ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.05.07р.

Справа № 19/73(25/284-06)-07

За позовом Закритого акціонерного товариства  “Криворіжаглобуд”, м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Крома”, м. Кривий Ріг

про стягнення 10824 грн. 74 коп.

Суддя Петренко І.В.

при секретарі Майоренко О.Ю.

Представники сторін:

Від позивача  Чапал Ю.О. довіреність № 04/06юр. від 02.10.2006р.

Від відповідача Леонтенко В.В. довіреність від 11.04.2007р.

СУТЬ СПОРУ :

Позивач звернувся з позовом до відповідача і просить стягнути з останнього штраф за порушення строків виконаних робіт у розмірі 9212 грн. 40 коп.; пеню за порушення строків виконання робіт в сумі 506 грн. 86 коп.; заборгованість по сплаті наданих на підставі п.3.7 договору послуг в сумі 552 грн. 74 коп.; штраф за несплату наданих на підставі п.3.7 договору в сумі 552 грн. 74 коп.

В процесу судового розгляду справи позивач   надав доповнення до позовної заяви від 19.04.2007р.  де просить стягнути з відповідача штраф за порушення строків виконання робіт у розмірі 9212 грн. 40 коп., пеню за порушення строків виконання робіт в сумі 506 грн. 86 коп., штраф за несплату наданих позивачем відповідачеві послуг у розмірі 552 грн. 74 коп.; витрати по сплаті держмита за подачу позовної заяви в сумі 108 грн. 25 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., витрати по сплаті держмита  за подачу апеляційної скарги в сумі 54 грн. 15 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 54 грн. 15 коп.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що стягнення неустойки за прострочення виконання робіт передбачено п. 11.3  договору та посилається на те, що відповідачем порушено графік виконання робіт за явим останній повинен був виконати роботи   у липні та вересні 2005р., а фактично роботи відповідачем були виконані у серпні та жовтні 2005р., що суперечить п.1.1, 2.1,5.4.9, договору.

Представник відповідача проти позову заперечує, у судовому засіданні та у відзиві на позов вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки згідно розділу 6 договору субпідряду № 81 на ремонтно-будівельні роботи від 13.07.2005р. підрядні роботи мають виконуватися із матеріалів “Головного підрядника”. Представник відповідача стверджує, що  головним підрядником не були вчасно надані субпідряднику матеріали, що і потягло подальше перенесення строків виконання робіт та матеріали були отримані субпідрядником від головного підрядника у серпні 2005р. на суму 21645,97 грн., у вересні  2005р. на суму 19943,03 грн. та у жовтні 2005р. на 28333,51 грн., що підтверджується актами на передачу основних та допоміжних матеріалів. Відповідач вказує на те, що   відповідно до ст. 851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці і цим створив неможливість виконання договору підрядником. За ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальністю за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з наведеного відповідач вважає що   вина відповідача  у порушенні строку виконання робіт відсутня.

Крім того, відповідач звернувся з зустрічною позовною заявою в якій просить визнати недійсним пункт 11.3 договору субпідряду № 81 на ремонтно-будівельні роботи від 13.07.2005р., який укладений між ЗАТ “Криворіжаглобуд” і ТОВ “Крома” посилаючись на те, що даний пункт суперечить ст. 61 Конституції України та ч. 1 ст. 203 ЦК України, так як  ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а оспорюваним пунктом договору передбачено штраф у розмірі 50 % від вартості недовиконаних робіт згідно встановлених договором і додатками до нього строках і пеня у розмірі 0,3% від ціни недовиконаних робіт за кожен день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені і не звільняється від виконання зобов’язання в натурі.

Позивач за первісним позовом надав відзив на  зустрічний позов  в якому просить задовольнити первісний позов, а в задоволенні зустрічного позову відмовити посилаючись на те, що ст. 61 Конституції України розглядає права, свободи та обов’язки виключно людини і громадянина, а штраф і пеня є штрафними (господарськими) санкціями, які відповідно до ст. 217 ГК України є правовим засобом відповідальності у сфері господарювання, а не видом відповідальності. На думку позивача за первісним позовом, зазначене вище  твердження спростовує посилання відповідача за первісним позовом про те, що пунтк 11.3 договору  суперечить актам цивільного законодаства та у такий спосіб відповідач за первісним позовом намагається уникнути відповідальності за порушення передбаченого договором господарського зобов’язання.

