ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.
№ 8/250/07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Грейц К.В.,

суддів :
Бакуліної С.В.,
Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної скарги
Українсько-німецького спільного підприємства
“Алкор”

на ухвалу
від 19.09.2007 року Запорізького апеляційного
господарського суду

у справі
№ 8/250/07

господарського суду
Запорізької області

за позовом
Спільного Українсько-польського підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю
“Етрус”

до

Українсько-німецького спільного підприємства
“Алкор”

про
стягнення суми

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від позивача:
не з’явились

від відповідача:
Мирна М.Г. (довіреність від 02.10.2007р. б/н)

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.06.2007 року (суддя Попова І.А.) по справі № 8/250/07 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 34 193,81 грн. основного боргу, 2 100 грн. штрафу, 476,66 грн. річних процентів, 477,44 грн. судових витрат; в іншій частині позову відмовлено.

28.08.2007 року (а.с.47) Українсько-німецьке спільне підприємство “Алкор” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Запорізької області від 13.06.2007 року скасувати.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 17.09.2007 року апеляційну скаргу Українсько-німецького спільного підприємства “Алкор” повернуто заявникові без розгляду по п.3 ст.97 ГПК України у зв’язку з недоплатою державного мита в сумі 12,88 грн.

Усунувши недоліки апеляційної скарги заявник звернувся повторно з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення суду.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду (головуючий суддя –Коробка Н.Д., судді –Мірошниченко М.В., Хуторной В.М.) від 19.09.2007 року по справі № 8/250/07 відмовлено Українсько-німецькому спільному підприємству “Алкор” у відновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.06.2007 року, апеляційну скаргу Українсько-німецького спільного підприємства “Алкор” на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.06.2007 року повернуто заявникові без розгляду, на підставі ст.ст. 53, 86, ч.2 ст.93 ГПК України.

В касаційній скарзі, з урахуванням поданого до неї в судовому засіданні уточнення, представник відповідача просить скасувати ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року по справі № 8/250/07, а справу передати до апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги по суті.

Відзиву на касаційну скаргу позивач не надіслав.

Представники позивача в судове засідання касаційної інстанції не з’явилися.

Заслухавши пояснення по касаційній скарзі представника відповідача, який підтримав викладені в ній доводи, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Запорізької області прийняте 13.06.2007 року. Отже, перебіг десятиденного строку для подання апеляційної скарги починається з 14.06.2007 року (згідно статті 50 Господарського процесуального кодексу України). Враховуючи десятиденний строк подання апеляційної скарги, останнім днем для її подання слід вважати 23.06.2007 року (згідно статті 51 Господарського процесуального кодексу України), однак цей день припав на неробочий день –суботу, відповідно до частини 3 статті 51 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день. За таких обставин, останнім днем для оскарження рішення слід вважати 25.06.2007 року.

Частиною 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що трьохмісячний строк, передбачений для відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, відповідачем пропущено. Рішення прийнято 13.06.2007 року отже, відрахування трьохмісячного строку, на протязі якого можливо відновити строк подання апеляційної скарги, згідно із ч.3 ст.50 Господарського процесуального кодексу України, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок. Перебіг строку, передбаченого для відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, закінчується 13.09.2007 року, а апеляційну скаргу повторно подано 18.09.2007 року. Отже, трьохмісячний строк, передбачений для відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, який в силу ч.2 ст.93 Господарського процесуального кодексу України є присічним, відповідачем пропущено.

Касаційна інстанція не бере до уваги доводи касаційної скарги стосовно того, що відповідачу не було направлено копії оскаржуваного ним рішення, оскільки, як вбачається з відмітки канцелярії на зворотному боці рішення суду, його надіслано сторонам 20.06.2007 року (а.с.41 зворотній бік). Будь-яких доказів того, що відповідачем не отримано рішення суду (довідка  пошти, довідка суду про надіслання рішення простою поштою) касаційному суду не надано. Доводи про те, що про рішення суду відповідачу стало відомо від виконавчої служби також нічим не підтверджені, ані листом про виклик до виконавчої служби, ані конвертом в якому було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження тощо. Наведені дані могли б бути дійсним свідченням того, коли відповідач дізнався про виконання судового рішення.

Відповідач зазначає, що ним не оскаржувалось рішення суду  в повному обсязі, тому доплатити мито ухвалою від 17.09.2007 року суд вимагав з нього безпідставно. Разом з тим до касаційної скарги, а також представником відповідача в судовому засіданні, копії апеляційної скарги на підтвердження викладеного не додано та не пред’явлено для огляду відповідно. Касаційна інстанція також звертає увагу і на те, що ухвала суду від 17.09.2007 року відповідачем не оскаржена, мито доплачене, отже відсутні підстави вважати, що вперше скаргу від 28.08.2007 року (подана за 18 днів до збігу присічного терміну, передбаченого ч.2 ст.93 Господарського процесуального кодексу України) заявникові було повернуто безпідставно.

Оскільки належним чином оформлена апеляційна скарга на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.06.2007 року подана після збігу трьох місяців після його прийняття, строку - який є присічним, то колегія суддів не вбачає підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали Запорізького апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року, а безпідставна та необґрунтована скарга Українсько-німецького спільного підприємства “Алкор” має бути залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, п.1 ч. 1 ст. 1119, ст. 11111, ст.11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Українсько-німецького спільного підприємства “Алкор” на ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року у справі № 8/250/07 залишити без задоволення, а ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 19.09.2007 року у справі № 8/250/07 –без змін.

Головуючий-суддя
К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

Л.Рогач