СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18.10.07                                                                                 Справа № 16/572ад.

Суддя господарського суду Луганської області Шеліхіна Р.М.,  розглянувши матеріали за позовом

Прокурора м. Луганськ в інтересах держави в особі Державної інспекції з енергозбереження, м. Київ, в особі територіального управління по Луганській області

до Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода" в особі Краснолуцького департаменту Алчевського РВУ, м. Луганськ

про стягнення 1144139 грн. 64 коп. санкцій

при секретарі судового засідання Маценко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Шапар І.П., дов. від 03.05.07. №45,

від відповідача –Осадча О.С., дов. від 02.07.07. №12/139-1414,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення до Державного бюджету підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у сумі 1 144 139,64 грн. на підставі постанови про застосування підвищеної плати за нераціональне використання палива та інших паливно-енергетичних ресурсів від 15.06.07. №18-12/110-1.

Відповідач відзивом від 24.09.07. №20/103 проти позову заперечує і вказує про неправомірне застосування позивачем постанови КМУ від 02.09.93. №699 при розрахуванні суми санкцій тому, що дана постанова, на думку відповідача, застосовується тільки «до електростанцій». Також, відповідач вказує, що за його планом виконання припису позивача, деякі дії по усуненню недоліків при веденні господарювання, які призвели до нераціонального використання паливно-енергетичних ресурсів,  він зобов’язався виконати у грудні 2007 року, у зв’язку з чим відповідач вважає вимоги прокурора у вересні 2007 року неправомірні.

Позивач підтримав позов і письмовими запереченнями від 02.10.07. №12/132-2273 вказує про безпідставність доводів відповідача в частині неправомірного застосування постанови КМУ від 02.09.93. №699, про набрання постановою про застосування підвищеної плати за нераціональне використання палива та інших паливно-енергетичних ресурсів від 15.06.07. №18-12/110-1 законної сили у зв’язку з відсутністю дій по оскарженню, а також про необґрунтованість тверджень відповідача щодо припису про ліквідацію наслідків недбалого господарювання.

Сторони примирення не досягли.

Згідно ст.17 та п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили з 01.09.05, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Провадження у справі порушено господарським судом Луганської області 03.09.07.

Враховуючи суб'єктний склад сторін у справі, де в якості позивача виступає суб'єкт владних повноважень, провадження у даній справі здійснено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представників сторін та заявника, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

У відповідності до ст. 9 Закону України ” Про енергозбереження” від 01.07.94 № 74/94 (далі –Закон № 74/94) основою для здійснення управління у сфері енергозбереження, є зокрема, здіснення функцій по контролю у відповідній сфері.

Державна інспекція з енергозбереження, тобто позивач у даній справі, є органом державного управління у цій сфері, що закріплено у п.1 Положення  про Державну інспекцію з енергозбереження, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.00 № 1039.

Розділом V Закону № 74/94, який має назву "Контроль у сфері енергозбереження та відповідальність за порушення цього закону", передбачено, що державний контроль у сфері енергозбереження здійснюється згідно з порядком, встановленим Кабінетом Міністрів України. Державному контролю підлягає енергетичне господарство, що включає всі підприємства і установи по отриманню, переробці, перетворенню, транспортуванню, зберіганню, обліку та використанню паливно-енергетичних ресурсів, розміщених на території України /стаття  26/.

Механізм проведення Державною інспекцією з енергозбереження перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів та усунення фактів їх неефективного використання на підприємствах, в установах та організаціях встановлений відповідним Порядком проведення перевірок ефективності використання паливно-енергетичних ресурсів на підприємствах, в установах та організаціях та усунення фактів їх неефективного використання, затвердженим наказом Державного комітету України з енергозбереження  від 04.08.00 № 64, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.09.00 за № 653/4874 /далі –Порядок проведення перевірок/.

Так, на виконання покладених на нього зазначених вище функцій контролю, позивачем в особі структурної одиниці –Територіального управління Державної інспекції з енергозбереження по Луганській області /позивач/ - було проведено комплексну перевірку використання паливно-енергетичних ресурсів на Обласному комунальному підприємстві "Компанія "Луганськвода", м. Луганськ /відповідач/.

