СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

19.11.2007

Справа №2-24/14063-2007А

За адміністративним позовом -
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи  (СПД) ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

До відповідача  - Державної
податкової інспекції у м. Євпаторія (АР Крим, м. Євпаторія, вул. Дм.
Ульянова,240)

Третя особа - Сакська об'єднана
державна податкова інспекція ( АР Крим, м. Саки, вул.Курортна,57)

про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача - ОСОБА_1, паспорт,

Від відповідача - Стасенко Н.В.,
ст. держ. податковий інспектор юридичного відділу, довіреність у справі.

Від 3-ї особи - Корницька В.М.,
головний держ. податковий інспектор юрид. сектору, довіреність у справі

Обставини справи:

Позивач  звернувся з позовом до суду про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 26.04.2007р. про
застосування штрафних санкцій у розмірі 50% за порушення граничного строку
сплати узгодженого податкового зобов'язання з податку на додану вартість у
розмірі 93225,38 грн.

Ухвалою від 23.10.2007р. суд
залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Сакську ОДПІ.

У судовому засіданні 19.11.2007р.
позивач просить визнати вказане повідомлення-рішення нечинним, що відображено у
протоколі судового засідання.

Позивач  позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає,
просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов.

Сакська ОДПІ надала у судовому
засіданні 19.11.2007р. пояснення.

Згідно з п. 6 Закону України “Про
внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від
06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку  діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12),
вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до внесених змін до
Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ)
повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного
засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі,
або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не
надходило.

Суд вважає можливим проведення
судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними
засобами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін, 3-ї особи, суд, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом
про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від
26.04.2007р., яким йому нараховані штрафні санкції у розмірі 50%, а саме
93225,38 грн. за порушення граничного строку сплати на 796 днів узгодженого
податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 186450,76 грн.
(а.с. 6).

Як вбачається з вказаного
повідомлення-рішення, воно винесено відповідно до акту перевірки №
від 26.04.2007р.

Відповідно  до ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві
є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення
справи.

Для органів державної податкової
служби таким доказом є акт документальної перевірки,            оформлений відповідно до Порядку
оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності - юридичними особами, їх філіями,
відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 16.09.2002р. №429.( далі- Порядку).

У пункті 1.7 розділу 1 та пунктом 2
розділу 2 Порядку, зазначено, що факти виявлених порушень податкового і
валютного законодавства в акті документальної перевірки повинні викладатися
чітко, об'єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні документи, що
підтверджують наявність зазначених фактів
та на підставі яких вчинені записи у податковому та бухгалтерському
обліку, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно
підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише
за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування
факту  виявлених порушень є підстави  для визначення платнику податкових
зобов'язань.

Акт перевірки № від
26.04.2007р., а також докази його направлення позивачеві, ДПІ в м. Євпаторія до
суду не надано.

Штрафні санкції позивачу нараховані
на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000р. №2181-III (Закон № 2181).

Згідно підпункту 17.1.7 пункту
17.1. статті 17 Закону №2181 у разі коли платник податків не сплачує узгоджену
суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим
Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних
днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми
податкового боргу.;

- при затримці від 31 до 90
календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90
календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати
узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків
погашеної суми податкового боргу.

Однак, встановити, яка сума
податкового зобов'язання та яким чином узгоджена позивачем, за відсутності акту
перевірки, розрахунку до податкового повідомлення-рішення та інших документів,
неможливо.

Крім того, з аналізу підпункту
17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону №2181 випливає, що застосування штрафних
санкцій за затримку сплати сум узгодженого податкового зобов'язання можливе при
наявності факту сплати суми податкового боргу.

Доказів того, що позивачем
податкове зобов'язання було сплачено, коли та яким чином, на підставі яких
документів, відповідач не надав.

У позовній заяві позивач посилається
також на те, що обґрунтованість податкового повідомлення-рішення № /0
від 26.04.2007р. підтверджуються повідомленням № 26451 від
27.04.2007р. на суму 103300,57 грн.

Дійсно, до матеріалів справи
залучене повідомлення № 26451 від 27.04.2007р., у якому вказано, що
загальна сума податкового боргу позивача складає 103130,57 грн. (а.с. 7).

Пояснень щодо різниці між загальною
сумою податкового боргу позивача станом на 27.04.2007р., яка вказана у цьому
повідомленні, та сумою узгодженого податкового зобов'язання, яка вказана у
спірному повідомленні-рішенні, відповідач не надав.

Також позивач надав до матеріалів
справи ухвалу Господарського суду АР Крим від 13.01.2005р. у справі №
2-6/2287.1-2005, якою провадження у справі про визнання СПД ОСОБА_1 банкрутом
припинено (а.с. 16-17).

Як вбачається з вказаної ухвали,
безспірними є вимоги Євпаторійської ОДПІ у розмірі 25736,84 грн., крім того,
ОСОБА_1 нарахована неустойка 46446,22 грн.

У запереченні на позовну заяву
відповідач посилається на те, що 23.03.2006р. особова справа СПД ОСОБА_1 була
переведена із Сакської ОДПІ в ДПІ в м. Євпаторії. При переводі в особовій
карточці по коду платежу 140101000 «податок на додану вартість» була
відображена недоімка в сумі 896,97грн., пеня в сумі 102233,60грн. та штрафні
санкції, нараховані в автоматичному режимі в сумі  95225,38грн.

26.04.2007р. ДПІ в м.
Євпаторії  податковим
повідомленням-рішенням № 0 застосувала до СПД ОСОБА_1 штрафні
санкції у розмірі 50% узгодженої суми податкового зобов'язання 186450,76грн. за
порушення граничних термінів погашення заборгованості, що склало
93225,38грн.  Повідомлення-рішення було
отримано СПД ОСОБА_1.

Згідно запиту № 1036717-2 від
08.06.2007р. в Сакську ОДПІ  були надані
особові рахунки СПД ОСОБА_1, згідно з якими
фінансові санкції були нараховані по акту  документальної перевірки № 003726 від
25.06.2001р. Сакським підрозділом  податкової
міліції. В переданій  справі по СПД
ОСОБА_1  акти проведених перевірок
відсутні, є лише протоколи виймання  від
28.08.2001р. та 28.01.2002р.

Жодного доказу, який би підтвердив
вказані доводи, відповідач не надав.

Згідно з поясненнями Сакської
ОДПІ,  акт перевірки та рішення №
0 від 26.04.2007р. було винесено ДПІ в м. Євпаторії, вказані
документи в Сакській  ОДПІ відсутні, тому
надати їх  не має можливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної влади, їх посадови особи зобов'язанні
діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 2 ст. 71 КАС передбачено, що в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету
України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Постанова складена у повному
обсязі  23.11.2007року.

На підставі вищевикладеного та
керуючись  ст. ч.1 ст. 94, 98, 160-163
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати нечинним  податкове повідомлення-рішення  ДПІ в м. Євпаторії № 0 від
26.04.2007р.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
(АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1)  3грн.40 коп.
судових витрат.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання  постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня
складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга
не подана, постанова вступає в законну силу
через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Колосова Г.Г.