ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 698-166, факс 7-44-62
ПОСТАНОВА

"12" листопада 2007 р.
Справа № 16/227

„09”год.
„10”хв.

Господарський суд Чернігівської області

у складі -судді Фесюри М.В.,

при секретарі -Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача -Паншина І.В.,

від відповідача -не з'явився.

розглянувши  в м.
Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ :           Чернігівської міжрайонної державної
податкової інспекції

вул. Воровського,6, м. Чернігів,
14000

до ВІДПОВІДАЧА:           Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи

ОСОБА_1

АДРЕСА_1

Про стягнення за рахунок активів
148,57 грн.

Чернігівською міжрайонною державною
податковою інспекцією заявлено позов про стягнення 148,57 грн. податкового
боргу за рахунок активів, який виник внаслідок несплати Відповідачем вартості
торгового патенту на здійснення роздрібної торгівлі за грудень 2006 року та
січень 2007року.

Відповідач повноважного
представника в судове засідання не направив, письмового відзиву на позов не
надіслав. Відповідачу на реєстраційну адресу: АДРЕСА_1,  тричі направлялись судові повістки про
виклик, однак останні разом з ухвалою суду про відкриття провадження у справі
та матеріалами справи були повернуті на адресу суду  відділенням зв'язку з відміткою про
повернення по причині незнаходження адресата за вказаною адресою.

Відповідно до ч. 8 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України, вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це
підтверджується підписом відповідної службової особи.

Кодексом окремо не передбачено
порядку вручення повістки суб'єкту підприємницької діяльності, який не є
юридичною особою.

Представником позивача в судове
засідання надано довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, відповідно до якої станом на 23.10.07р. суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1(ід. НОМЕР_1) зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_1. Також, згідно довідки адресного бюро від 12.10.07
ОСОБА_1прописана з 16.07.1992р. за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, а також
наявні в матеріалах справи відомості про незмінність реєстраційної адреси
Відповідача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за
відсутністю представника сторони.

Заслухавши пояснення представника позивача,
розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення
спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1(надалі -Відповідач)
зареєстрована виконавчим комітетом Чернігівської міської ради як фізична
особа-підприємець 19.12.2003 року, про що зроблено запис № НОМЕР_2. На обліку в
ДПІ у м. Чернігові перебуває з 23.12.2003 року за НОМЕР_3.

Відповідно до ст.4, п.3 ст. 9
Закону України “Про внесення змін і доповнень до Закону України “Про систему
оподаткування” платники податків зобов'язані сплачувати належні суми податків
та зборів (обов'язкові платежі) у встановлені законодавством строки.

Відповідно до ст.11 Закону України
“Про систему оподаткування в Україні” платник податків несе відповідальність за
правильність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог
чинного законодавства.

Як вбачається з наданих позивачем
доказів станом на 16.08.2007р. Відповідач має
податковий борг в розмірі 146,67грн.

Згідно заяви на придбання торгового
патенту від 19.06.06 №2084, відповідач здійснює роздрібну торгівлю
продовольчими та непродовольчими товарами.

Згідно статті 3 Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності” від 23.03.1996  № 98/96-ВР (надалі -Закон - 98), патентуванню
підлягає торговельна діяльність, що здійснюється суб'єктами підприємницької
діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу
товарів.

Частиною 4 ст. 3 Закону -98 встановлено, вартість  торгового
патенту  на  здійснення
торговельної діяльності встановлюється органами місцевого самоврядування
залежно від місцезнаходження пункту продажу товарів та асортиментного переліку
товарів. Вартість торгового патенту за календарний місяць встановлюється у
межах таких граничних рівнів:

на території міста Києва, обласних центрів - від 60 до 320 гривень;

на території міста Севастополя, міст обласного підпорядкування (крім
обласних центрів) і районних центрів - від 30 до 160 гривень;

на території інших населених пунктів - до 80 гривень.

Згідно частини 5 статті 3 Закону
-98, оплата вартості торгового патенту на здійснення торговельної діяльності
провадиться щомісячно до 15 числа місяця, який передує звітному, а оплата
вартості короткотермінового торгового патенту здійснюється не пізніше ніж за
один день до початку здійснення торговельної діяльності. Під час придбання
торгового патенту на здійснення торговельної діяльності суб'єкт підприємницької
діяльності вносить одноразову плату в розмірі вартості торгового патенту за
один місяць. На суму, сплачену під час придбання торгового патенту, зменшується
розмір плати за торговий патент, яка підлягає внесенню в останній місяць його
дії.

У відповідності до розміру ставок,
затверджених рішенням 19 сесії районної ради 23 скликання від 26 березня 2002
року, вартість торгового патенту для фізичних осіб -суб'єктів підприємницької
діяльності, зареєстрованих в Чернігівській МДПІ за здійснення роздрібної торгівлі
становить 80 грн. на місяць.

Відповідач всупереч вимогам чинного
законодавства встановлену вартість торгового патенту не сплатив і у останнього
виник борг за період грудень 2006 року та січень 2007 року в розмірі 146,67грн.
За несвоєчасну сплату вартості патенту позивачем нарахована пеня, розмір якої
згідно матеріалів справи станом на 16.08.07 становить 1,90грн.

Позивачем на підставі ст. 6 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р.  було сформовано та направлено першу податкову
вимогу №1/690 від 18.12.2006р., якою відповідачу виставлено податковий борг в
сумі 66,67грн. та другу податкову вимогу №2/9 від 24.01.2007р., якою виставлено
146,67грн. податкового боргу. Обидві вимоги відповідачем не були отримані по
причині незнаходження адресата за вказаною адресою, у зв'язку з чим податковим
органом були прийняті акти №165/24 від 21.12.06 та №11/24 від 29.01.07, а
вимоги розміщено на дошці податкових оголошень.

Відповідно до п.п. 6.2.4 ст. 6
Закону -2181, у разі коли податковий орган або пошта не може вручити платнику
податків податкове повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням
посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову
вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування (місцезнаходження)
платника податків, податковий орган розміщує податкове повідомлення або
податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій на вільному для
огляду місці біля входу до приміщення податкового органу. При цьому день
розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Враховуючи, що податкові
зобов'язання зазначені у податкових вимогах самостійно відповідачем не погашені
та є узгодженими, вони підлягають стягненню за рахунок активів такого платника
на підставі п.п.3.1.1 ст.3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III
від 21.12.2001р. в судовому порядку.

За таких обставин позов є
обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94,158-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О
В И В :

1.          Позов
задовольнити повністю.

2.          Стягнути за
рахунок активів з Суб'єкта підприємницької діяльності -  фізичної
особи ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ід. НОМЕР_1, відомості про розрахункові рахунки
відсутні)  до місцевого бюджету (р/р
0559, одержувач: місцевий бюджет Слабинської С/Р,  банк: ГУДКУ в Чернігівській області, МФО
853592) 148,57грн. податкового боргу.

3.          Постанова
набирає законної сили і може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені
ст.ст. 254, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена у повному обсязі
15 листопада 2007 року.

Суддя
М.В. Фесюра