ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 р.

№ 11/7385

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Коробенко Г.П., Рогач Л.І.

розглянувши матеріали касаційної
скарги

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова компанія "Самобранка"

на постанову

Житомирського апеляційного
господарського суду від 07.06.2007

у справі

господарського суду  Хмельницької області

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропромислова компанія" Самобранка"

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

про

стягнення 90360,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь
представники:

від позивача:

Степанов А.М.-дов. від 10.09.2007

від відповідача:

ОСОБА_1- СПД

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 23.02.2007 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
господарського суду від 07.06.2007 рішення господарського суду Хмельницької
області від 23.02.2007 залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що
відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець
повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи
(технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають
переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно умов договору товар
покупцем продавцю не переданий.

Не погоджуючись з судовими
рішеннями  ТОВ "Агропромислова
компанія "Самобранка" звернулась до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою і просить їх скасувати посилаючись на те, що
судами  не повністю з'ясовано всі
обставини справи та порушенні норми матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права  при винесенні оспорюваного
судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Господарським судом встановлено, що
ДП "Агропромислова компанія "Самобранка", правонаступником якого
є ТОВ "Агропромислова компанія "Самобранка" та ПП ОСОБА_1 уклали
договір купівлі-продажу  №12 від
05.05.2003, у відповідності до умов якого останній  зобов'язався купити посівне насіння амаранту
сорту "Ультра" в кількості і на умовах вказаних у договорі.

Пунктами 3, 4.1 договору
передбачено, що продавець поставляє товар на умовах оплати франко-склад
покупця.

Відповідно до р. 5 договору, якість
товару, що продається за цим договором повинна відповідати ДСТУ 2240-93 на
технічне насіння амаранту зернового, а також відповідним показникам. Кожна
партія амаранту супроводжується документом про якість у відповідності до
"системи сертифікації харчових продуктів та продовольчого зерна".

Статтями 21, 22 Закону України
"Про насіння і садивний матеріал" передбачено, що  усі партії насіння і садивного матеріалу,
призначені для реалізації, повинні  мати
сертифікати, що засвідчують їх сортові та посівні якості. На насіння і садивний
матеріал, які за даними лабораторного аналізу відповідають вимогам нормативних
документів, їх власнику видається сертифікат. Використання на посів
насіння,  яке не перевірене в
лабораторіях відповідно до їх компетенції або не відповідає вимогам нормативних
документів, забороняється.

Як встановлено господарським судом,
відповідно сертифікату на вміст жиру в насінні,
протоколу випробовувань на вміст білку в насінні амаранту №36 від
09.12.2003, виданих Вінницьким обласним державним проектно-технологічним
центром охорони родючості ґрунтів і якості продукції, а також результату
аналізу насіння №4852-65, якість насіння не відповідає нормам на ДСТУ 2240-93.

За приписами ст. 662 та ч.1 ст.673
Цивільного кодексу України,  продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу,
якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 678 Цивільного
кодексу України встановлено, що продавець повинен одночасно з товаром передати
покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості
тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно
до договору або актів цивільного законодавства.

У разі істотного порушення вимог
щодо якості  товару (виявлення
недоліків,  які не можна усунути,
недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами
часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх
усунення) покупець має право за своїм вибором, зокрема,  відмовитися від договору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає, що  господарськими судами
дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення відповідають  чинному законодавству України та обставинам
справи і підстав для їх  скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115,
п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Постанову від 07.06.2007
Житомирського апеляційного господарського суду
зі  справи № 11/7385 залишити без
змін.

Головуючий
В.С. Божок

Судді
Г.П.Коробенко

Л.І.Рогач