ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.12.2007
Справа №2-24/16420-2007А

За адміністративним позовом – СПД Випірайло О.С. (АР Крим, м.Ялта, вул. Кірова,134,кв.49)

До відповідача  - Державної податкової інспекції у м.Ялта (АР Крим, м.Ялта, вул.. Васильєва,16)

про визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення

Суддя Г.Г.Колосова

При секретарі Капустіної І.М.

За участю представників:

Від позивача – Пікін О.В., представник, дов. у справі.

Від відповідача – Володькін С.А., гол. держ. подат.інспектор, дов.  у справі, Кукурян Л.А., гол.держ.подат.інспектор-ревізор, дов у справі.

Обставини справи:

Позивач - гр. Випірайло О.С. звернулась з адміністративним позовом до ДПІ у м. Ялта про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № 2 від 02.10.2007р. в частині донарахування суми податку на додану вартість у розмірі  35748,3грн. та застосування штрафних санкцій на суму 17874,15грн., усього 53622,45грн.

Ухвалою ГС АР Крим від 11.12.2007р. позивач–гр. Випірайло О.С. замінено на СПД Випірайло О.С.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав  позовні  вимоги.

Відповідач позовні вимоги не визнає та просить у позові відмовити за мотивами, викладеними у запереченні на позов та у судових засіданнях ( том 1 а.с. 73-75).

Згідно з п. 6 ч. 3 розділу V11 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р. (1798-12), вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Вказаних вимог від сторін не надходило.

Суд вважає можливим проведення судового процесу без здійснення фіксування судового процесу технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд, -

встановив:

Випірайло Олена Сергіївна зареєстрована як  фізична особа- підприємець виконавчим комітетом Ялтинської міської ради 28.05.1997р. та поставлена  на податковий облік у ДПІ в м.Ялта та є платником податку на додану вартість.

06.06.2007р. ДПІ у м.Ялта проведена виїзна планова  документальна перевірка з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства СПД Випірайло О.С. за період з 01.01.2005р по 31.03.2007р., за результатами якої складений акт № 1385/17-1/ від 06.06.2007р.

На підставі вказаного акту винесено податкове повідомлення-рішення  № 0 від 16.06.2007р., яким СПД Випірайло О.С. донараховано 36786грн. податку на додану вартість та засновані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 18393грн., усього 55179грн. на підставі   п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» № 16897-ВР (із змінами та доповненнями).

Не погодившись з винесеним податковим повідомленням-рішенням ДПІ в м.Ялта позивач оскаржив його в адміністративному порядку начальнику ДПІ в м. Ялта, ДПА в АР Крим. За результатами оскарження прийняті податкові повідомлення-рішення № 1 від 09.08.2007р., яким  сума штрафних санкцій  залишена без змін, а  рішенням про результати розгляду повторної скарги  від 17.09.2007р.  скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ в м. Ялта № 0 від 16.06.2007р. і №1 від 09.08.2007р. в частині  податкового зобов’язання на суму 1556,55грн. та прийняте нове податкове повідомлення-рішення №   2 від 02.10.2007р.  про донарахування  податку на додану вартість у сумі 35748,3грн. та застосування штрафних санкцій -17874,15грн., усього 53622,45грн.

Позивач вважає,  що податкове повідомлення-рішення № 2 від 02.10.2007р. винесено безпідставно та просить визнати його нечинним.

Позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

При проведенні перевірки встановлено, що в порушення п.п.7.4.5  п.7.4  ст. 7 Закону України „Про  податок на додану вартість” № 16897-ВР від 03.04.1997р. ( із змінами та доповненнями)   СПД Випірайло О.С. було включено в податковий кредит по деклараціях з ПДВ суми податку, які не підтверджені податковими накладними  за період з жовтня 2005р. по березень 2007р. включно, тобто позивачем занижено податок на додану вартість на суму 35748,3грн.

