Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2007
р.
Справа № 44/231-07

(н.р. справи № 11/454-06)

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В.,
судді Сіверін В.І. , Фоміна В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за
участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_1, приватного підприємця; ОСОБА_2, ордер НОМЕР_1
від 05.11.07р.;

відповідача -
Шушляпіної  Л.П., директора;
Варюшичевої Л.Д., довіреність № 01-29 від 01.11.07р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача вх.
№ 3022Х/1-13 на рішення господарського суду Харківської області від
11.09.07 у справі №44/231-07

за позовом суб"єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків

до  Приватної фірми
"Жеверже", м. Харків

про визнання права на
користування нежитловими приміщеннями та усунення перешкод в
користуванні нежитловими приміщеннями

встановила:

Позивач - СПДФО ОСОБА_1, звернулась до господарського суду Харківської
області з позовом до ПФ "Жеверже" про визнання договору оренди № 17
від 22.11.2004 року таким, що продовжений до 12.12.2006 року та визнання за
позивачем права оренди спірного приміщення на тих же умовах, що вказані у
договорі № 17 від 22.11.2004р., про зобов"язання відповідача усунути всі
перепони з його боку до використання позивачем спірного приміщення, та виконати
вимоги п. 2.1 договору.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.02.2006
року (суддя Светлічний Ю.В.) визнано договір оренди № 17 від 22.11.2004 року,
укладений між позивачем та відповідачем таким, що продовжений до 12.12.2006
року. Визнано за позивачем право оренди спірного приміщення на тих же умовах,
що вказані у договорі оренди  нежитлового
приміщення № 17 від 22.11.2004 року. Зобов"язано відповідача усунути усі
перепони з його боку до використання позивачем спірного приміщення та виконати
вимоги п. 2.1 спірного договору. Стягнуто з відповідача на користь позивача
держмито у розмірі 85,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від
24.05.06р. апеляційну скаргу відповідача задоволено, рішення господарського
суду Харківської області від 17.02.2006 року у справі № 47/09-06 скасовано, в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.09.2006 року
у справі № 47/09-06 касаційну скаргу задоволено частково. Рішення
господарського суду Харківської області від 17.02.06р. та постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 24.05.06р. у справі №
47/09-06 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду
Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.02.06р. у
справі № 11/454-06 (н.р. справи № 47/09-06)
(суддя Черленяк М.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від
05.02.2007 року у справі № 11/454-06 (н.р. справи № 47/09-06)  у задоволенні усного клопотання позивача про
призначення судово-почеркознавчої експертизи відмовлено. Рішення господарського
суду Харківської області від 20.11.06р. у справі № 11/454-06 залишено без змін,
апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.05.2007 року
у справі № 11/454-06 касаційну скаргу задоволено. Рішення господарського суду
Харківської області від 20.11.2006 року та постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 05.02.07р. у справі № 11/454-05  скасовано. Справу направлено на новий розгляд
до господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.09.2007
року у справі № 44/231-07 (н.р. справи № 11/454-06) (суддя Дюкарева С.В.)
позовні вимоги задоволено частково. Визнано договір оренди № 17 від 22.11.2004
року таким, що продовжений до 12.12.2006 року, та визнано за позивачем
переважне право оренди спірного приміщення на тих же умовах, що вказані в
договорі № 17 від 22.11.2004 року. В решті позову відмовлено. Стягнуто з відповідача
на користь позивача 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду дійсним
обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати, апеляційну скаргу
задовольнити та відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні 08.11.2007 року відповідач усно уточнив
вимоги апеляційної скарги та просить суд скасувати оскаржуване рішення
господарського суду Харківської області
в частині задоволення позову, в іншій частині рішення залишити без змін.

В запереченнях на апеляційну скаргу, наданих суду позивачем в
судовому засіданні 08.11.2007 року та долучених до матеріалів справи, СПД
фізична особа ОСОБА_1, посилаючись на факт неотримання нею повідомлення  від ПФ “Жеверже” про припинення дії спірного  договору, просить апеляційну скаргу залишити
без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної
скарги,  заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим
господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2004 р. між
сторонами був укладений договір оренди нежитлового приміщення загальною площею
50 кв. м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 112 (том І,
арк. спр. 9,10). Відповідно до умов вказаного договору відповідач надав
позивачу в користування вищевказане приміщення для торгівлі продуктами
харчування та бутербродної.

