ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"27" вересня 2007 р.                                     Справа № 13/281-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ребристої С. В. при секретаріСторчак Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "Гарант-Д"

до відповідач:1- Державної податкової інспекції у м. Херсоні

відповідача-2: Головного управління Державного казначейства у Херсонській області,

м. Херсон

про  стягнення  на користь позивача заборгованості з повернення податку на додану вартість в сумі 1386502 грн.66 коп.

за участю: .

представників сторін:

від  позивача - Трегубова Т.О. - представник- , довіреність від 07.07.2007р.,паспорт виданий Комсомольським РВ ХМУ УМВС МО 540608

від  відповідача-1: Горбунова К.О., старший державний податковий інспектор сектору супроводження справ у судах юр. відділу , довіреність № 4/9/10-026 від 9 січня 2007р.,

від відповідача-2:Решетка В.В., провідний спеціаліст юр. відділу, довіреність № 14-08/2058 від 26.09.2007р.

Відповідно до розпорядження Голови господарського суду  №222 від 31.08.2007р.  справу №13/281-АП-07 у зв’язку з виробничою необхідністю передано  судді Ребристій С.В.

05.09.2007р. суддею Ребристою С.В. дану справу прийнято до свого провадження  та за клопотаннями позивача поновлено провадження по ній.

Суть спору: позивач –ПП “Гарант-Д” звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з Державного бюджету  заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1386502 грн. 66 коп. та понесених судових витрат у розмірі 1700 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує  посиланнями на ті обставини, що ним обґрунтовано сформовано податковий кредит у зв’язку  із здійсненням підприємницької діяльності  відповідно до податкових декларацій з податку на додану вартість за період вересень-грудень 2005р. та січень-лютий 2006р., згідно яких від’ємне значення ПДВ становить 1386502 грн. 66 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 17.04.2007р. у справі №11/359-АП-06, яка набула законної сили з моменту проголошення, не скасована  на час вирішення даного спору в суді і  якою  визнано нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні від 16.08.06р. №006932301/0  про зменшення ПП “Гарант-Д” суми бюджетного відшкодування у розмірі 1386502 грн. 66 коп.

До початку судового засідання представником позивача подано письмове клопотання про повернення йому  як помилково скерованого до суду письмового пояснення за вхідним канцелярії суду №16275 від 25.09.2007р. Дане клопотання було задоволено судом.

Представники відповідачів проти позову заперечують посилаючись на ті обставини, що ДПІ у м. Херсоні подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України  на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 17.04.2007р. у справі №11/359-АП-06, на яку посилається позивач, але документальних доказів, які б свідчили про прийняття даної скарги судом касаційного інстанції представниками відповідачів суду не надано.

Представник відповідача 1  надав суду усне пояснення  щодо відсутності у нього таких доказів.

У відзиві на позовну заяву від 10.06.2007р. №14-11/2420/1290 відповідач 2  просить суд прийняти рішення про відшкодування податку на додану вартість згідно до вимог чинного законодавства  та з урахуванням наданих ним пояснень.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи суд,

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.  Кодекс адміністративного судочинства України  визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових  і службових осіб, інших суб”єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб”єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями ст. 3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції-переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб”єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.      Предметом позову є стягнення бюджетної заборгованості  з податку на додану вартість.

Таким чином, даний спір має публічно-правовий характер і на нього поширюється дія КАС України. Враховуючи суб”єктний склад оспорюваних правовідносин та положення п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, відповідно до якого, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі  господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами КАС України.      Матеріали справи свідчать, що позивач –приватне підприємство “Гарант-Д” є юридичною особою і платником податку на додану вартість та зареєстроване 10.11.2003р. виконавчим комітетом Херсонської міської ради.

За результатами господарської діяльності, яка підлягає оподаткуванню на загальних підставах, в тому числі і податком на додану вартість підприємством позивача за вересень, жовтень, листопад, грудень 2005р., січень, лютий, березень 2006р.  до ДПІ у м. Херсоні за встановленою чинним законодавством формою своєчасно подавались податкові декларації з податку на додану вартість відповідно до яких позивач задекларував загальну суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 1386502 грн. 66 коп.

Так,  відповідно до поданої підприємством позивача до ДПІ у м. Херсоні декларації з податку на  додану вартість за:

- серпень 2005р. (вх. № 107143) загальний обсяг придбаних товарів (робіт, послуг) з метою їх використання для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою складає 1154167 грн., крім того ПДВ з правом включення до податкового кредиту - 230833 грн.;

- вересень 2005р. (вх. №134856) загальний обсяг придбаних товарів (робіт, послуг) з метою їх використання для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою складає 5026534 грв., крім того ПДВ з правом включення до податкового кредиту- 1005307 грн.;

- жовтень 2005р. (вх. №156197) загальний обсяг придбаних товарів (робіт, послуг) з метою їх використання для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою складає 2105338 грн., крім того ПДВ з правом включення до податкового кредиту- 421067 грн.;

