкового боргу з розміром заставлених активів платника податків, що не сприяє справедливому вирішенню питань застосування права податкової застави між суб'єктами податкових правовідносин.

Розмір податкової застави виходячи із загальних принципів права повинен відповідати сумі податкового зобов'язання, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності.

Поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків, яка перевищує суму податкового зобов'язання чи податкового боргу, може призвести до позбавлення такого платника не тільки прибутків, а й інших активів, ставлячи під загрозу його подальшу підприємницьку діяльність аж до її припинення.

Згідно п.4 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 24.03.2005р. № 2-рп/2005 у справі № 1-9/2005 положення абз. другого п.п.8.2.1, 8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Частиною 2 ст.152 Конституції України встановлено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Виходячи з викладеного, положення абзацу другого п.п.8.2.1, 8.2.2 п.8.2 ст.8 закону № 2181 втратили чинність з 24.03.2005р.

Після прийняття рішення Конституційним Судом України, право податкової застави не може існувати в тому ж обсязі та поширюватись на всі активи платників податків.

З фактичних матеріалів справи, двосторонніх актів звіряння розрахунків платника податків з бюджетом (а.с.36-50) встановлено, що станом на 02.07.2007р. податкові борги підприємства перед бюджетами усіх рівнів складають 7 112 900 грн., що відповідачем фактично не заперечується, тоді як вартість всіх видів активів платника податків, які перебувають в його власності становить 601320 тис. грн., що значно перевищують існуючий податковий борг.

Застосована органом ДПС податкова застава з поширенням дії на все майно підприємства (тобто на всі види активів), вартість яких значно перевищує суму податкового боргу, протирічить гарантованим статтею 8 Конституції України принципам верховенства права, яка встановлює, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції є нормами прямої дії.

У рішенні Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) правових актів вони визнаються нечинними на майбутнє.

У разі, якщо ці акти або їх окремі положення визначаються такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність (ч.2 ст.152 Конституції України, ст.73 Закону України "Про Конституційний Суд України"). Ці акти фактично скасовуються і не мають юридичної сили з моменту ухвалення рішення про їх неконституційність. І саме з цього часу закони, інші правові акти або їх окремі положення, які визнані неконституційними, не підлягають виконанню (застосуванню) як такі, що втратили силу на підставі рішення Конституційного Суду України.

З огляду на викладене, застосування до підприємства права податкової застави з урахуванням положень п.п. 8.2.2 п.8.2 ст.8 Закону № 2181 в частині поширення на будь-які види активів платника податків без врахування суми його податкового боргу є протиправним та незаконним (нечинним).

З фактичних матеріалів справи встановлено, що у відношенні ВАТ "ХБК" ухвалою господарського суду Херсонської області від 21.04.2004р. порушено провадження у справі № 12/68-Б про банкрутство, яка на сьогоднішній день не вирішена.

Відповідно до абз. 3 преамбули Закону №2181 цей Закон не регулює питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" №2343.

Абзацем "з" п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону № 2181 визначено, що активи платника податків звільняються з податкової застави з дня прийняття окремого рішення судом у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства.

Зважаючи на вищеперелічені правові норми та те, що ухвалу господарського суду від 21.11.2005р. у справі № 12/68-Б, якою було затверджено мирову угоду та припинено провадження у справі, скасовано з направленням справи до місцевого господарського суду на новий розгляд, суд також зобов'язує ДПІ вчинити дії по оформленню нової податкової застави відносно ВАТ "ХБК" в розмірі, який відповідає сумі податкового боргу на дату оформлення, з врахуванням положень Закону № 2343.

Доводи відповідача до уваги не приймаються, виходячи з вищенаведених правових норм, фактичних матеріалів справи та наступного.

Щодо існування податкового роз'яснення, на яке посилається відповідач у наданих запереченнях на адміністративний позов, то, суд зазначає, що відповідно до абз. г) п.п.4.4.2 Закону № 2181 податкове роз'яснення є оприлюдненням офіційного розуміння окремих положень податкового законодавства контролюючими органами у межах їх компетенції, яке використовується при обґрунтуванні їх рішень під час проведення апеляційних процедур. Податкове роз'яснення не має сили нормативно-правового акта.

