ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"26" листопада 2007 р.
Справа №  3/288

Господарський суд Кіровоградської області у складі Н.В Болгар розглянув   у  судовому засіданні 26.11.07 о адміністративну справу № 3/288

за позовом: Відкритого  акціонерного  товариства "Олександрійський "Сортнасінняовоч";

до відповідача: Управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області;

про визнання скасування  рішень №  № 248, 249, 250 від 23.05.07, вимоги від 23.05.07 № Ю-34,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьмичової О.О.;

представників

позивача -  голови правління   Метлицької Н.В.;

позивача - адвоката  Бесараба В.А. довіреність № б/н від 17.09.07;

відповідача -  головного спеціаліста-юрисконсульта Доільніциної Я.В.,  довіреність №  155/07-35 від 22.01.07.

Відкрите акціонерне товариство  "Олександрійський  "Сортнасінняовоч" (далі по тексту - ВАТ "Олександрійський "Сортнасінняовоч")   звернулося  до господарського суду в порядку  адміністративного судочинства з позовною заявою, у якій просило визнати протиправними та скасувати, вимогу від 23.05.07 № Ю-34,  рішення від 23.05.07 №№  248, 249, 250  управління Пенсійного фонду України в Олександрійському районі Кіровоградської області (далі по тексту - управління ПФУ в Олександрійському районі).

Відповідач вимоги заявника не визнав, посилаючись у запереченнях на те, що

з 01.01.04 набрав чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", який регулює відносини між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону;

Указ Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" поширює свою дію на податкові відносини;

страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, які складають систему оподаткування, тобто на них не поширюється податкове законодавство;

з метою уникнення надмірної сплати страхових внесків за найманих працівників (з причини одночасної дії Закону та Указу Президента України) сума коштів, що спрямовується до Пенсійного фонду у вигляді частини ставки єдиного податку зараховується в рахунок сплати страхових внесків за відповідні періоди, таке зарахування здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі пред'явлених страхувальниками копій платіжних документів про сплату єдиного податку, але якщо платник, який обрав спрощену систему оподаткування, не здійснює витрат на оплату праці найманих працівників або не здійснює нарахування страхових внесків, то частина коштів єдиного податку, що надходить до Пенсійного фонду обліковується в окремих реєстрах по надходженню цих коштів і до картки особового рахунку платника в графу "зараховано внесків" не заноситься;

при проведені головним спеціалістом управління ПФУ в Олександрійському районі позапланової перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період з 01.10.04 по 01.05.07 ВАТ "Олександрійський "Сортнасінняовоч", оформленої актом № 36 від 23.05.07, виявлено заниження фактичних витрат на оплату правці, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у сумі  2 985 грн. та донараховано страхових внесків на загальну суму 16 302 грн. 16 коп.;

сума 2 985 грн. перерахована господарським товариством платіжним дорученням № 89 від 18.05.07, і це доказує те, що матеріальна допомога та премія у сумі 2 985 грн. входить до фонду оплати праці, і на неї необхідно нараховувати страхові внески;

рішення № 248 прийнято на підставі п. 3 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішення №№ 248, 250 - на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 цього Закону.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін господарський суд встановив наступне.

З 01.01.04 набрав чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, який визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 15 названого Закону, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

За визначенням термінів, що містить ст. 1 страхувальниками є роботодавці та інші особи, які відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" сплачують страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір  на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше, та кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього закону.

ВАТ "Олександрійський "Сортнасінняовоч" є суб'єктом підприємницької діяльності - юридичною особою, який обрав особливий спосіб оподаткування - він є платником єдиного податку.

Згідно п. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхувальниками  відповідно до цього Закону є роботодавці: підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначений у пунктах 1, 10, 15 ст. 11 цього Закону.

Обов'язком страхувальника, як то встановлено п. п. 4, 6 ст. 17 названого вище Закону, є подання звітності територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Уповноваженими управлінням ПФУ в Олександрійському районі особами проведена позапланова перевірка своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на загальнодержавне пенсійне страхування ВАТ "Олександрійський "Сортнасінняовоч" за період з 01.10.04 по 01.05.07, за результатами якої складений акт № 36 від  23.05.07 (далі по тексту - акт перевірки).

