ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.

№ 15/178

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. -головуючого
Волковицької Н.О.  Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

ОСОБА_1

відповідача

Овдійчук О.О. дов. від 15.11.2007
року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Підприємства облспоживспілки
"Рівненський заготівельно -виробничо -збутовий комбінат"

на постанову

від 23.08.2007 року Львівського
апеляційного господарського суду

у справі

№ 15/178 господарського суду
Рівненської області

за позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

до

Підприємства облспоживспілки
"Рівненський заготівельно -виробничо -збутовий комбінат"

про

визнання дійсним договору оренди
нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Рівненської
області  з позовом до Підприємства
облспоживспілки "Рівненський заготівельно -виробничо -збутовий
комбінат" про визнання договору оренди нежитлового приміщення від
01.01.2006 року дійсним.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 20.06.2007 року позовні вимоги задоволено повністю,
визнано дійсним договір оренди нежитлового приміщення.

За апеляційною скаргою Підприємства
облспоживспілки "Рівненський заготівельно -виробничо -збутовий
комбінат" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою
Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2007 року залишене без
змін з тих самих підстав.

Підприємство облспоживспілки
"Рівненський заготівельно -виробничо -збутовий комбінат" подало до
Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Рівненської області та постанову Львівського
апеляційного господарського суду, прийняти нове рішення, яким у позові
відмовити.

Свої доводи заявник обґрунтував
тим, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних
рішень було порушено норми матеріального права, а саме 203, 209, 220, 793
Цивільного кодексу України та Закон України "Про споживчу кооперацію
України", оскільки згода на укладення договору повинна надаватися тільки
за рішенням загальних зборів. Договір оренди підписаний одноосібно директором
без відповідної постанови правління Рівненської облспоживспілки та без дозволу
на укладення та підписання спірного договору.

Заслухавши суддю -доповідача та
присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117
Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення
місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає
за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи
предметом спору у даній справі є вимога про визнання договору оренди
нежитлового приміщення дійсним.

Судами встановлено, що 01.01.2006
року між сторонами у справі був укладений договір оренди нежитлового
приміщення, відповідно з яким позивач у строк до 01.01.2010 року за актом
прийому-передачі від 01.01.2006 року передав підприємцю ОСОБА_1 в строкове
платне користування складські приміщення загальною площею 170 кв.м., які
знаходяться за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 3.

Судами з'ясовано, що при укладенні
договору оренди сторонами було досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов,
необхідних для договорів оренди, проте нотаріально не посвідчено.

З наявних в матеріалах справи
квитанцій (а.с. 41-59) вбачається, що позивач, як орендар, за весь час дії
договору (включно по квітень 2007 року) сплатив орендну плату в повному обсязі
на загальну суму 13200,00 грн. При цьому відповідач не оспорює той факт, що
орендні платежі були ним прийняті, що свідчить про відсутність заперечень з
боку орендодавця щодо користування позивачем орендованим майном.

Із наданих до суду звернень
відповідача від 01.11.2006 року та 23.11.2006 року (а.с. 25, 26) до позивача
були покладені вимоги щодо необхідності збільшення орендної плати.

Крім цього, разом з листом від
23.11.2006 року за № 23-11/06 (а.с. 36) відповідач направив позивачу для
підпису два примірники договору про внесення змін до договору оренди
нежитлового приміщення від 01.01.2006 року щодо строку дії договору та орендної
плати. При цьому, на пропозицію позивача посвідчити спірний договір нотаріально,
викладену в листі від 16.04.2007 року (а.с. 8), відповідач у наданій відповіді
(а.с. 38) повідомив його про те, що нотаріальне посвідчення договору,
укладеного 01.01.2006 року, не відповідає його господарським інтересам.

Виходячи із викладеного суди дійшли
висновку про ухилення відповідач від нотаріального посвідчення договору оренди
від 01.01.2006 року, що спростовує доводи скаржника про недотримання порядку
оформлення (посвідчення) договору оренди.

Посилання скаржника на укладення
договору оренди всупереч пункту 4.2 Положення про громадське майно (основні
засоби) споживчої кооперації України, а саме без відповідної постанови
правління Рівненської облспоживспілки та без надання відповідного на це дозволу
суди спростували тим, що відповідно до частини 1 статті 241 Цивільного кодексу
України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він пред'являє, лише у
разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим,
зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про
прийняття його до виконання.

Судами встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем прийнято протягом дії договору оренди від
позивача орендні платежі в сумі 13.200,00 грн., що свідчить про схвалення ним
укладеного 01.01.2006 року договору оренди. Крім цього, відповідач згідно п.
5.3.4 Статуту щорічно звітувався про отримані кошти перед облспоживспілкою
Рівненської області, яка жодних зауважень з приводу отримання орендних платежів
не заявляла, а отже схвалила укладення спірного договору.

Відповідно до статті 793 Цивільного
кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої
частини) укладається в письмовій формі. При цьому, договір найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше
підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з частиною 2 статті 220
Цивільного кодексу України, у разі, якщо сторони домовились щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, матеріали справи свідчать, що
господарські суди як першої так і апеляційної інстанції в порядку статті 43,
101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно
розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили,
встановили та надали юридичну оцінку наданим сторонами доказам та дійшли
обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Твердження заявника про порушення
судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого
підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до переоцінки доказів,
що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу
України не входить до компетенції касаційної інстанції, в зв'язку з чим підстав
для зміни чи скасування рішення та постанови колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду
Рівненської області від 20.06.2007 року та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 23.08.2007 року у справі № 15/178 господарського суду
Рівненської області залишити без змін.

Касаційну скаргу Підприємства
облспоживспілки "Рівненський заготівельно -виробничо -збутовий
комбінат" залишити без задоволення.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

С у д д і
Н. Волковицька

Л. Рогач