В судовому засідання оголошувалася перерва з 22.05.2007р. по 29.05.2007р. Позивач в судове засідання 29.05.2007р. не з’явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Розглянувши  матеріали справи та заслухавши  представників сторін,    господарський суд –

ВСТАНОВИВ :

13.07.2005р. між позивачем (головним підрядником) та відповідачем (субпідрядником) був укладений договір субпідряду № 81 на ремонтно-будівельні роботи відповідно до п. 1.1 якого субпідрядник зобов’язується власними силами виконати роботи по поточному ремонту будівель та споруд ВАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”: “АТЦ. Поточний ремонт м’якої покрівлі головного корпусу АТЦ”, згідно з проектно-кошторисною документацією та графіком виконання робіт (додатком № 1) з можливим корегуванням та додатками, який є невід’ємною частиною договору, а головний підрядник зобов’язується забезпечити субпідрядника фронтом робіт, передати комплексну проектно-кошторисну документацію, створити усі необхідні умови для виконання робіт, прийняти виконані роботи та оплатити згідно договору.

Сторонами було підписано графік виконання робіт до договору згідно з яким відповідач повинен був виконати роботи у липні 2005 року вартістю 6000,00 грн. без ПДВ та у серпні 2005 року вартістю 12797,00 грн. без ПДВ, а всього вартістю 18797,00 грн. (а.с.12).

За додатковою угодою № 1 від 18.08.2005 року до договору субпідряду № 81 сторони збільшили вартість робіт на 1860 грн. без ПДВ та встановили загальну вартість робіт без ПДВ в сумі 20657 грн. (а.с.11).

Вивчивши надані документи та аналізуючи їх із поясненнями представників сторін, суд находить підстави достатніми для задоволення первісного позову, а в задоволенні  зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з пункту 2.1 договору роботи повинні виконуватися поетапно. Їх види і строки виконання зазначаються у графіку виконаних робіт. Згідно додатку № 2 до договору (коректирований графік виконання робіт) строк виконання робіт встановлений з липня 2005р. по вересень 2005р.

Як встановлено судом підрядні роботи були  за договором відповідачем були виконані в період з серпня по жовтень 2005 року та прийняті позивачем, що підтверджується відповідними актами підписаними сторонами ( а.с. 34-35, 39-40, 44-45). Факт виконання робіт саме з серпня по жовтень 2005р. підтвердив і відповідач в судовому засіданні.

Згідно п.2.2.1 договору у разі виникнення обставин, які не залежать від “Субпідрядника ( відповідача) і які перешкоджають виконанню його зобов’язань в зазначені строки, “Субпідрядник” (відповідач) має право ставити питання перед “Головним підрядником”(позивачем) про перенесення строків завершення робіт і відшкодування збитків.Рішення про зміну первинних строків оформляється сторонами додатковою угодою. У разі виникнення ситуації, викладеній в п.2.2.1 договору, “Субпідрядник” (відповідач) зобов’язаний повідомити “Головного підрядника” (позивача) на протязі семи календарних днів з моменту виникнення  обставин, які перешкоджають виконанню робіт. У разі несвоєчасного початку виконання робіт з вини “Субпідрядника” (відповідача), відставанні їх ходу від графіку, “Головний підрядник” (позивач) попереджає “Субпідрядника” про порушення ним умов договору і має право вимагати відшкодування збитків  у претензійному порядку вирішення спорів,  що  передбачено  законодавством України. У випадку необхідності однією із сторін внести зміни у графік виконання робіт, сторона, яка є ініціатором внесення змін направляє другій стороні письмове повідомлення. Повідомлення повинно бути направлено “Головним підрядником” за 7 днів, “Субпідрядником” – за 15 днів до передбачених змін. У разі досягнення сторонами згоди відносно змінених строків виконання робіт, яке  виражене у формі додаткової угоди, складається коректирований або додатковий графік виконання робіт з зазначенням дати його складання, або узгоджені сторонами зміни відображаються лише у тексті додаткової угоди з зазначенням всіх передбачених до узгодження змін. Строк закінчення робіт їх окремих етапів встановляється від дати підписання “Головним підрядником” акту прийомки виконаних робіт або їх окремих етапів.( п.2.2.2, 2.2.3, 2.3., 2.4 договору).