-  листопад 2005р. (вх. №166665) загальний обсяг придбаних товарів (робіт, послуг) з метою їх використання для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою складає 1161424 грн., крім того ПДВ з правом включення до податкового кредиту- 232284 грн.;

-  грудень 2005р. (вх. №192674) загальний обсяг придбаних товарів (робіт, послуг) з метою їх використання для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою складає 508308 грн., крім того ПДВ з правом включення до податкового кредиту- 101661 грн.;

-  січень 2006р. (вх. №11974) загальний обсяг придбаних товарів (робіт, послуг) з метою їх використання для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою складає 5818,35 грн., крім того ПДВ з правом включення до податкового кредиту- 1163,67 грн.;

- лютий 2006р. (вх. №19515) загальний обсяг придбаних товарів (робіт, послуг) з метою їх використання для здійснення операцій, які підлягають оподаткуванню за ставкою 20 відсотків та нульовою ставкою складає 412617 грн., крім того ПДВ з правом включення до податкового кредиту- 82523 грн..

На підставі акту перевірки  №2647/23-7/32725652 від 15.08.2006р.  ДПІ у м. Херсоні відносно підприємства позивача 16.08.2006р. було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, відповідно до якого ПП “Гарант-Д” зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі  1386502 грн. 66 коп., яке було оскаржене ПП “Гарант-Д” у судовому порядку в межах справи № 11/359-АП-06.

Відповідно до положень ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З огляду на викладену норму КАС України  суд при вирішенні даного спору приймає до уваги той факт, що  постановою Запорізького апеляційного господарського суду  від 17.04.2007р.  у справі №11/359-АП-06 за позовом ПП “Гарант-Д” до ДПІ у м.Херсоні про визнання нечинним акту задоволено апеляційну скаргу ПП “Гарант-Д”, скасовано постанову господарського суду Херсонської області  у справі №11/359-АП-06 та визнано нечинним податкове повідомлення-рішення №/0 ДПІ у м. Херсоні від  16.08.2006р.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 17.04.2007р. у справі №11/359-АП-06 визнано правомірність декларування позивачем до відшкодування з бюджету  від’ємного значення ПДВ в сумі 1386502 грн. 66 коп і визнано  його дії по включенню спірних сум  податку на додану вартість до складу податкового кредиту та декларуванню бюджетного відшкодування такими, що повністю відповідають механізму, визначеному Законом України “Про податок на додану вартість".

Вищезазначена постанова Запорізького апеляційного господарського суду у справі №11/359-АП-06  набрала законної сили та має преюдиційне значення для вирішення спору у  справі №13/281-АП-07. На час вирішення даного спору, представниками сторін  суду не надано жодних документальних доказів про скасування цієї постанови. Положеннями п.п. 7.51 п.7.5 ст. 7 Закону України від 03.04.97 № 168 “Про податок на додану вартість” передбачено, що  датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається  дата здійснення першої з подій або дата  списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) –в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що  засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг). Згідно п. 7.7.3 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів з бюджету. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 ст. 7 Закону про ПДВ, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду. Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг). Позивач прийняв самостійне рішення про перерахування йому повної суми бюджетного відшкодування на розрахунковий рахунок, про що зазначив у поданих до ДПІ у м. Херсоні податкових деклараціях.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пп. 7.7.8 ст. 7 Закону про ПДВ).Оскільки зазначеними правовими нормами передбачено порядок бюджетного відшкодування податку на додану вартість, строк виплати якого на день розгляду справи настав та який відповідачами не здійснено, то порушені права позивача підлягають судовому захисту шляхом відшкодування з Державного бюджету заявленої до стягнення суми- 1386502 грн. 66 коп.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що  суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою ст.13 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що посадові особи органів державної податкової служби зобов”язані дотримуватись Конституції і законів України, інших нормативних актів, прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій, забезпечувати виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та повною мірою використовувати надані їм права.

Статтею 69 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень   ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, заперечення відповідача 1 підлягають відхиленню через недоведеність та невідповідність положенням чинного законодавства.

Доказів, які б спростовували доводи позивача,  відповідачами  суду не надано.          Судові витрати по справі понесені позивачем в розмірі 1700 грн. 00 коп.    відшкодовуються йому з Державного бюджету.

Враховуючи складність справи, у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено  представників сторін про час і місце виготовлення постанови суду у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст  94, 98, 158, 160-163, 167, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного бюджету  на користь приватного підприємства “Гарант-Д” (зареєстрованому за адресою: м. Херсон вул. Дзержинського,37,  ідентифікаційний код 32725652) - 1386502 грн. 66 коп. податку на додану вартість.

3.Стягнути з Державного бюджету на користь приватного підприємства “Гарант-Д” (зареєстрованому за адресою :м. Херсон вул. Дзержинського,37,  ідентифікаційний код 32725652) 1700 грн.  судових витрат.

Постанова набирає  законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду  першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після апеляційного розгляду справи.

Заява про  апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про  апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                С.В. Ребриста

Постанову складено у повному обсязі  01.10.2007р.