За результатами перевірки позивачем було складено акт від 15.06.07. № 18-12/110, зі змісту якого вбачається, що з боку відповідача мають місце факти безгосподарного використання паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів та порушення інших вимог раціонального використання та ощадливого витрачання паливно-енергетичних ресурсів:

- відносно електричної енергії  факти її неекономного та неефективного використання склало 1942776кВтг/рік на суму 572069,82грн.;

На підставі акту комплексної перевірки використання паливно-енергетичних ресурсів від 15.06.07. №18-12/110 позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення та прийнято постанову про застосування підвищеної плати за нераціональне використання палива та інших паливно-енергетичних ресурсів від 15.06.07. №18-12/110-1, якою зобов’язано відповідача сплатити до державного бюджету України підвищену плату за нераціональне використання електроенергії в сумі 1 144 139,64грн.

Відповідно до п. "е"  ст. 11 Закону № 74/94 економічні заходи для забезпечення енергозбереження передбачають, зокрема, введення підвищеної плати за нераціональне використання паливно-енергетичних ресурсів у вигляді надбавок до діючих цін та тарифів залежно від перевитрат паливно-енергетичних ресурсів щодо витрат, встановлених стандартами.

Відповідальність за порушення законодавства про енергозбереження несуть особи, винні, зокрема, у безгосподарному використанні паливно-енергетичних ресурсів з систематичним перевищенням стандартизованих енергетичних рівнів та порушенні вимог щодо раціонального використання та ощадливого витрачання паливно-енергетичних ресурсів (п. "є" ч. 2 ст. 27 Закону № 74/94).

Відповідно до абзацу 2 р. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.93  № 699 "Про заходи щодо ефективного використання газу на інших паливно-енергетичних ресурсів в народному господарстві", якщо перевитрати газу та інших паливно-енергетичних ресурсів викликані недодержанням технологічної дисципліни (незадовільний стан устаткування, відсутність або недотримання роботи устаткування за режимними та технологічними картками, відсутність теплоутилізаційного устаткування, систем автоматики), споживач сплачує за річний обсяг перевитрат газу та інших паливно-енергетичних ресурсів у двократному розмірі встановленої на них ціни. Плата  вноситься одразу після обстеження підприємства Державною інспекцією з енергозбереження (позивач).

У відповідності до розрахунків до акту /арк. справи 14-15/ вартість нераціональних втрат теплової енергії становить 572069,82грн., розмір підвищеної плати –1 144 139,64грн.

На виконання зазначених вище нормативних актів та результатів перевірки позивачем винесено постанову від про застосування підвищеної плати за нераціональне використання палива та інших паливно-енергетичних ресурсів від 15.06.07. №18-12/110-1, якою до відповідача застосовано подвійну плату за недбале господарювання, що призвело до нераціонального використання  електроенергії, у розмірі 1 144 139,64грн.

При цьому слід зазначити, що п. п. 16. 17, 18 Порядку проведення перевірок передбачено, що підприємство повинно внести підвищену плату протягом 30 днів з дня винесення постанови про її застосування; у разі несплати підвищеної плати у зазначений термін грошова сума стягується в судовому порядку. Підстави для застосування підвищеної плати за нераціональне використання електроенергії є акт перевірки підприємства-відповідача і постанова Державної інспекції з енергозбереження, м. Київ винесена на підставі даних перевірки та у відповідності до вимог закону.

Постанова від 15.06.07. №18-12/110-1 відповідачем не оскаржена і є чинною.

Заперечення відповідача на позов суд оцінює критично тому, що доводи в частині трактування назви та застосування позивачем постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.93. №699, спростовуються саме назвою цього документу, а доводи про неправомірність  заявленого у вересні позову у зв’язку з неповним виконанням відповідачем припису позивача  взагалі не мають відношення до суті спору як і план заходів відповідача по усуненню недоліків у професійній діяльності.

Судові витрати покладаються на позивача у відповідності до ст. 94 КАС України.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено, що повний текст постанови буде виготовлений протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства "Компанія "Луганськвода" в особі Краснолуцького департаменту Алчевського РВУ, м. Луганськ, квартал «Пролетаріату Донбасу», 166, ід. код 32538783 на користь державного бюджету України, кбк 21081100, р/р 0002, код ЗКПО 24046582, МФО 804013, банк одержувача УДК в Луганській області 1 144 139,64грн.  підвищеної плати.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 23.10.07.

Суддя                                                                       Р.М. Шеліхіна