Наказ ДПА України від 16.06.2005р. № 216, яким затверджено податкове роз'яснення положень ст.8 Закону № 2181 про застосування податкової застави у кратному відношенні до суми податкового боргу, не має пріоритету перед рішенням Конституційного Суду України та нормами прямої дії Конституції України.

Не беруться до уваги також і доводи відповідача стосовно скасування Вищим господарським судом України (постанова від 28.09.05р.  по справі № 12/68-Б) ухвали господарського суду від 11.04.05р. про звільнення активів підприємства з податкової застави.

З наданої постанови Вищого господарського суду України вбачається, що підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду було порушення норм процесуального, а не матеріального права.

Так, у мотивувальній частині постанови було зазначено, що Закон № 2181 передбачає обов'язкове ухвалення судом в межах провадження у справі про банкрутство акта про звільнення з податкової застави та зупинення адміністративного арешту майнових активів платників податків (абз. "з" п.п.8.7.1 п.8.7 ст.8 та абз. "с" п.9.5 ст.9 Закону № 2181).

У зв'язку з тим, що активи боржника у процедурі банкрутства (в даному випадку на стадії розпорядження майном) повинні бути вільними від будь-яких обмежень, господарський суд має винести окреме судове рішення про звільнення активів боржника з податкової застави відповідно до чинного законодавства.

Разом з тим, відповідно до п.8.3 ст.8 Закону № 2181 на податковому органі лежить обов'зок реєстрації податкової застави у відповідному державному реєстрі застав, а згідно з п.п.8.6.5 п.8.6 ст.8 цього Закону для своєчасного узгодження операцій з активами платника податків керівник податкового органу призначає з числа службових осіб такого податкового керуючого. Таким чином, винесення ухвали про звільнення активів боржника з податкової застави безпосередньо стосується прав та обов'язків відповідного органу ДПС, в зв'язку з чим прийняття судових рішень у справі про банкрутство, пов'язаних з вирішенням питань щодо прав, законних інтересів та обов'язків учасників справи, має відбуватися за участю осіб, права та обов'язки яких зачіпаються. Оскаржувана  ухвала була винесена без виклику учасників справи, тобто за відсутності представників сторін, що є у  будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

В наступний час справу про банкрутство № 12/68-Б не вирішено, процедура  банкрутства знаходиться на стадії розпорядження майном (розпорядник майна Гонтар Н.Б.).

Позивачу присуджується з Державного бюджету 6 грн. 80 коп. судового збору.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено про дату, час і місце складення її повного тексту.

Керуючись ст.ст. 94, 98, 158, 160-163, 167, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1. Позов задовольнити.

Визнати податкову заставу на все майно, яке належить на праві власності Відкритому акціонерному товариству "Херсонський бавовняний комбінат" (пл. 50-річчя утворення СРСР, м. Херсон, р/р 037 в ХФ ТОВ "Укрпромбанк" МФО 352800, ), застосовану Державною податковою інспекцією в м. Херсоні (м. Херсон, вул. І.Куліка, 143-А, р/р 0001, ВДК м.Херсона, , банк УДК, МФО 852010, код платежу ) 01.10.2001 року (зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 23.01.2002р. за № 31-3643) протиправною та незаконною.

Зобов'язати Державну податкову інспекцію в м. Херсоні (м. Херсон, вул.І.Куліка, 143-А, р/р 0001, ВДК м.Херсона, , банк УДК, МФО 852010, код платежу ) вчинити дії по оформленню нової податкової застави відносно Відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат" (пл. 50-річчя утворення СРСР, м.Херсон, р/р 037 в ХФ ТОВ "Укрпромбанк" МФО 352800, ) в розмірі, який відповідає сумі податкового боргу на дату оформлення, з врахуванням Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. № 2343-ХІІ із змінами та доповненнями, внесеними Законами України.

2. Присудити Відкритому акціонерному товариству "Херсонський бавовняний комбінат" (пл. 50-річчя утворення СРСР, м.Херсон, р/р 037 в ХФ ТОВ "Укрпромбанк" МФО 352800, )  з Державного бюджету 6 грн. 80коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Н.О. Задорожна

Повний текст постанови

виготовлено 30 серпня 2007р.