СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.07                                                                                 Справа № 13/243.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ВИАДУК” м. Сєвєродонецьк

до Відкритого акціонерного товариства “Об’єднання Склопластик” м. Сєвєродонецьк

про стягнення 33 241 грн. 65 коп.

Судова колегія у складі:
Головуючий
Суддя
Суддя

Яресько Б.В.
Пономаренко Є.Ю.
Середа А.П.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Плотніков П.А. дов. б/н від 24.10.2007 р.

Від відповідача
Серікова К.С. дов. юр-24 від 23.05.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 32477 грн. 25 коп., 3 % річних за користування чужими коштами в розмірі 764 грн. 40 коп.

Протягом розгляду справи позивач змінював розмір позовних вимог.

Заявою від 29.10.2007 р. позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь борг з урахуванням індексу інфляції 42 008 грн. 90 коп., 3 % річних в розмірі 1155 грн. 24 коп.

У судовому засіданні 29.10.2007 р. позивач уточнив розмір основного боргу, та повідомив суд, що він складає 25 624 грн. 52 коп.

Відповідач позов визнає частково в сумі 3028 грн. 38 коп. основного боргу.

З’ясувавши фактичні  обставини справи,  докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам  сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості з врахуванням індексу інфляції в сумі 42008 грн. 90 коп.,  та 3 % річних в сумі 1155 грн. 24 коп. Зазначена заборгованість на думку позивача утворилося в наслідок неналежної оплати відповідачем поставлених позивачем нафтопродуктів в 2005-2006 році.

В 2005 році поставка нафтопродуктів здійснювалася на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу нафтопродуктів ХД-37-031. Відповідно до умов цього договору позивач зобов’язався поставити відповідачу товар, а останній прийняти та оплатити його. Згідно п. 4.4. договору на щомісячно одержану кількість товару діє скидка в розмірі 5 % від вартості придбаного товару.

На виконання зазначеного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 460 842 грн. 85 коп.  без врахування 5 % скидки. Факт поставки товару на зазначену суму підтверджується матеріалами справи, та визнається сторонами по справі.

З врахуванням 5 % скидки передбаченої п. 4.4. договору відповідач був зобов’язаний сплатити позивачу за товар  поставлений в 2005 році 437800 грн. 71 коп.

В 2006 році поставка нафтопродуктів здійснювалась без укладення договору. Всього позивач поставив відповідачу в 2006 році товару на загальну суму 288720 грн. 26 коп.  Факт поставки товару на зазначену суму підтверджується матеріалами справи, та визнається сторонами по справі.

Поставлений в 2005-2996 році товар був оплачений відповідачем частково, згідно розрахунку позивача ним було одержано в оплату 723938 грн. 86 коп.

Таким чином, борг відповідача за товар поставлений в 2005-2006 році складає 2582 грн. 11 коп.

Доводи позивача стосовно того, що в ціни товару зазначеному в накладних вже була врахована 5 % скидка, яка застосовувалася відповідно до наказів позивача судом відхиляються з огляду на те, що згідно зазначених накладних знижка дорівнює 0,00, таким чином позивачем не надано суду належних доказів стосовно застосування ним до ціни товару поставленого відповідачу згідно договору купівлі-продажу нафтопродуктів ХД-37-031 5 % скидки передбаченої п. 4.4. цього договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами статті 530 згаданого кодексу, зокрема, встановлено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу 2582 грн. 11 коп., 3 % річних –71 грн. 01 коп., та втрати від інфляції в сумі 297 грн. 81 коп.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –29 грн. 51 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 10 грн. 48 коп., в решті на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Об’єднання Склопластик»м. Сєвєродонецьк, вул.. Промислова 2 ідентифікаційний код 05758977 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Віадук» м. Сєвєродонецьк вул. Донецька 37А ідентифікаційний код 30196155 борг в сумі 2582 грн. 11 коп., 3 % річних –71 грн. 01 коп., втрати від інфляції в сумі 297 грн. 81 коп., державне мито у сумі –29 грн. 51 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 10 грн. 48 коп.

3. В решті вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Головуючий                                                             Б.В. Яресько

Суддя                                                                       Є.Ю. Пономаренко

Суддя                                                                       А.П. Середа

Дата підписання повного тексту рішення

05 листопада 2007 року