СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.11.07
Справа №  7/340/07

Суддя   Кутищева Н.С.

За позовом Закритого
акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” в особі                       Запорізького РУ
Закритого акціонерного товариства комерційний банк                       “ПриватБанк”, м.
Запоріжжя. до відповідача  Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, м. Бердянськ, Запорізька область   про стягнення  1660,11 грн. Суддя  Кутіщева Н.С.

Представники:

Від позивача       Якушев С.О., дов. № 3924-П_О  від 01.09.2005р.

Від відповідача      не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов  про стягнення з відповідача на користь ЗАТ КБ
“ПриватБанк” 1660,11 грн. заборгованості за договором комісії № D50L/0067 від
27.07.2005 р.

02.10.2007 р. порушено провадження
у справі, розгляд якої призначений на 11.10.2007 р. Ухвалою суду від 11.10.2007
р. у з в'язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 19.11.2007 р.
Ухвалою суду від 07.11.2007 р. розгляд справи відкладався на 27.11.2007 р.

Ухвали суду  на адресу сторін були відправлені вчасно та
до суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про те, що сторони її
отримали та мали змогу належним чином виконати викладені в ній вимоги.

Позивач підтримує позовні вимоги та
обґрунтовує їх ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054
Цивільного кодексу України та умовами договору комісії № D50L/0067 від
27.07.2005 р.

Відповідач 27.11.2007 р. в судове
засідання не з'явився, вимоги суду, викладено в   ухвалі суду не виконав, відзив та інші
витребувані документи суду не надав, свого повноважного представника в судове
засідання без поважних причин не направив.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення
президії Вищого господарського суду України                № 04-5/609 від 31.05.2002 р.
“Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність,
деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть
участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом,
якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно зі ст. 93  ЦК України, місцезнаходження юридичної особи
визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено
законом.

В разі зміни місцезнаходження,
суб'єкт підприємницької діяльності зобов'язаний
в семиденний строк  з моменту
таких змін повідомити органи державної реєстрації, надавши необхідні документи.
Докази подачі відомостей про зміну місцезнаходження відповідачем не надавались.

Згідно ст. 22 ГПК України,
сторони  зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до
прав  і охоронюваних законом інтересів другої
сторони, вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно до ст. 33 ГПК України,  обов'язок доказування і подання  доказів покладається на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Неявка відповідача чи його
представника в судове засідання не звільняє відповідача від  виконання вимог суду, викладених в
попередніх  ухвалах суду і направлення
суду витребуваних матеріалів.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив
на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу
може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для
вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не
скористався без поважних причин правом на захист своїх інтересів. Не надав суду
відзив  на позовну  чи доказів заперечення (при наявності таких,
чи доказів виконання договірних зобов'язань.

За клопотанням представника
позивача судове засідання ведеться без застосування технічних засобів фіксації
судового процесу.

Справу розглянуто в порядку ст. 75
ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи закінчено 27.11.2007
р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2005 р. між позивачем та
відповідачем було укладено договір комісії                     № D50L/0067 (надалі -
договір).

За умовами договору, відповідач за
дорученням позивача зобов'язується здійснити
продаж електронного товару по цінам, вказаних в специфікаціях
(додатку              № 1 до договору).

Згідно до додатку № 3 до
договору,  відповідачу встановлюється  ліміт загальної суми укладених угод продажу
електронного товару (ліміт продаж) по всім торговим площадкам у розмірі 1500
(одна тисяча п'ятсот) грн. 00 коп.

Відповідно до додаткової угоди №
1  встановлений кредитний ліміт збільшився
до  - 10000 грн. (десяти тисяч гривень 00
коп.).

Згідно до п. 3.1. додаткової угоди
№ 3 до договору,  відповідач надає
звіт позивачу по затвердженій формі (додаток № 4 до договору) одночасно з
перерахуванням коштів на поточний рахунок позивача протягом 4 (чотирьох)
робочих днів місяця, наступного за звітним, або по факту використання
встановленого ліміту, якщо ця подія відбулася раніше визначеного  вище строку.

Для забезпечення належного виконання
умов  договору комісії, позивачем та
відповідачем було укладено договір
доручення №  D50L/0067, де  позивач зобов'язався забезпечити відповідача
коштами необхідними для виконання договору комісії                        № D50L/0067  від 27.07.2005 р.

За використання кредитних ресурсів
позивача, відповідно п. 2.5 договору доручення № D50L/0067 від 27.07.2005 р.,
відповідач зобов'язався сплатити 35% річних за кожний день з моменту  виникнення заборгованості та до її погашення.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного
кодексу України, за  кредитним  договором
банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як свідчать матеріали справи, свої
зобов'язання за договором Позивач виконав у повному обсязі.

Однак, відповідач  порушив
вимоги умов  договору, а саме, не
виконав в обумовлені строки зобов'язання щодо повернення відсотків за користування
кредитом, передбачені договором, внаслідок чого у нього утворилась
заборгованість в сумі  1660,11 грн.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та
інші  учасники  господарських відносин  повинні
виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до
закону,  інших правових актів,  договору…           Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань крім випадків, передбачених законом.

Аналогічну норму містить ст. 526
Цивільного кодексу України.

Приймаючи до уваги те, що на момент
розгляду справи в суді відповідач має заборгованість в сумі 1660,11 грн.,
доказів її погашення не надав, вимога позивача про  стягнення 1660,11 грн. заборгованості є
обґрунтованою  і підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до вимог
ст. ст. 44, 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, ст. 3, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82,  84,  85
Господарського процесуального кодексу України,
суд

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
код НОМЕР_1) на користь Закритого акціонерного товариства комерційний
банк “ПриватБанк” (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50,
кор./рах. №0 в обласному управлінні НБУ м. Дніпропетровська, МФО
305299, ) 1660 грн. 11 коп.
процентів за користування кредитом, 102 грн. 00 коп. державного мита та
118 грн. 00 коп. оплати інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового
процесу. Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через
10 днів з дня його прийняття.

Суддя
Н.С. Кутіщева