При цьому ДПІ в м. Ялта посилається на Інформаційний лист Вищого Арбітражного суду України № 01-8612 від 30.12.1999р. ( із змінами від 02.10.2001р.), яким передбачено, що включення до податкового кредиту  будь-яких витрат по оплаті ПДВ, які підтверджуються податковими накладними, заповненими не зареєстрованими у податковому органі особами, може бути підставою  для притягнення платника податку до встановленої законодавством відповідальності, в тому числі для застосування санкцій, нарахованих на суму податкового кредиту, передбаченого п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7  Закону № 168.

СПД Випірайло О.С. для перевірки надані податкові накладні, які підтверджують господарські стосунки з МП «Олександр» та включені до складу податкового кредиту на підставі податкових декларацій в період з  жовтня 2005р. по березень 2007р. включно.

Відповідач посилається на те, що в ході проведення  податкового розслідування  та згідно листа ДПІ в Сімферопольському районі від 05.06.2007р.встановлено, що припинено підприємницьку діяльність МП «Олександр» (Сімферопольський район) на підставі рішення ГС АР Крим по справі № 2-82983-2005 в зв’язку з ненаданням податкової звітності більш року. МП «Олександр» знято з податкового обліку з 25.08.2005р., тому він не мав права виписувати податкові накладні.

Вважаючи, що податкові накладні видані не зареєстрованою у податковому органі особою  ДПІ в м. Ялта на підставі п.п. 7.4.5.  п. 7.4 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. № 68/97-ВР податковим повідомленням-рішенням № 2 від 02.10.2007р. донарахувала позивачу ПДВ на суму 35748,3грн. та застосувала штрафні (фінансові)  санкції у сумі 17874,15грн., усього 53622,45грн.

Підпунктом 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону  № 168, крім інших обов’язкових підстав виникнення у платника податку права на податковий кредит з ПДВ, передбачає обов’язкову наявність ще й такої підстави, як сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум.

Згідно з п.п. 7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закону суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України, а зараховані суми використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування ПДВ згідно з цим Законом. Тобто законодавцем чітко передбачено, що однією з обов’язкових підстав включення сум до податкового кредиту з ПДВ є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Доводи відповідача суд до уваги не приймає  за наступних підстав.

Відповідно до п.4 і п.6 Наказу ДПА України № 165 від 30.05.1997р. ( із змінами внесеними наказом № 224 від 30.06.2005р.) сума податку на додану вартість  у податковій накладній повинна відповідати сумі податкових зобов’язань з поставки товарів продавця у реєстрі виданих податкових накладних, які складаються у двох примірниках у момент виникнення податкових зобов’язань продавця  згідно з вимогами п.7.3 ст. 7 Закону № 168.

Особами, відповідальними за нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету, є  платники податку, визначені у ст.2  Закону № 168  цього закону.

Позивач, отримав у встановленому порядку податкові накладні від продавця, які були оформлені у відповідності з вимогами  п.п. 7.2.1 п.7.2  ст. 7 Закона № 168 та правомірно включив суму ПДВ у податковий  кредит.

Подальше припинення підприємницької діяльності, так саме як і скасування державної реєстрації та визнання установчих документів  підприємства-продавця недійсними, не може впливати  на податковий кредит покупця, оскільки він не знав та й не міг знати про припинення підприємницької  діяльності  продавця.

Таким чином у діях позивача  відсутні порушення податкового законодавства в частині вимог п.п.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закона № 168.

Згідно із ч. 1 ст. 71 Кодекса адміністративного судочинства  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Податковим органом не доведено порушення позивачем податкового законодавства.

Ст. 19 Конституції України зобов’язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень і способом, передбаченими Конституцією і законами України.

З урахуванням викладеного,  ретельно дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3 грн. 40 коп. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі   17.12. 2007року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. ч. 1 ст. 94,98,160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Визнати нечинним  податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Ялта   №  2 від 02.10.2007р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь СПД Випірайло Олени Сергіївни (АР Крим, м.Ялта, вул. Кірова,134,кв.49, ІНН ) 3,40грн. судового збору.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України  до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.