Пунктом 1.5. вказаного договору встановлено строк його дії - з
15.12.2004 року до 12.12.2005 року. Відповідно до даного пункту договору
оренди, якщо за 15 днів до наміченого строку оренди ні одна зі сторін не буде
вимагати розірвання договору та не повідомить письмово про його припинення, договір
вважається пролонгованим на один календарний рік. Наступна пролонгація договору
здійснюється тільки за письмовою  згодою
сторін.

Позивач, обгрунтовуючи свої позовні вимоги, посилається на те, що
письмових повідомлень від відповідача щодо припинення дії спірного договору
ореди він не отримував, а тому вважає, що договір оренди було пролонговано у
відповідності до п. 1.5 договору оренди на новий термін -до 12.12.2006 року, а
перешкоди в користуванні орендованим приміщенням, які вчиняються відповідачем, позивач
вважає незаконними.

Відповідач, в обгрунтування апеляційної скарги, посилається
на  те, що ним 25.11.2005 року на адресу
позивача  було направлено письмове
повідомлення, в якому відповідач повідомляв позивача про припинення дії
договору оренди № 17 від 22.11.2004 року -12.12.2005 року та просив звільнити
займаєме СПД ФО ОСОБА_1 приміщення  не
пізніше 13.12.2005 року ( том І, арк. спр. 42), про отримання якого позивачем
свідчить копія повідомлення про вручення чоловіку ОСОБА_1 поштового
відправлення 26.11.2005 року, додана до матеріалів справи (том І, арк. спр.
42),  а тому, відповідач вважає, що ним
було дотримано всіх передбачених п. 1.5 договору № 17 від 22.11.2004 року
умов,  необхідних для розірвання даного
договору, на підставі чого позовні вимоги є необгрунтованими.

Дослідженням матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що
відповідачем на адресу позивача (АДРЕСА_1), яка
є місцем проживання  позивача, про
що зазначено в Свідоцтві про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1  (том
І, арк. спр. 11) та в дозволі  на
розміщення об'єктів торгівлі та торговому
патенті на право здійснення торгівельної діяльності,  було надіслано листа від 25.11.2005 року з
повідомленням про те, що 12.12.05 р. припиняється строк дії договору оренди №
17, в зв'язку з чим  позивачу було
запропоновано звільнити орендоване приміщення не пізніше 13.12.2005 року.
Вказаний лист було доставлено та вручено 26.11.2005 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового відправлення від 25.11.05 р., яке було
отримано чоловіком ОСОБА_1

Вищим господарським судом України
в постанові від 17.05.2007 року, яку прийнято за результатами розгляду
касаційної скарги СПД ФО ОСОБА_1 у даній справі, наголошено на тому, що судами
при розгляді даної справи не було досліджено достовірності підпису на поштовому
повідомленні.

Згідно зі статтею 11112
ГПК України вказівки, що містяться в постанові касаційної
інстанції , є обов”язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду
справи.

З урахуванням зазначених вказівок Вищого господарського суду
України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 114 Правил надання послуг поштового зв'язку,
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 р. № 1155
адресовані фізичним особам рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані
повідомлення про вручення реєстрованих поштових відправлень (поштових
переказів), повідомлення про надходження переказів, що пересилаються телеграфом
або електронною поштою, а також усі повторні повідомлення про надходження
поштових відправлень (поштових переказів) вручаються особисто адресату
(одержувачу), а у разі його відсутності - повнолітнім членам сім'ї за умови
пред'явлення ними документа, що посвідчує особу.

Відповідно до п. 121 Правил надання послуг поштового зв”язку
під  час вручення фізичній особі
реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу)  з
повідомленням  про  вручення працівник  об'єкта
поштового  зв'язку  на
підставі пред'явленого документа зазначає на бланку повідомлення
про  вручення  прізвище,ім'я,   по
батькові  особи,  якій
вручено  реєстроване  поштове відправлення  (поштовий
переказ).  На  бланку
повідомлення   про вручення  внутрішнього
та  міжнародного  поштового відправлення з позначкою
"Вручити особисто"
адресат  (одержувач)  також
ставить свій підпис.  Відповідні дані   про
особу,   уповноважену   на
одержання поштового
відправлення   з   позначкою
"Вручити    особисто",
адресованого  юридичній  особі
або  фізичній  особі
на  службову адресу, зазначаються
на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення.

