ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.11.07

Справа № 17/612-07.

За
позовом:           Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до
відповідача:          Товариства з
обмеженою відповідальністю виробничо-заготівельного підприємства
«Ековторресурси»

про
визнання договору дійсним та визнання права власності

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: не з'явився.

У засіданні брали участь: секретар
судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ
СПОРУ: позивач просить суд визнати дійсним біржовий контракт від 13.02.2004
року, укладений між Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_1 та ТОВ виробничо-заготівельним підприємством «Ековторресурси», про
купівлю-продаж фундаменту, що являє собою монолітну бетонну конструкцію, який
знаходиться за адресою м. Суми, вул. Скрябіна, 7, а також визнати за ним право
власності на нерухоме майно - фундамент, що являє собою монолітну бетонну
конструкцію загальною площею 2984, 4 кв. м за адресою: м. Суми, вул.. Скрябіна,
7.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, письмового відзиву на позов не подав, про час
та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог
ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні
докази, суд встановив:

Відповідно
до біржового контракту від 13.02.2004 року ПП ОСОБА_1 (далі по тексту -
Позивач) придбав у ТОВ виробничо-заготівельного підприємства «Ековторресурси»
(Відповідач) у власність фундамент, що являє собою монолітну бетонну
конструкцію загальною площею 2365 кв.м., що знаходиться за адресою м. Суми,
вул. Скрябіна, 7.

Зазначене
нерухоме майно було передано позивачу 13.02.2004 р., про що був складений
відповідний акт прийому-передачі, який знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно
до частини 1 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором
або законом.

Відповідно
до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно
із частиною 1 статті 328 право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно
до частини 2 вказаної статті право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Таким
чином, Позивач набув права власності на зазначене вище майно правомірно на
підставі біржового контракту від 13.02.2004 року, укладеного між позивачем та
відповідачем.

Стаття
657 ЦК України передбачає обов'язкове нотаріальне посвідчення договору
купівлі-продажу нерухомого майна.

З
метою реалізації права власності на придбане майно позивач звернувся до
відповідача з пропозицією нотаріально посвідчити укладений договір, що
підтверджується листом від 04.03.2004 р., але відповідач для нотаріального
оформлення укладеного контракту не з'явився.

Відповідно
до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно
до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який
підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання
договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно
зі ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона
здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За
таких обставин, вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, у зв'язку з
чим біржовий контракт від 13.02.2004 року, укладений між Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особоюОСОБА_1 та ТОВ
виробничо-заготівельним підприємством «Ековторресурси», суд визнає дійсними.

Статтею
319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно
статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним із
способів захисту цивільних прав та інтересів є
визнання права.

Згідно
статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким
чином, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача в частині визнання за
ним права власності на нерухоме майно - фундамент, що являє собою монолітну
бетонну конструкцію загальною площею 2984, 4 кв. м за адресою: м. Суми, вул..
Скрябіна, 7, є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Згідно
ст. ст. 44, 49 ГПК України держмито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись
ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати дійсним біржовий контракт від
13.02.2004 року, укладений Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною
особоюОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) та ТОВ виробничо-заготівельного
підприємства «Ековторресурси» (40024, м. Суми, вул.. Прокоф'єва, 19), про
купівлю-продаж фундаменту, що являє собою монолітну бетонну конструкцію, який
знаходиться за адресою м. Суми, вул. Скрябіна, 7.

3.    Визнати
за Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особоюОСОБА_1
(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) право власності на нерухоме майно - фундамент, що являє
собою монолітну бетонну конструкцію загальною площею 2984, 4 кв. м за адресою:
м. Суми, вул.. Скрябіна, 7.

Суддя                                                                          О.В. КОВАЛЕНКО