ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 53/295-07

вх. № 10664/1-53

Суддя господарського суду Прохоров С.А.

при секретарі судового засідання Рудяк Т.О.

за участю представників сторін:

позивача - Скринник І.А. дов. від 03.10.2007 року  відповідача - не з’явився

розглянувши справу за позовом ТОВ Українсько - польська фірма  "Лехса", м. Х-в

до  УкрДНТЦ"Енергосталь", м. Х-в

про спонукання внести зміни до договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача проспонукання внести зміни до договору оренди № А-25 від 11 вересня 2002 року, предметом якого є окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 156,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 9.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ст. 289 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, визначено, що орендар має право на викуп об'єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди. Крім того, позивач посилається на норми законодавства про приватизацію державного майна, а також зазначає, що умови викупу об'єкта оренди мають бути визначені в договорі оренди, а також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з’явився, витребуваних судом документів не надав, про час та місце слухання справи був повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, у зв’язку з чим справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами у справі.

Заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, дослідивши надані до матеріалів справи документи та давши їм оцінку, суд встановив наступне.

11 вересня 2002 року між Українським державним науково-технічним центром з технології та обладнання, обробки металів, захисту навколишнього середовища та використання вторинних ресурсів для металургії та машинобудування „Енергосталь" та Товариством з обмеженою відповідальністю українсько - польська фірма „Лехса" був укладений договір оренди № А-25 на нежитлові приміщення загальною площею 156,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 9 строком на 5 років.

Згідно частини другої ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Під час розгляду справи судом встановлено, що орендодавцем (відповідачем) на адресу орендаря (позивача) заяви про припинення дії договору оренди № А-25 від 11.09.2002 року у встановлений законодавством термін не направлялася, а тому зазначений договір є продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, тобто до 11 вересня 2012 року.

Статтею 289 Господарського кодексу України передбачено, що орендар має право на викуп об'єкта оренди, якщо таке право передбачено договором оренди.

В той же час ст. 11 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" визначено, що викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації: не проданих на аукціоні, за конкурсом; включених до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу; зданих в оренду, якщо таке право на викуп було передбачено договором оренди, укладеним до набрання чинності Законом України „Про оренду державного майна".

Аналогічна правова норма міститься також в частині 9 ст. 17 Закону України „Про приватизацію державного майна".

У даному випадку, договір оренди № А-25 від 11 вересня 202 року був укладений після набрання чинності Закону України „Про оренду державного майна", норми якого не передбачають право орендаря на викуп орендованого майна, а навпаки, статтею 25 цього Закону визначено, що приватизація об'єкта оренди здійснюється відповідно до чинного законодавства.

Необґрунтованими є посилання позивача на ст. 51 Закону України „Про Державну програму приватизації" № 1723-111 від 18.05.2000 р., якою передбачено, що у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення), так як рішення щодо приватизації нерухомого майна, яке є предметом договору оренди № А-25 від 11.02.2002 року, органом приватизації не приймалося. Тому, реалізація права позивача на викуп об'єкта оренди може мати місце у разі, якщо органом приватизації стосовно об'єкта оренди буде прийнято рішення щодо його приватизації.

При таких обставинах у позивача відсутні підстави, передбачені чинним законодавством, вимагати зобов'язання відповідача внести зміни до договору оренди № А-25 від 11.09.2002 року на умовах, визначених додатковою угодою від 12.09.2007 року.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача не обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44 та 49 ГПК України при відмові у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4, 12, 32, 33, 34, 43, 44, 46, 47 -1, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                            Прохоров С.А.