Правила оформлення поштових відправлень після приймання їх від
користувачів на внутрішніх етапах обробки та підготовки до вручення (доставки)
визначені у “Порядку пересилання поштових відправлень”, який  затверджено наказом Українського  державного підприємства поштового зв”язку
“Укрпошта” від 31.10.2001  N 445, який
діяв на час відправлення відповідачем листа від 05.12.2005 року до 12.05.2006р.
Даний порядок пересилання поштових відправлень є внутрішнім виробничим
документом, який призначено для службового користування лише працівниками
поштового зв”язку.

Відповідно до вказаного “Порядку пересилання поштових відправлень”
одержувач рекомендованого поштового відправлення , засвідчуючи отримання  даної кореспонденції, розписується  в книзі ф.8 та вказує своє прізвище. Після
вручення поштового відправлення на зворотньому боці бланка повідомлення про
вручення працівник об”єкту поштового зв”язку на підставі книги ф.8 зазначає,
коли видане поштове відправлення під розписку одержувача із зазначенням його
прізвища.  У разі видачі поштового
відправлення повнолітнім членам сім”ї зазначаються родинні зв”язки (батько,
мати, син, донька). Одержувач
кореспонденції ставить свій підпис за його одержання в повідомленні лише
у разі , якщо на ньому є позначка “Вручити особисто”.

З зазначеного вище вбачається, що на  зворотньому боці бланка повідомлення про
вручення кореспонденції від 26.11.2005 року, копія якого міститься в матеріалах
справи (том І, арк. спр.42),  напис “муж
Москаленко” зроблено  працівником об”єкту
поштового зв”язку на підставі записів, що містились у книзі ф.8 із зазначенням
дати вручення.  Помітки “Вручити
особисто”, які могли бути підставою для вчинення на зворотньому боці бланка
повідомлення про вручення кореспонденції від 26.11.2005 року особистого
підпису  ОСОБА_1, на даному повідомлені
відсутні.

На підставі вказаного та у відповідності до правил оформлення
поштових відправлень колегія суддів дійшла висновку, що лист-повідомлення  від 25.11.2005 року, відправлене відповідачем
на адресу позивача з повідомленням, вважається таким, що вручене належному
адресатові -СПД ФО ОСОБА_1

Отже, позивач  був належним
чином повідомлений відповідачем у відповідності до положень п. 1.5 договору оренди
№ 17 від 22.11.2004 року щодо припинення строку дії даного договору оренди № 17
-12.12.2005р., у  зв'язку з чим  позивачу було запропоновано звільнити
орендоване приміщення не пізніше 13.12.2005 року.

Таким чином, намір відповідача не продовжувати дію договору
підтверджено відправленням позивачу листа від 25.11.05 р. за належною адресою
та належним чином вручено позивачу.

Крім того,  матеріали справи
містять повідомлення про вручення поштового відправлення, зокрема, виклики до
суду апеляційної інстанції, які також отримувалися членами сім'ї ОСОБА_1 і нею
не заперечуються. Зокрема на аркуші справи 95 том1 знаходиться повідомлення,
яке отримано "Москаленко дочь", на аркуші справи 107 том 1 -  повідомлення, отримане "Муж
Москаленко".

При цьому, ПФ "Жеверже"
05.12.05 р., тобто до закінчення дії договору, було повідомлено Управління
торгівлі про те, що строк дії договору оренди № 17, укладеного між ним та СПД
ФО ОСОБА_1, закінчується 12.12.05 р. і не буде продовжений з позивачем, у
зв'язку з чим відповідач просив не продовжувати позивачу дозвіл на торгівлю у
орендованому приміщенні. Таким чином, вказаний лист відповідача також
підтверджує, те що відповідач не мав наміру продовжувати дію договору оренди №
17 від 22.11.04 р.

Посилання позивача на те, що йому стало відомо  про припинення  договірних відносин з листа Управління
споживчого ринку виконавчого комітету
Харківської міської ради від 15.12.05 р. за № 10-3250 на звернення
позивача про продовження строку дії дозволу
на розташування об'єкту
торгівлі-магазину по вул. Плеханівській, 112, тобто лише 15.12.05 р.
та  на те, що йому не було відомо про
лист відповідача, направлений на його домашню адресу, спростовуються
матеріалами справи, наведеними вище.

Посилання позивача на внесення орендної плати за повний місяць
грудень 2005 р., як на підставу   для
пролонгації  договору оренди є
безпідставним та необгрунтованими, оскільки
вказані факти не можуть бути підтвердженням пролонгації дії договору
оренди.