Також, пунктом 6.1 договору передбачено, що роботи виконуються із матеріалів “Головного підрядника” (позивача). “Головний підрядник (позивач) здійснює поставку своїх матеріалів на роботи, які виконуються після отримання від “Субпідрядника”  письмової заявки на матеріали, нормативна необхідність яких встановлюється згідно затвердженої проектно-кошторисної документації.

Як встановлено  в судовому засіданні та наявними в матеріалах справи документами у ході виконання робіт за зазначених договором згідно графіку, яким  передбачено  виконання робіт   “Субпідрядником” (відповідачем) в період з липня 2005р. по вересень 2005р., що роботи останнім  були виконані в жовтні 2005р., тобто в порушення умов договору. Факт  виконання робіт у жовтні 2005р. підтверджується і актами виконаних робіт, що наявні в матеріалах справи та не спростовано відповідачем в ході судового розгляду. Навпаки, відповідач дійсно у відзиві та  в усних поясненнях вказав на те, що строки виконання робіт були порушені у зв’язку з відсутністю у нього матеріалів необхідних для проведення робіт  та відповідач звертався з листами до ТОВ “Евертон” (генпідрядник за договором генпідряду № 522-02 укладеного 15.02.2003р. з замовником  - ВАТ Інгулецький ГЗК) № 53 від 21.07.2005р. про неможливість приступити до виконання робіт із-за відсутністю газу; листом № 55 від 21.09.2005р. із-зі відсутності листа оцинкованого; листом ВАТ “Інгулецький ГЗК від 21.09.2005р. на адресу ТОВ “Євертон” та ЗАТ “Криворіжаглобуд” про відсутність листа оцинкованого; службовою запискою ВАТ “Інгулецький ГЗК на адресу відповідача від 26.09.2005р. про перенесення строку виконання робіт, у зв’язку з відсутністю у замовника газу пропан-бутан та оцинкованого листа.

Дані листи не можуть бути прийняті  як доказ звернення відповідача  до позивача з пропозицією укласти додаткову угоду до договору щодо перенесення строків виконання робіт, оскільки зазначені вище листи не містять пропозиції про укладення додаткової угоди  про перенесення строків виконання робіт та суперечать умовам договору,  а саме:  п.2.2.1   яким передбачено, що у разі виникнення обставин, які не залежать від “Субпідрядника” (відповідача) і які перешкоджають виконанню його зобов’язань в зазначені строки, “Субпідрядник” (відповідач) має право ставити питання перед “Головним підрядником”(позивачем) про перенесення строків завершення робіт і відшкодування збитків. Рішення про зміну первинних строків оформляється сторонами додатковою угодою.

Відповідач  не надав доказів того, що у зв’язку з  відсутністю матеріалів  він ставив питання перед позивачем, як  “головним підрядником” за договором, з пропозицією укласти  додаткову угоду щодо перенесення строків завершення робіт у зв’язку з несвоєчасною поставкою  необхідних матеріалів що передбачено умовами договору. Дані листа адресовані були ТОВ “Євертон”, ВАТ “Інгуклецький ГЗК”, тобто третім особам, які не є сторонами у договорі  субпідряду № 81 від 13.07.2005р.  Також не надано  відповідачем доказів і того, що позивач прострочив виконання свого зобов’язання щодо поставки матеріалів, оскільки відповідач не надав доказів того чи давав він заявку на поставку матеріалів головному підряднику (позивачу) за  п. 6.1 згаданого вище договору, не надано і доказів того який строк мало місце таке прострочення.