Як вбачається із акту, при перевірці загального оподатковуваного доходу (заробітна плата), з яких утримуються внески із застрахованих осіб зазначених у рядку 4 розділу 1 Розрахунків страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (додаток 23) за жовтень 2004 р. - квітень 2007 р. та даних первинного бухгалтерського обліку, виявлено заниження в сумі 2 985 грн., яке виникло внаслідок того, що виплачувалася матеріальна допомога та премія, яка не відображалась ні в головній книзі, ні в книзі нарахування заробітної плати, ні у формі ДР та поданих розрахунках сум страхових внесків (сума виявлена під час співставлення нарахованого ФОП, вказаного в книзі нарахування заробітної плати та поданих розрахунків сум страхових внесків), що є порушенням п. 1 ст. 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування";

при перевірці фактичних витрат на оплату праці, суми перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, суми допомоги у зв'язку з тимчасової непрацездатністю та суми доходу, що розподіляється між членами колективних, орендних підприємств, сільськогосподарських кооперативів, фермерських господарств, на які нараховуються внески, зазначених у рядку 2 у розділі 1 Розрахунків суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (додаток 23) за жовтень 2004 р. - квітень 2007 р. та даних первинного  бухгалтерського обліку виявлено розбіжність (заниження) у сумі 55 125 грн. 57 коп. (сума була виявлена під час співставлення нарахованого ФОП, вказаного в книзі нарахування заробітної плати, та поданих Розрахунків суми страхових внесків), що є порушенням п. 1 ст. 19 закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого донараховано страхових внесків 16 225 грн. 53 коп. (за ставкою 32 % в сумі 2 794 грн. 04 коп., за ставкою 32,3 % в сумі 193 грн. 78 коп., за ставкою 31,8 % в сумі 7 646 грн. 77 коп., за ставкою 33,2 %  в сумі 5 373 грн. 98 коп., за ставкою 4 % в сумі 216 грн. 96 коп.).

На підставі даних акту перевірки листом від 31.05.07 за вих. № 1394/02-32 відповідач направив позивачу

вимогу про сплату боргу від 23.05.07 № Ю-34 на суму 16 302 грн. 16 коп. недоїмки;

рішення про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески (додаток 15) від 23.05.07 № 248, яким за приховування (заниження) сум заробітної плати (виплат, доходу) на підставі п. 3 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування) застосована фінансова санкція у сумі 2 985 грн.;

рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків (додаток 16/1) від 23.05.07 № 249, яким на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосована фінансова санкція у сумі 1 811 грн. 86 коп. за наслідками самостійного донарахування страхувальником 5 650 грн. 13 коп.;

рішення про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків (додаток 16) від 23.05.07 № 250, яким за наслідками донарахування 16 302 грн. 16 коп. страхових внесків, на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосована фінансова санкція у сумі 3 897 грн. 17 коп.

ВАТ "Олександрійський "Сортнасінняовоч" надіслало скаргу  від 07.06.07 до правління Пенсійного фонду України з вимогою скасувати як незаконні названі вище вимогу і рішення управління ПФУ в Олександрійському районі.

Така скарга повернута без розгляду, оскільки господарське товариство із скаргою в межах процедури узгодження вимоги про сплату боргу від 23.05.07 № Ю-34 та рішень про застосування фінансових санкцій №№ 248, 249. 250 від 23.05.07до управління ПФУ в Олександрійському районі в порядку, передбаченому ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на  загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого  постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.03 № 21-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.01.04 за № 81/8680, не зверталося.

Про визнання протиправними та скасування названих вище вимоги та рішень позивач звернувся до господарського суду з тих підстав, що він як платник єдиного податку не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, відповідно до колективного договору та додатків до нього існують положення про додаткові виплати працівникам, про фонди відкритого акціонерного товариства, в тому числі і про фонд матеріального заохочення, який використовується для преміювання та інших видів матеріального заохочення персоналу за підсумками господарської діяльності за певний період, але він утворюється за рахунок відрахувань чистого прибутку і не підпадає під дію ч. 8 ст. 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Господарський суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 3, 6 Указу Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.1998 р. № 727/98, суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок не є платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування; відділення державного казначейства України наступного дня після надходження коштів єдиного податку від суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи, який перейшов на спрощену систему оподаткування, перераховують до Пенсійного фонду України 42 відсотки таких коштів.

Частиною 4 Перехідних положень Конституції України передбачено, що Президент України протягом трьох років після набуття чинності Конституцією України має право видавати схвалені Кабінетом Міністрів України і скріплені підписом Прем'єр-міністра України укази з економічних питань, не врегульованих законами, з одночасним поданням відповідного законопроекту до Верховної Ради України в порядку, встановленому ст. 93 Конституції України.

Збір на обов'язкове державне пенсійне страхування входить до переліку податків і зборів (обов'язкових платежів), зазначеного у ст. 14 Закону України "Про систему оподаткування, тобто  саме платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування як складової частини системи оподаткування не були платники єдиного податку за Указом Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва".

