ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.10.07 р.
Справа № 9/190

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання
Гутевич С.Ю.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні  матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Вітел”, м.Горлівка

до відповідача Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк

про стягнення 1414грн.32коп.

В засіданні брали участь
представники сторін:

від позивача: Захаренко Л.А. -
юрисконсульт (довіреність №31 від 20.08.07р.);

від відповідача: ОСОБА_2 -
представник (заява б/н від 20.08.2007р.);

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Вітел”, м.Горлівка звернувся до господарського суду Донецької
області з позовом до відповідача, Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі
1414грн.32коп., яка складається з основного боргу в сумі 700грн.00коп., суми
індексу інфляції в розмірі 09грн.14коп., 3% річних в сумі 05грн.18коп. та суми
штрафу в розмірі 700грн.00коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на договір №2286 від 25.10.2005р., видаткові накладні №426 від
12.01.2007р. та №427 від 12.01.2007р., претензію-вимогу №112/94 від
21.03.2007р.

20.08.2007р. позивач надав суду
заяву про зменшення позовних вимог №112/596, відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача суму штрафних санкцій в розмірі 700грн.00коп.

Відповідач, який був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від
02.07.2007р. відзив на позовну заяву не надав, тому суд розглядає справу за
наявними матеріалами.

Суд розглядає зменшені позовні
вимоги.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача та відповідача господарський суд
встановив:

25.10.2005р. між ТОВ „Вітел” та
СПД-ФО ОСОБА_1 був укладений договір поставки №2286, відповідно до якого
постачальник (позивач) зобов`язується передати покупцю (відповідачу) продукти
харчування у кількості, асортименті та за ціною, відповідно до накладних на
кожну партію товару, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний
товар.

Відповідно до видаткових накладних
№426 від 12.01.2007р. та №427 від 12.01.2007р. позивач поставив відповідачу
товар на загальну суму 1 584грн.66коп.

Згідно п.4.3 договору оплата
повинна бути здійснена протягом 7 календарних днів з моменту одержання товару
шляхом внесення готівки у касу підприємства або перерахуванням на поточний
рахунок постачальника.

За твердженням позивача, оплата за
отриманий товар здійснена відповідачем не в повному обсязі. Після часткової
оплати, дебіторська заборгованість за товар станом на 01.04.2007р. становить
700грн.00коп.

Згідно вимог ст.ст.525, 526
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння
відмова від зобов'язання не допускається.

З метою досудового врегулювання
спору 21.03.2007р. відповідачу була направлена претензія №112/94 про
необхідність виконання зобов`язання за договором та два екземпляри звірки
взаєморозрахунків, але дана претензія була залишена відповідачем без відповіді.

27.06.2007р. відповідач сплатив
суму основного боргу в розмірі 700грн.00коп., що підтверджується прибутковим
касовим ордером №043964 від 27.06.2007р., підписаним клієнтом (відповідачем) та
агентом (ордер залучений до матеріалів справи). Відповідно до прибуткового
касового ордеру ТОВ „Вітел”, підписаного головним бухгалтером та касиром
підприємства, останній отримав зазначену суму 02.07.2007р. (копія ордеру наявна
в матеріалах справи).

20.08.2007р. позивач надав суду
заяву про зменшення позовних вимог №112/596, відповідно до якої позивач просить
суд зменшити суму позовних вимог та стягнути з відповідача суму штрафних
санкцій у розмірі 700грн.00коп.

Відповідно до ст.610 Цивільного
кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття
611 встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Позивач зазначає, що остання
поставка відбулась 12.01.2007р., а остаточні розрахунки здійснені боржником
лише 02.07.2007р.

Згідно до п.5.1 договору за
невиконання зобов`язаннь договору винна сторона повинна сплатити неустойку у
вигляді штрафу в розмірі 100% від простроченої суми.

На підставі цього позивач просить
стягнути з відповідача штраф в розмірі 700грн.00коп.

20.08.2007р. відповідач надав суду
заяву б/н, відповідно до якої просить суд зменшити суму штрафних санкцій та
стягнути 1% від заявленої позивачем суми штрафу. В обґрунтування свого прохання
відповідач посилається на форс мажорні обставини, у зв`язку з якими останньому
необхідно було залишити країну.

За приписом п.3 ст.83
Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише  майнові,
але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

У зв'язку з зазначеним, приймаючи
до уваги добровільне погашення основного боргу, суд вважає за доцільне
задовольнити вимоги позивача стосовно стягнення штрафу в розмірі 700грн.00коп.
частково та стягнути з відповідача 50% від суми штрафу, який заявлений
позивачем, а саме - 350грн.00коп.

Судові витрати підлягають розподілу
між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального
кодексу України.

На підставі вищенаведеного,
керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 233
Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, п.1-1
ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю „Вітел”, м.Горлівка до Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м.Донецьк про стягнення суми штрафних санкцій в розмірі
700грн.00коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітел” (за адресою:
вул.Озерянівська, 4, м.Горлівка, Донецька область, 84601, п/р 1355 в
Микитівській філії АКБ „Національний кредит” м.Горлівка, МФО 335797, ) суму штрафних санкцій в розмірі 350грн.00коп., а також витрати по
сплаті державного мита в сумі 50грн.48коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 58грн.40коп.

Видати наказ після набуття рішенням
законної сили.

В частині стягнення штрафу в сумі
350грн.00коп. відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У судовому засіданні 02.10.2007р.
оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя
Марченко О.А.

Текст
рішення підписано 08.10.2007р.