Відповідно до  статті 626
Цивільного кодексу України, договором є домовленість  двох або більше сторін, спрямована  на встановлення, зміну, або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 764 Цивільного кодексу України передбачено, якщо наймач
продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за
відсутністю заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір
вважається  поновленим на строк, який був
раніше встановлений договором.

В матеріалах справи (томі І, арк. спр. 74) міститься копія листа
Управління споживчого ринку Головного управління економіки та комунального
майна № 10-3250 від 15.12.2005 року  на
ім”я ОСОБА_1, яким Управління споживчого ринку повідомляло позивача про
отримання ним листа ПФ “Жеверже” про непродовження  договору оренди № 17 на нежитлове приміщення
за адресою вул. Плеханівська, 112. З даноголиста  вбачається, що СПД ФО ОСОБА_1 отримала його
екземпляр 15.12.2005 року під розпис.

Отже, навіть у разі неотримання СПД ФО  ОСОБА_1 листа відповідача від  05.12.05р., як на це вказує позивач,
15.12.2005 року він був повідомлений у відповідності до приписів статті 764 ЦК
України  про заперечення відповідача щодо
продовження дії спірного договору оренди.

Письмової угоди щодо пролонгації спірного договору оренди  сторони не укладали, матеріали справи
свідчать про заперечення  відповідача
проти продовження договору  на строк,
який був раніше ним встановлений, про які
останній  належним чином повідомив
позивача у відповідності до положень, укладеного між сторонами договору оренди
№ 17 від 22.11.2004р. та у відповідності до норм цивільного законодавства, а
тому, колегія суддів вважає доводи
позивача щодо наявності підстав для пролонгації договору оренди
безпідставними, недоведеними, а позовні вимоги
щодо визнання договору оренди № 17 від 22.11.2004 року таким, що продовжений
до 12.12.2006 року  та визнання за
позивачем права оренди спірного приміщення на тих же умовах, що вказані у
договорі № 17 від 22.11.2004 року такими, що не підлягають задоволенню. Рішення
суду першої інстанції в частині задоволення вказаних позовних вимог підлягає
скасуанню, як таке, що прийнято на підставі висновків суду, які не відповідають
обставинам справи.

Позовні вимоги  про
зобов”язання відповідача усунути всі перепони з його боку до використання
позивачем спірного приміщення, та виконання вимоги п. 2.1 договору колегія
суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки в позивача
відсутні будь-які правові підстави для користування спірним приміщенням в сулу
відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання договору оренди № 17 від 22.11.2004
року таким, що продовжений до 12.12.2006 року
та визнання за позивачем права оренди спірного приміщення на тих же
умовах, що вказані у договорі № 17 від 22.11.2004 року. Оскаржуване рішення
суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вказаних позовних вимог
залишити без змін з мотивів, викладених вище.

При цьому, колегія суддів вказує на те, що  суд першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення  вийшов за межі
позовних вимог шляхом визнання за позивачем переважного права оренди спірного
приміщення на тих же умовах, що вказані в договорі № 17 від 22.11.2004р., тоді,
як позивач в позовній заяві звертався до суду з вимогою про визнання за ним
права оренди спірного приміщення на тих же умовах, що вказані  у договорі № 17 від 22.11.2004 року.   До речі, дані позовні вимоги не містять  посилань на
який саме час позивач просить визнати за ним право оренди спірного
приміщення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає апеляційну скаргу
обгрунтованою та  такою, що підлягає
задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області винесеним з
неповним з”ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідності
висновків , викладених у рішенні , обставинам справи, а тому  воно
підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог. В іншій
частині рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 43, 99, 101, 102, п.2 статті 103, п. 1, 3
статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія
суддів,

постановила:

Апеляційну
скаргу відповідача  задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області  від 11.09.2007 року  у справі № 44/231-07 (н.р. 11/454-06)
скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо визнання договору оренди №
17 від 22.11.2004 року таким, що продовжений до 12.12.2006 року, та визнання за
позивачем переважного права оренди спірного приміщення на тих же умовах, що
вказані в договорі № 17 від 22.11.2004 року.

Прийняти в цій частині нове рішення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог щодо визнання договору
оренди № 17 від 22.11.2004 року таким, що продовжений до 12.12.2006 року, та
визнання за позивачем переважного права оренди спірного приміщення на тих же
умовах, що вказані в договорі № 17 від 22.11.2004 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Головуючий суддя
Слюсарева Л.В.

Судді
Сіверін В.І.

Фоміна
В.О.