ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"01" жовтня 2007 р.
Справа №  18/110

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ТимошевськоїВ.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №18/110

за позовом: Прокурора Новомиргородського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі якої виступає Новомиргородський районний відділ головного управління МНС України в Кіровоградській області, м. Новомиргород

до відповідача: Новомиргородське райспоживтоваритсво, м. Новомиргород Кіровоградської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОКП "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації", м. Кіровоград

про визнання договору дійсним та визнання права власності

За участю представників:

від прокуратури - Гребенюк Т.Г., прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури області, посвідчення № 457;

від позивача - Лановий Р.Ю., начальник  Новомиргородського районного відділу головного управління МНС України в Кіровоградській області, посвідчення №000811 від 21.11.2006 р.; Кравцов О.М.; довіреність № 11/668  від 29.01.2007 р., завідувач сектору правової роботи та охорони праці;

від відповідача  - Кіторага К.В., голова правління, протокол від 12.04.2007р.; Вербенко О.В., юрисконсульт, довіреність №10/97 від 21.06.2007 р.;

від 3-ї особи -  Чернявський І.Б., довіреність № 7-1  від 09.01.07, юрисконсульт.

Прокурором Новомиргородського району подано позовну заяву в інтересах держави  в особі якої виступає Новомиргородський районний відділ головного управління МНС України в Кіровоградській області до ОКП "Кіровоградське обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації",  яка містить вимоги наступного змісту: визнати договір купівлі-продажу  від 04 березня 2004 р., який укладено між ПМВВТБП "Агросервіс-Інтекс" асоційований член Української універсальної товарної біржі Брокерською конторою №53 з одного боку, Новомиргородським райспоживтовариством з другого боку та Управлінням МНС України в Кіровоградській області з третього боку, не посвідченого нотаріально, дійсним,  та визнати за  Новомиргородським районним відділом головного управління МНС України в Кіровоградській області право власності  на комплекс будівель і споруд, розташованих за адресою: Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. 40-річчя Перемоги, 22/29.

15.08.2007 р.  господарським судом здійснено заміну первісного відповідача - ОКП  "Кіровоградське обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації" належним відповідачем - Новомиргородське райспоживтовариство та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОКП  "Кіровоградське обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації".

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що перешкод в здійсненні  права користування і розпорядження майном позивачу не чинив, факт продажу майна не заперечував, належному оформленню права власності не заважав, у зв"язку з чим заперечує щодо покладення на нього судових витрат за результатами розгляду справи.

Третьою особою письмово пояснено, що в реєстрації договору купівлі-продажу відмовлено, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Також, позивачем не надано до БТІ документів, що підтверджують право набувача придбавати об"єкти нерухомого майна  у власність, так як він є складовою частиною МНС України, яке є єдиним власником та розпорядником майна, що знаходиться на балансі підпорядкованих управлінь. Крім того, в договорі не вказана частка, яку складає придбане майно від цілого комплексу будівель.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази,  які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

16.01.2004 року Новомиргородською МДПІ та асоційованим членом  української Універсальної товарної біржі ПМВВТБП "Агросервіс-Інтекс", Брокерська контора №53, проведено аукціон з продажу майна Новомиргородського райспоживтовариства, що перебувало в податковій заставі.

Згідно протоколу №2 від 16.01.2004 р. про хід торгів на аукціоні з продажу майна, переможцем визнано Управління МНС України в Кіровоградській області (а.с. 11).

За результатами торгів між Правобережною товарною біржею (Організатор торгів), ПМВВТБП "Агросервіс-Інтекс" асоційований член Української універсальної товарної біржі, Брокерська контора №53, та Новомиргородським райспоживтовариством і Управлінням МНС України в Кіровоградській області укладено договір купівлі-продажу майна №2 від 04.03.2004 р. (а.с.13).

Згідно пункту 1.1. договору предметом купівлі-продажу є майно Новомиргородського райспоживтовариства, що перебувало в податковій заставі, а саме - приміщення оптової бази, яке розташовано за адресою: Кіровоградська область, м.Новомиргород, вул. 40-чя Перемоги, 22/29.

Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

За приписами статті 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У відповідності до абзацу 3 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року "Про судову практику в справах про визнання угод недійсними" щоб не допускати неправильного визнання дійсними угод суд повинен перевірити, зокрема, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню.

Стосовно нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна, що перебуває у податковій заставі враховується, що продаж активів платника податків, у тому числі об'єктів нерухомого майна, що перебувають у податковій заставі, у рахунок погашення його податкового боргу здійснюється відповідно до вимог Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (№ 2181-14).

Згідно з підпунктом 10.5.2 пункту 10.5 статті 10 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" операції з продажу активів платника податків, що перебувають у податковій заставі, не підлягають нотаріальному посвідченню, державне мито та місцеві податки (збори) не справляються.

Згідно з підпунктом 10.2.4 пункту 10.2 статті 10 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" при продажу активів на товарних біржах податковий орган укладає відповідний договір з брокером (брокерською конторою), яка вчиняє дії з продажу такого активу за дорученням податкового органу на умовах найкращої пропозиції.

При цьому господарський суд виходить з того, що  такі  угоди  і  не можуть бути посвідчені в нотаріальному порядку у зв'язку з відсутністю добровільної згоди власника нерухомого майна, який, у свою чергу, повинен виступати стороною за договором купівлі - продажу такого майна.

Виходячи з того, що угоди  купівлі - продажу нерухомого майна, що перебуває в податковій заставі, не підлягають нотаріальному посвідченню і не можуть бути посвідчені в нотаріальному порядку, то підстави для визнання такого договору дійсним згідно ст. 220 Цивільного кодексу України у судовому порядку відсутні.

На підставі викладеного вище, господарський суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання договору дійсним задоволенню не підлягає.

Відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України  способами судового захисту цивільних  прав та інтересів є зокрема, визнання права.

За приписами статті 392 Цивільного кодексу України  позов про визнання права власності може пред"явити власник майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Поряд з цим, позивачем не надано суду доказів вчинення відповідачем дій, які свідчать про невизнання чи оспорювання його права власності. Крім того, суд враховує, що  покупцем за договором купівлі-продажу є Управління МНС в Кіровоградській області, а не його районний відділ.

За викладених обставин, позовні вимоги про визнання права власності є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зміни прокурора до позовної заяви, згідно з якими натомість визнання права власності заявлено вимогу - визнати придбану за договором нерухомість  майном державного права власності та передати право власності юридичній особі публічного права в особі МНС України та право зареєструвати дане нерухоме майно в ОКП "Кіровоградське обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації", як передане в оперативне управління Новомиргородського районного відділу головного управління МНС України в Кіровоградській області, задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до  частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України  позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову.

Зміна предмета позову означає зміну матеріально-правової вимоги позивача. Зміна підстави позову означає зміну обставин, якими позивач обгрунтовує свою вимогу до відповідача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Подана прокурором зміна позовних вимог по справі № 18/110 направлена на одночасну зміну предмета і підстави позову, а тому задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.  33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Згідно ч. 3 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення  господарського суду  набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

До набрання рішенням законної сили воно може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя                                   В.В.Тимошевська