ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2007 р.
№ 8/196-31/288

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                   Удовиченко О.С.

суддів:                                                        Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

За участю представників :

від позивача Лебедєв О.С. (дов 06.02.07р.)

від першого відповідача Сарасека Ю.В. (дов від 09.02.07р.)

другого відповідача  Веліканов К.С. (дов. від 11.01.07р.)

розглянувши касаційну скаргу ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька атомна електрична станція" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.07.07р.

у справі № 8/196-31/288

за позовом ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", м. Енергодар Запорізької області

до першого відповідача ДП "Енергоринок", м. Київ

другого відповідача ДП Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Київ

про стягнення 6 344 821,30 грн.

В С Т А Н О В И В  :

Рішенням господарського суду міста Києва  від 05.06.06р. у справі № 8/196-31/288 (суддя Качан Н.І.) задоволено позовні вимоги ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" до ДП "Енергоринок" та ДП Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення 6 344 821,30 грн. збитків, з першого та другого відповідача на користь позивача солідарно стягнуто 6 344 821,30 грн. заборгованості, 1 700 грн. державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.07р. (головуючий Розваляєва Т.С., судді Борисенко І.В., Зубець Л.П.) вказане рішення скасовано повністю та прийнято нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою апеляційної інстанції, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить постанову від 24.07.07р. скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на  неправильне застосування і порушення судом норм матеріального права, зокрема, ст. 517 Цивільного кодексу України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, п. 2 Прикінцевих положень Господарського кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

16.12.04р. ДП НАЕК „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Запорізька АЕС” звернулося до місцевого господарського суду з позовом до Державного підприємства „Енергоринок” про стягнення збитків в сумі 6 344 821 грн. 30 коп., в зв'язку з невиконанням останнім зобов’язань за договором відступлення права вимоги № 3-13к від 18.02.98р., на підставі ст. ст. 16, 517, 519, 525, 526, 530, 611 ЦК України, 224, 225ГК України.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

18.02.98р. між Національним диспетчерським центром електроенергетики України (надалі НДЦ), з одного боку, Державним підприємством “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу “Запорізька АЕС” (надалі ЗАЕС), з другого боку, та Науково-виробничою господарською асоціацією “Елко” (надалі Фірма), з третього боку, був укладений договір № 3-13к відступлення права вимоги відповідно до п. п. 1.1., 1.2., 2.1., 2.2. якого НДЦ (первісний кредитор) уступає, а ЗАЕС приймає на себе вимогу повернення позапланово прийнятої ДК “Молденерго” електроенергії в обсязі 100 126 892 кВт/г; ЗАЕС уступає  Фірмі вимогу позапланово прийнятої ДК “Молденерго” електроенергії (за поставку Фірмою, яка є агентом ДК “Молденерго”, матеріалів та обладнання для ЗАЕС), відповідно до п. 1.1. даного договору; після підписання цього договору НДЦ списує кредиторську заборгованість ЗАЕС за поставлену електроенергію в Оптовий ринок електроенергії (за актом списання кредиторської заборгованості); відповідно на 100 126 892 кВТ/ч НДЦ зменшує обсяг обов’язкового натурального повернення позапланово прийнятої ДК „Молденерго” електроенергії.

Згідно пункту 2.3 договору, умови погашення заборгованості Фірми перед ЗАЕС, номенклатуру, строки поставки, умови поставки або строки перерахування грошових коштів, відповідальність та інші зобов’язання сторін регулюються окремим договором. Вказаний пункт договору був визнаний недійсним постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.03р. у справі № 17-5-30-18/01-7829, яка набрала законної сили.

Проте, судом апеляційної інстанції встановлено, що саме у відповідності з п. 2.3 цього договору між НВГА „Елко” (постачальник) та відкремленим підрозділом „Запорізька АЕС” ДП НАЕК „Енергоатом” (покупець) 04.08.00р. був укладений  договір поставки № 433 (1) 2000 У, з протоколом врегулювання розбіжностей від 31.10.2000р., де в погодженій редакції п. 3.3. сторони визначилися, що поставка продукції буде здійснюватися в рахунок оплати, проведеної за договором комісії № 1484 (8) У від 24.02.98р. по акту списання кредиторської заборгованості від 18.02.1998р. на підставі договору відступлення вимоги № 3-13к від 18.02.98р.

Пунктом 3.3 договору № 3-13к сторони обумовили, що договір вважається виконаним після виконання п. 2.1. договору і підписання акту між ДК “Молденерго”, Фірмою та НДЦ про проведення відступлення права вимоги, в якому буде вказано, що НДЦ зменшує обсяг обов’язкового повернення позаплавново прийнятої ДК „Молденерго” електроенергії на користь Фірми.