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнодержавного пенсійного страхування; дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно названим Законом визначаються принципи та структура системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, кола осіб, які підлягають загальнодержавному пенсійному страхуванню, платники страхових внесків, їх права та обов'язки, порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками, про що  вказано у ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 18 Закону встановлено, що розмір страхових внесків  встановлює Верховна Рада України; страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом; страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування, на ці внески не поширюється податкове законодавство; страхові внески не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів; законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Виходячи з викладеного страхові внески не є тим збором на обов'язкове державне пенсійне страхування, від сплати якого як складової частини системи оподаткування звільнені платники єдиного податку.

Нарахування страхових внесків регулює ст. 19 названого вище Закону.

Згідно з п. 1 ст. 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" фізичні та юридичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (включаючи тих, які обрали особливий спосіб оподаткування) є страхувальниками для фізичних осіб, що працюють у них на умовах трудового договору (контракту) або інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, а згідно зі ст. 15 - платниками страхових внесків.

Таким чином ВАТ "Олександрійське "Сортнасіннєовоч", яке є платником єдиного податку, є також страхувальником (роботодавцем), обов'язком якого є сплачувати страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Твердження  заявника у позові про те, що він як платник єдиного податку не є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є безпідставним і спростовується вищевикладеним.

Згідно із п.п. 4.4. ст. 4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" базою (об'єктом) для нарахування збору до Пенсійного фонду України чи внесків до фондів загальнообов'язкового державного  соціального страхування громадян є заробітна плата платника податку з доходів фізичних осіб.

Позивачем не доводилася та обставина, що суми страхових внесків розраховувалися відповідачем без урахування викладеної норми. Під терміном "заробітна плата" п.п. 1.1. ст. 1 цього Закону розуміє також інші заохочувальні та компенсаційні виплати або інші виплати та винагороди, які виплчуються (надаються) платнику податку у зв'язку з відносинами трудового найму згідно із законом та відносіться до фонду оплати праці.

На суму страхових внесків своєчасно не нарахованих страхувальником відповідач направив йому вимогу про сплату боргу  № Ю-34 від 23.05.07 на суму простроченої заборгованості (недоїмки) 16 302 грн. 16 коп. згідно з ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування".

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 106 названого Закону, п. п. 8.4, 8.5 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.04 за № 64/8663. (далі по тексту - Інструкція) страхувальник зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми протягом десяти робочих днів із дня її одержання, а уразі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату боргу, страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду; у разі неузгодження вимоги із органом Пенсійного фонду страхувальник має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

"Порядок розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20.01.04 за № 81/8680 (далі по тексту - Порядок).

У встановленій у Порядку послідовності вимога про сплату боргу від 23.05.07 № Ю-34 позивачем не узгоджувалась, а  рішення від 23.05.07 №№ 248, 249, 250 не оскаржувалися.

Таким чином, не вживаючи заходів щодо узгодження розрахунку суми недоїмки, з яким страхувальник не погоджується, ВАТ "Олександрійський "Сортнасіннєвовоч" звернулося в порядку адміністративного судочинства із позовом без урахування того, що право на оскарження вимоги в судовому порядку у нього за ч. 3 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виникає у разі неузгодження вимоги від 23.06.07 № Ю-34 з органами Пенсійного фонду.

Враховуючи викладене господарський суд вважає, що позивач є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", а той факт, що він також є і платником єдиного податку не звільняє його від зобов'язань страхувальника (роботодавця).

Позов про визнання протиправним та скасування вимоги управління ПФУ в Олександрійському районі визнаний поданим безпідставно і задоволенню господарським судом не підлягає.

За донарахування 16 302 грн. 16 коп. своєчасно не обчислених і не сплачених страхувальником страхових внесків територіальним органом Пенсійного фонду України на підставі п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосував до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу на суму 3 897 грн. 17 коп.

З урахуванням вищевикладеного підстави для визнання такого рішення неправомірним та скасування його у господарського суду відсутні.

Фінансова санкція як штраф у сумі 2 985 грн. за рішенням від 23.05.07 № 248 застосована відповідачем за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

За підп. 9.3.3. п. 9 Інструкції підставою для прийняття такого рішення є акт документальної перевірки або акт звірки з органами податкової служби.

У акті перевірки зазначалося, що сума 2 985 грн. при перевірці суми фактичних витрат на оплату праці та інших виплат, пов'язаних із відносинами трудового найму, у рідку 1.1. Розрахунків суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що подавалися позивачем відповідачеві, не відображалась, як не відображалась вона ні в головній книзі, ні в книзі нарахування заробітної плати, ні в формі ДР.

Сума 2 985 грн. як матеріальна допомога і премія всім працівникам виплачувалася ВАТ "Олександрійський "Сортнасіннєовоч" протягом 2004-2007 років.

У пояснювальній записці голови правління акціонерного товариства, написаною власноруч 30.06.07, така особа повідомила в.о. начальника управління ПФУ в Олександрійському районі про те, що сума 2 985 грн. виявлена самим підприємством до перевірки в страхові внески перераховані в повному обсязі платіжним дорученням № 89 від 18.05.07.

Однак, така обставина не свідчить про те, що сума не була прихована (занижена), оскільки вона під час перевірки була виявлена тільки при співставленні нарахована фонду оплати праці, вказаного у книзі нарахування заробітної плати із даними Розрахунків суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з п. п. 4, 6 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ВАТ "Олександрійський "Сортнасіннєовч" як страхувальник зобов'язане подавати звітність територіальному органу Пенсійного фонду у строки, в порядку, та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

За ст. 11.1Інструкції названа особа як платник страхових внесків зобов'язана вести облік платежів до Пенсійного фонду, а згідно п. 11.11 цієї Інструкції у встановлений термін подавати управлінню ПФУ в Олександрійському районі розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за формою, визначеною у додатку 23 Інструкції, у якому зазначати самостійно обчислені суми страхових внесків.

Докази того, що позивачем самостійно надані документ у підтвердження виплати 2 985 грн. як суми заробітної плати (виплат, доходу), на яку нараховуються страхові внески, відсутні.

Твердження у позовній заяві про те, що названа сума не входить до фонду оплати праці, оскільки виплачена із сум чистого прибутку товариства за підсумками господарської діяльності за певний період із фонду матеріального заохочення персоналу, не підтверджує безпідставності висновку осіб, які здійснювали перевірку та рішення про застосування фінансової санкції.

Структура заробітної плати визначена у ст. 2 Закону України "Про оплату праці". Заробітна плата складається із основної заробітної плати - винагороди за виконану роботу відповідно до норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки), додаткової заробітної плати - винагороди за працю понад установленої норми, за трудові успіхи та винахідливість і за основні умови праці, і включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій, інші заохочувальні та компенсаційні виплати - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Страхові внески до солідарної системи, як то встановлено  ч. 1 ст. 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", повинні нараховуватися ВАТ "Олександрійський "Сортнасіннєовоч" як роботодавцем на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Позивач фактично не послався на норми законодавства, на підставі яких він вважає, що виплачені за рахунок чистого прибутку із фонду матеріального заохочення суми не відносяться до заробітної плати. Частина 9 ст. 19, на яку містить посилання позовна заява, у Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відсутня.

Господарський суд відмовляє заявнику у задоволенні вимог про визнання протиправним та скасування рішення управління ПФУ в Олександрійському районі від 23.05.07 № 248.

За донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожен повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми, що встановлено п. 4 ч. 9 ст. 106 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

На підставі такої норми управлінням ПФУ в Олександрійському районі прийнято рішення від 23.05.06 № 249 про застосування до ВАТ "Олександрійський "Сортнасіннєовоч" фінансової санкції у розмірі 1 811 грн. 86 коп.

Позовна заява не містить обґрунтувань та підстав, за яких страхувальник просить визнати неправомірним та скасувати рішення від 23.05.06 № 249.

Як вбачається із акту перевірки та заперечень відповідача на позов, перевіркою встановлено, що головний бухгалтер товариства самостійно виявила помилки у 2005-2007 р.р. і зробила відповідні виправлення в Розрахунках суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (додаток 23), а саме:

в лютому 205 р. збільшені страхові внески за ставкою 2 % в сумі 18 грн. 15 коп., в жовтні 2006 р. збільшені страхові внески за ставкою 31,8 % в сумі 5 375 грн. 99 коп. - донарахована страхові внески за лютий 2006 р. - травень 2006 р.,

в січні 2007 р. збільшені страхові внески за осіб, які отримують допомогу  по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 20 % мінімального страхового внеску у сумі 255 грн. 99 коп.

Докази сплати донарахованої страхувальником суми - 5 650 грн. 13 коп. відсутні.

У господарського суду відсутні підстави вважати, що рішення від 23.05.07 № 249 є неправомірним, тому позов про його скасування як поданий необґрунтовано задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ч. ч. 1, 2, 3 ст. 160, ст. 163,  п. 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Копії постанови направити сторонам.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але не була у встановлений строк подана апеляційна скарга, постанова набирає чинності після закінчення  строку для подання апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня  складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя
підписана 29.11.07

Н. В. Болгар