ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  22/337

24.09.07

За позовом
Суб"єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_1

до                     Споживче товариство
"Пайовик"

про                    стягнення 3231,73 грн.

Суддя    Шкурат А.М.

Представники

від позивача           ОСОБА_2. (довіреність № 446200 від
23.06.2005р.)

від відповідача    не з'явився

ОБСТАВИНИ  СПРАВИ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною
заявою про стягнення з Споживчого товариства «Пайовик»3 231,73 грн., а саме 2
879,60 грн. основного боргу, 325,39 грн. пені, 26,74 грн. трьох процентів
річних.

Заявлені позовні вимоги позивач
обґрунтовує укладеним з відповідачем договором № 1193 від 17.11.2004 року,
відповідно до умов якого Позивач зобов'язався передати у власність Відповідачу
товар, а Відповідач зобов'язується прийняти цей товар та сплатити його
вартість.

Ухвалою від 09.08.2007 року
порушено провадження та призначено розгляд справи на 24.09.2007 року.

В судовому засіданні  24.09.2007 року представник Позивача
підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Відповідача в судове
засідання 24.09.2007 року не з'явився, відзиву на позов не надав. Про причини
неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений
належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз'яснення
Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами
“Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу
України”).

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає
за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши подані позивачем
матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2004 року між
позивачем і відповідачем був укладений договір № 1193, відповідно до умов якого
Позивач зобов'язався передати у власність Відповідачу товар, а Відповідач
зобов'язується прийняти цей товар та сплатити його вартість.

Строк дії договору № 1193 -з
моменту його підписання сторонами протягом року (пункт 7.1 договору № 1193).

Згідно акту звірки
взаєморозрахунків між Позивачем та Відповідачем станом на 4 квартал 2006 року
сума заборгованості Відповідача склала 3 889,97грн. Згодом Позивачем було
поставлено партію товару згідно товаро-транспортних накладних №№ ПКВ 167780 від
05.01.2007р. на суму 273,36 грн., ПКВ 173268 від 19.01.2007р. на суму 145,92
грн., ПКВ 173262 від 19.01.2007р. на суму 2460,32 грн., ПКВ 176949 від
29.01.2007р. на суму 2841,28 грн. Відповідачем було прийнято товар та частково
здійснено оплату, а також було здійснено повернення товару та тари відповідно
до накладної повернення № ПКВ 000749 від 29.01.2007р. на суму 2 841,28 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору №
1193 оплата за поставлені товари здійснюється Покупцем в національній валюті
України шляхом оплати готівкою через касу Продавця, або перерахуванням грошових
коштів на розрахунковий рахунок Продавця протягом п'яти банківських днів з
моменту отримання товару Покупцем.

Остання поставка, відповідно до
накладної № ПКВ 176949 від 29.01.2007р. на суму 2 841,28 грн., була здійснена
29.01.2007 року.

Відповідач частково виконав свої
зобов'язання й оплатив одержаний товар в сумі 3 889,97 грн.

12.03.2007 року позивачем на адресу
відповідача був надісланий лист-претензія щодо повної оплати поставленого
товару.

Станом на день подачі позову сума
боргу відповідача перед позивачем складає 2 879,60 грн.

Відповідач доказів повної оплати
вартості прийнятого ним товару не надав, твердження позивача про існуючу
заборгованість за товар не спростував.

Згідно зі статтями 525 та 526
Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, одностороння відмові від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У частині першій статті 193
Господарського кодексу України також наголошено, що суб'єкти
господарювання  та  інші учасники
господарських відносин  повинні  виконувати
господарські  зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів,  договору.

Позивач свої зобов'язання виконав
належним чином, тоді як відповідач від виконання свого обов'язку сплатити борг
у встановлений договором строк ухилився, внаслідок чого порушив норми статей
526, 530 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу
України.

З огляду на викладене, суд дійшов
до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення основного
боргу в сумі 2 879,60 грн., у зв'язку з чим задовольняє позовні вимоги в цій
частині.

Відповідно до частини другої статті
625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з відповідача трьох процентів річних у сумі 26,74 грн є правомірною
та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5.2. Договору в
разі несвоєчасної оплати за отриманий товар, покупець сплачує Продавцю пеню в
розмірі 0,1% від його вартості за кожен день прострочення.

За таких обставин вимога позивача
про стягнення з відповідача пені в сумі 325,39 грн. також підлягає задоволенню.

Державне мито у сумі 102,00 грн. та
витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 525, 526, 530, 625 (ч.2) ЦК України,
ст. 193 (ч. 1) ГК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Споживчого товариства
«Пайовик» (м. Київ, вул. Ново-Пирогівська, буд. 50, код 25586395, р/р
0114 в АКБ в СЕБ м. Києва, МФО 322658) на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (95022, м. Сімферополь, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, п/р
НОМЕР_2 в ЗАТ „ОТП Банк”, МФО 384005) 2 879 (дві тисячі вісімсот сімдесят
дев'ять) грн. 60 коп.  суми боргу, 26
(двадцять шість) грн. 74 коп. суми 3% річних, 325 (триста двадцять п'ять) грн.
39 коп. пені, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та
118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили
після  закінчення  десятиденного
строку з дня  його підписання.

Суддя
А.М.Шкурат

06.11.2007 року