18.02.98р. НДЦ, НВГА „Елко” та ДК “Молденерго” склали акт проведення відступлення вимоги і про зменшення обов’язкового повернення позапланово прийнятої ДК “Молденерго” електроенергії, відповідно до якого НДЦ уступив НВГА „Елко” вимогу обов’язкового повернення позапланово отриманої ДК “Молденерго" електроенергії, зменшив обов’язкове повернення, яке повинно виконуватися ДК „Молденерго” на підставі договору про паралельну роботу енергосистем України та Республіки Молдова, на 100 126 892 кВт/г позапланово прийнятих ДК „Молденерго” в січні, травні, грудні 1997 р. з розмежуванням по тарифним зонам. В акті окремо зазначено, що НВГА вимоги придбала.

18.02.98р. НДЦ та ДП „НАЕК „Єнергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Запорізька АЕС” також склали акт списання кредиторської заборгованості, в якому зазначили, що сума, на яку списується кредиторська заборгованість ВП за відступлене право вимоги визначена, виходячи з тарифу встановленого Постановою НКРЕ № 1073 від 03.12.97р. і складає 6 344 821,30 грн.

Ухвалою від 12.05.06р. господарський суд м. Києва залучив до участі у справі № 8/196-31/288 в якості другого відповідача ДП „НЕК „Укренерго”.

Згідно підпунктів 1.1, 3.3 Статуту ДП „НЕК „Укренерго” створено відповідно до Закону України від 16.10.97р. № 575/97 "Про електроенергетику" та наказу Міністерства енергетики України від 15.04.98р. № 54 на базі ДП "Національний диспетчерський центр електроенергетики України" і "Державна електрична компанія "Укрелектропередача" та є правонаступником майна, всіх прав та обов'язків цих підприємств.

ДП "Енергоринок" було утворено для забезпечення функціонування оптового ринку електричної енергії відповідно до постанови КМУ від 05.05.00р. № 755 на базі відокремленого підрозділу „Енергоринок” ДП „НЕК „Укренерго”. Підприємство є правонаступником ДП „НЕК „Укренерго” щодо його активів і боргових зобов'язань, пов'язаних з: провадженням ліцензованої діяльності з купівлі та продажу електричної енергії;  виконанням угод, укладених із суб'єктом підприємницької діяльності, який отримав ліцензію на передачу електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами, щодо передачі електричної енергії цими мережами; організаційним та матеріально-технічним забезпеченням функціонування оптового ринку електричної енергії; виконання функцій розпорядника системи розрахунків, а також коштів оптового ринку електричної енергії (п.п. 1 і 2 Статуту).

Статтею 541 ЦК України визначено, що солідарний обов'язок  або  солідарна  вимога  виникають  у випадках,  встановлених  договором  або  законом,  зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. Сутність їх полягає в тому, що кредитор вправі вимагати виконання зобов'язання у будь-якого з солідарних боржників чи від них усіх сумісно не тільки в частині боргу, але й повністю.

За таких обставин, господарський суд першої інстанції при прийнятті рішення неправильно застосував ст.ст. ч. 5 ст. 107, 541, 543 ЦК України та солідарно стягнув з відповідачів 6 344 821,30 грн. заборгованості.

Відповідно до п. 4  Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Договір № 3-13к відступлення права вимоги був укладений 18.02.98р., отже, суд апеляційної інстанції правильно зазначив, що правовідносини між учасниками договору повинні регулюватися положеннями Цивільного кодексу УРСР.

Цесія –це угода між первісним кредитором (цедентом) та новим кредитором (цесіонарієм), на підставі якої до цесіонарія переходить право вимагати від боржника вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення в силу зобов'язання боржника перед цедентом. Відступлення права вимоги є поодиноким випадком заміни особи в зобов'язанні. Відбувається заміна суб'єкта  –кредитора, який відтепер втрачає статус учасника зобов'язання, але, при цьому, зміст зобов'язання залишається незмінним.

Кредитор який  уступив  вимогу  іншій  особі,  зобов'язаний передати їй документи, що свідчать про право вимоги (ч. 1 ст. 198 ЦК УРСР). При цьому порушення вказаного обов'язку не впливає на юридичну силу угоди про цесію.

Відповідно до ч. 2 ст. 198 ЦК УРСР первісний  кредитор відповідає  перед  новим  кредитором  за недійсність  переданої  йому  вимоги,  але  не    відповідає за невиконання цієї вимоги боржником.

На думку колегії, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку стосовно заподіяння позивачеві збитків неналежним виконанням відповідачами зобов'язань за договором відступлення права вимоги, оскільки у правовідносинах за даним договором НДЦ був первісним кредитором, а не боржником у відступленому зобов'язанні, по-друге, договір № 3-13к виконаний сторонами у відповідності до п. 3.3 цього договору.

Відтак, апеляційний господарський суд правильно скасував рішення господарського суду м. Києва від 05.06.06р. у справі та відмовив в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю.

З огляду на викладене, судова колегія Вищого господарського суду України вважає, що оскаржена постанова прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька атомна електрична станція" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.07.07р. у справі № 8/196-31/288 залишити без змін.

Справу № 8/196-31/288 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                           О.С. Удовиченко

Судді:                                                                                 О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін