ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

20.11.2007
Справа №2-2/1661-2002

За скаргою Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (95026, м.Сімферополь, вул..Гайдара, 3-А)

До відповідача : Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби АРК ГУЮ МЮ України (95006. м.Сімферополь, вул..К.Лібкнехта, 16)

Стягувач: Сімферопольське ВП ВКГ (95053, м.Сімферополь, вул..Гурзуфська, 5)

скарга на дії  ДВС

Суддя В. І.  Толпиго

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від заявника:  Поповчук, юрист, дор. у справі.

Від ДВС – Нєвєдомський, гол. держ. виконавець, дор. у справі.

Від стягувача: не з’явився.

Суть спору:  Позивач - Сімферопольське ВП ВКГ у 2002 році звернулося у Господарський суд АРК до відповідача - Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» з позовом про стягнення 9 308 241грн74коп

Рішенням ГС АРК від 14.02.2002р. №2-2/1661-2002  позов задоволено частково та стягнено  з ОП «Кримтеплокомуненерго»  на користь Сімферопольського ВП ВКГ, 4 293 827грн. 17коп. боргу, 600000грн. пені, 1700грн. держмита, 69грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу

31 жовтня 2007р. до Господарського суду АРК надійшла скарга ОП «Кримтеплокомуненерго» № 20-3/3234 від 25.10.2007р.  на дії ДВС, у якої заявник просить суд визнати дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби АРК ГУЮ МЮ України у відношенні накладення арешту на орендовані транспортні засоби неправомірними та зобов’язати ДВС зняти арешт з майна, яке наведено у прохальної частині скарги.

Скарга мотивована тим, що Господарським судом АРК було винесено рішення  від 14.02.2002р. по справі №2-2/1661-2002 про стягнення з заявника – ОП «Кримтеплокомуненерго» на користь    Сімферопольського ВП ВКГ  , 4 293 827грн 17коп. боргу, 600000грн пені, 1700грн. держмита, 69грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу. Постановою №08/1-15/10626 від 02.12.2005р Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби АРК ГУЮ МЮ України було накладено арешт на майно, яке належить Сімферопольській філії «Проенерговузол» ОП «Кримтеплокомуненерго», враховуючи, що майно  ОП «Кримтеплокомуненерго» не належить йому на праві власності, а є орендованим у фонду майна АРК, то ДВС своєю постановою наклало арешт і на орендоване майно. Відповідно до листа від 20.6.2007р №03/3638 про списання орендованого майна, Фонд майна АРК дає згоду  на списання транспортних засобів, які знаходяться у оренді. На думку ОП «Кримтеплокомуненерго» накладення арешту на орендоване майно незаконне, оскільки арешт може бути накладений тільки на майно, яке належить боржнику на праві власності, що стало підставою для звернення заявника зі скаргою до суду.

Стягувач явку представника у судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду скарги повідомлені належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Представник відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби АРК ГУЮ МЮ України, у судове засідання надав відзив на скаргу, у якому пояснив, що скаргу вважає не обґрунтованою та у задоволенні скарги просить відмовити.

Розглянувши скаргу заявника, заслухавши пояснення представників заявника та Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби АРК ГУЮ МЮ України, суд встановив:

Рішенням ГС АРК від 14.02.2002р. №2-2/1661-2002  позов задоволено частково та стягнено  з ОП «Кримтеплокомуненерго»  на користь Сімферопольського ВП ВКГ, 4 293 827грн. 17коп. боргу, 600000грн. пені, 1700грн. держмита, 69грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Ухвалою ГС АРК від 01.3.2002р. у справі №2-2/1661-2002 суд виправив помилку, що допущена у резолютивній частині рішення ГС АРК від 14.02.2002р. №2-2/1661-2002  та виклав резолютивну частину в наступній редакції:

« 1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОП «Кримтеплокомуненерго» м. Сімферополь, вул.Гайдара 3-а, р/рахунок 3603 в ОКБ м. Сімферополя, МФО 324485, на користь Сімферопольського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополь вул. Гурзуфськая 5, р/рахунок 0001 СФ АКИБ «Укр Сіббанк» Сімферопольське ТОБО, МФО 384588 ОКПО 25726910, 8 664 678 грн 02 коп. боргу, 600000 грн пені, 1700 грн. держмита, 69 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3          Видати наказ.

4          У стягненні решти суми позову відмовити.

5          Строк розгляду спору продовжити.

6          Наказ Господарського суду від 25.02.02 визнати таким, що не підлягає виконанню.».

У виконання рішення ГС АРК від 14.02.2002р. №2-2/1661-2002 та ухвали ГС АРК від 01.3.2002р. у справі №2-2/1661-2002 був виданий наказ від 01.3.2002р. у справі №2-2/1661-2002р.

Вищенаведений наказ ГС АРК, ДВС був приєднаний до зведеного виконавчого провадження, що підтверджується матеріалами справи.

02.12.2005р. ВДВС  ВПВР державної виконавчої служби АРК було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Розглянувши вищенаведену постанову ВДВС ВПВР державної виконавчої служби АРК, суд не знаходить підстав для задоволення скарги за наступними підставами:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства  є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто, суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути скаргу з урахуванням лише підстав скарги, що вказані заявником.

Посилання заявника у мотивувальної частині заяви на те, що дії ДВС АРК ГУЮ МЮ України не відповідають діючому законодавству України та суперечать ст.64 ЗУ «Про виконавче провадження» неспроможні, тому що постановою від 02.12.2005р. по зведеному виконавчому провадженню на загальну суму 129450908грн.57коп. від  02.12.2005р. встановлено, що «боржнику на праві власності належить майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості по виконавчим документам»  та постановлено накласти арешт на це майно та заборонити здійснювати його відчуження. Ця постанова не містить відомості про накладення арешту на якесь конкретне майно, а цією постановою накладений арешт не все майно належне боржнику на праві власності а не на майно яке знаходиться в оренді.

Майно, яке наведено у прохальної частині заяви та з якого заявник просить суд зняти арешт, арештовано МРЕВ ДАІ м. Сімферополь та правомірність дій МРЕВ ДАІ щодо накладення арешту на транспортні засоби які знаходяться в оренді боржника не є предметом розгляду даної скарги.

Відповідно до ст. 33 ГПК України  на заявникові лежить обов'язок доведення  тих обставин на які він посилається.

Заявник не надав доказів порушення Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби АРК ГУЮ МЮ України норм чинного законодавства при прийнятті постанови від 02.12.2005р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

При вказаних обставинах, керуючись ст.ст.86,121-2 ГПК України суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні скарги відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.