ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.06.07 р.                                                                               Справа № 16/100пд

Суддя Господарського суду Донецької області В.В.Манжур,

При секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Закритого акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк”                   м. Дніпропетровськ в особі Горлівської філії ПриватБанку м. Горлівка

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика “Кіндратівська” м. Горлівка

про розірвання кредитного договору

За участю:

Представників сторін :

від позивача:             не з`явився

від  відповідача :              не з’явився

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 04.04.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Закритого акціонерного товариства Комерційний банк “ПриватБанк”           м. Дніпропетровськ в особі Горлівської філії ПриватБанку м. Горлівка до Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика “Кіндратівська”                      м. Горлівка про розірвання кредитного договору.

У судовому засіданні надано клопотання про відмову від фіксації судового процесу  технічними засобами, яке судом прийнято до розгляду та задоволено. Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В  обґрунтування    своїх  вимог  позивач   посилається    на   кредитний  договір                №  75/02   від 23.08.2002р  , згідно  якого  був  наданий    кредит    у  вигляді     відновлювальної     кредитної  лінії    , який  до  теперішнього  часу  є  не  погашеним    в  частині    “тела “  (  кредитних  коштів )   кредиту  ,відсотків кредиту  , комісійної  винагороди  , пені , в наслідок  чого  просить  розірвати     зазначений  договір  в  односторонньому    порядку  .

В  судове  засідання   05.06.200р.  представик  позивача не  з`явився , хоча  був  належним  чином  повідомлений   .

Представник відповідача до судового засідання жодного разу не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. Проте суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду документи не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, крім того, надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Справа  розглянута  в  порядку ст.75 ГПК  України  за  наявними  матеріалами .

Розглянувши матеріали справи,  суд встановив наступне:

23.08.2002р між  Закритим акціонерним товариством комерційним банком „ПриватБанк” в особі Горлівської  філії ПриватБанка м. Дніпропетровськ та Товариством   з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика “Кіндратівська”                          м. Горлівка  був укладений кредитний  договір   №  75/02    у  вигляді    відновлювальної  кредитної  лінії   із  загальним  лімітом    285 000 грн. в  обмін   на  зобов`язання    по  поверненню    кредиту   , сплаті  відсотків   , комісійної  винагороди , в  бумовлені   договором    терміни   ( п.1.1.   договору  та  додаткової  угоди   № 2   від 25.12.2002р.  до  нього) .

Відповідач, у свою чергу, взяв на себе зобов’язання повернути кредит у строк до  25.08.2003р.   (п.1.3. договору).

Позивач ( Банк)   стверджує   , що   виконав обов’язки за договором та перерахував грошові кошти  , але  документи  , які б  підтверджували зазначені    доводи  до  суду  не представив  , хоча  був  зобов`язаний    це  зробити  ухвалами  суду  .

Також,  позивач    стверджує  , що    відповідач взяті на себе за договором кредитування зобов’язання належним чином не виконав, чим порушив вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов’язання.

Відповідно до п.5.1. договору, у разі порушення будь-якого із зобов’язань: зі сплати відсотків за користування кредитом; термінів повернення кредиту й інших витрат, позичальник (відповідач) сплачує кредитору (позивачу) пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином,   позивачем   ні б то  внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору кредиту   № 75/02  від   23.08.2002р.  була  нарахована  заборгованість   по  уплаті  відсотків   за користування кредитом в сумі  31426 грн. 67  коп.    та  пеня    в  сумі    145120 грн.    86  коп.   , яка  не  була  сплачена  належним  чином   .  Щодо  суми  кредиту  позивач   пояснив , що  вона    є  погашеною   зі  сторони  відповідача    по  справі . На підставі   зазначеного  позивач   просить    розірвати   зазначений  договір  кредиту  №  75/02  від    23.08.2002р.

Стаття   651   ЦК  України   передбачає, зміна або розірвання договору допускається лише зі згоди сторони, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано по рішенню суду за вимогою однієї із сторін в разі суттєвого порушення договору другою стороною та у випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, якщо в наслідок здійсненою цим шкоди друга сторона в значній мірі лишається того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до ст. 652 ЦК України в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору, договір може бути змінено або розірвано за згодою сторони, якщо інше не встановлено договором або не слідує із сущності зобов’язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися на стільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона  посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень.

Ухвалами    від   23.04.2007р, 17.05.2007р.  господарський  суд   Донецької  області  неодноразово      вимагав  позивача  надати  до  суду    докази  заявлених  вимог    , а  саме  :  докази   не  виконання    відповідачем  обов`язів    по   кредитному  договору  .

Представник  позивача   до  суду    так  і не представив    доказів   заявлених вимог   щодо  підстав  розірвання  договору   .  Факт заборгованості  відповідача  по  кредитному  договору   (  по   відсоткам  , винагороді  та  пені)    не  підтверджений матеріалами справи . Розрахунок  відсотків     та  нені  , судом  не  прийнятий  до  уваги  як доказ  по  справі , оскільки    зі  сторони  позивача був  наданий  розрахунок     відсотків  на  суму  боргу  по  кредиту  , яка  ні б то останнім  (  відповідачем )  була  погашена   (  коли  докази  погашенні  суми  кредиту  в  матеріалах  справи  відсутні ) . Також  згідно  умов договору   , а  саме  п.2.2.2., п.4.1, п. 4.2.,п.  4.3.      відповідач  зобов`язаний  був  спочатку сплачувати  проценти  за  користування кредитом   , строк   погашення  кредиту     був  встановлений  в п.1.3  договору -  до   25.08.2003р., коли  строки  погашення  відсотків  узгоджені  та  зазначені    як -  25  число   поточного  місяця .    То б то  позивачем не надано доказів того, що  зі сторони  відповідача  були  порушені  вимоги  договору  кредиту  , на  підставі чого    істотні зміни обставин якими сторони керувалися при укладанні договору  кредиту  є  відсутними   .

З  огляду  на  зазначене у  суду     не має підстав для  розірвання договору  кредиту                                  № 75/02  від  23.08.2002р.    На  підставі  чого  позовні  вимоги  є  не обгрунтованими та  такими , що  не  підлягають  задоволенню .

Витрати по сплаті   держмита  та  витрати на  інформаційно- технічне   забеспечення  судового   процесу  , покладаються  в  разі  неправомірних  дій  , на  позивача  по  справі   згідно   ст.ст.   44,49 ГПК України.

Керуючись ст.546 ,   ст.651, ст.652  Цивільного кодексу України,  , ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Закритому акціонерному товариству Комерційний банк “ПриватБанк”  м. Дніпропетровськ в особі Горлівської філії ПриватБанку м. Горлівка до Товариства з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика “Кіндратівська”    Горлівка про розірвання кредитного договору   №  75/02  від    23.08.2002р., укладеного    між Товариством   з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика “Кіндратівська”    Горлівка  Закритим   акціонерним   товариством   Комерційний банк “ПриватБанк”  м. Дніпропетровськ в особі Горлівської філії ПриватБанку м. Горлівка,  відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане 05.06.2007р.

Суддя

Надруковано 4 примірника :

1 прим.- Господарському суду Донецької області

3 прим.- сторонам

Виконавець – Подолян  О.О.