Надані копії актів на передачу основних та допоміжних матеріалів, які отримані «Субпідрядником»від «Головного підрядника»у серпні 2005р. на 21645,97 грн., у вересні 2005р. на 19943,03 грн., у жовтні 2005р. на 28333,51 грн., не можуть бути прийняті як доказ прострочення позивачем свого зобов'язання, оскільки  доказів того  коли відповідач  надав в заявку  на поставку матеріалів відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вина відповідача в порушенні строків виконання робіт встановлена наданими матеріалами.

За п.4.7 договору вся документація за цим договором повинна передаватися «Субпідрядником»(відповідачем) «Головному підряднику»(позивачу із супровідними листами своєчасно і належним чином оформлена, у тому числі із зазначенням дати підписання ( затвердження і/або узгодження) документу, номера договору, а при необхідності –додатку і/або доповнення до нього.

Згідно п.4.7.1 Головний підрядник (позивач) має право не приймати неналежним чином оформлені документи від Субпідрядника. В цьому випадку вся відповідальність за можливе порушення строків виконання робіт, несвоєчасну їх оплату і інші негативні наслідки, пов'язані з подальшим порушенням сторонами своїх зобов'язань по договору лягає на субпідрядника.

Також, п.11.3 договору встановлено, що Субпідрядник, у випадку порушення строків виконання робіт, сплачує Головному підряднику (позивачу) штраф у розмірі 50% від вартості недовиконаних робіт,  згідно встановленим договором і додатками до нього строкам, і пеню у розмірі 0,3 % від ціни недовиконаних робіт за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені і не звільняє від виконання зобов'язання в натурі.

Згідно наданого розрахунку позивачем штраф за порушення строків виконання робіт  становить  9212,40 грн., а пеня 506 грн. 86 коп., штраф за несплату наданих  позивачем відповідачеві послуг у розмірі 552 грн. 74 коп.

Відповідно до ст. 526 ЦК України договірні зобов’язання повинні виконуватися  відповідно до умов цього Кодексу та договору належним чином та у встановлений  законом або договором строк.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що уразі порушення зобов’язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного  виконання  зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, виходячи з даної норми суд дійшов висновку, що штраф і пеня є штрафними (господарськими) санкціями, які відповідно до ст. 217 ГК України є правовим засобом відповідальності у сфері господарювання, тобто штраф і пеня не є юридичною відповідальністю одного виду.

Посилання відповідача на ст. 61 Конституції України, яка гарантує, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення є безпідставними, оскільки відповідачем не наведено доказів того, що до нього за цим договором уже були застосовані штрафні санкції, та доказів їх сплати суду не надав.

Згідно ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами –третьою, п’ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Доказів невідповідності  ст..203, ст. 215 ЦК України оспорюваного  договору в момент його укладення відповідачем також не надано.

На підставі вищевикладеного господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом слід задовольнити, а в позовних вимогах відповідачеві за зустрічним позовом слід відмовити.

Судові витрати слід віднести на сторін, виходячи з задоволених позовних вимог.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки двох місячний термін для розгляду справи закінчується 30.05.2007р., тому відкладення розгляду справи буде порушенням ст..69 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 526, 549, 611, 614 ЦК України, ст.ст. 33, 49,  82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги позивача за первісним позовом задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Крома” 50026, м. Кривий Ріг, пр.Південний, 1а, (, поточний рахунок №61 в АКБ „ЮНЕКС” м.Києва, МФО 322539) на користь Закритого акціонерного товариства “Криворіжаглобуд” 50000, м. Кривий Ріг, пр.Карла Маркса, 56 (, поточний рахунок №0141 в КФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 305619) штраф за порушення строків виконання робіт у розмірі 9212 грн. 40 коп.; пеню за порушення строків виконання робіт в сумі 506 грн. 86 коп.; штраф за несплату наданих позивачем відповідачеві послуг у розмірі 552 грн. 74 коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 108 грн. 25 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., витрати по сплаті державного мита за подачу апеляційної та касаційної скарги в сумі  108 грн. 25 коп., про що видати наказ.

В задоволенні зустрічного позову відповідачеві відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області набирає законної сили через 10 днів з дня його прийняття відповідно до ст. 85 ГПК України.

Суддя                                                                                                                    І.В. Петренко