ПОСТАНОВА

"17" листопада 2007 р.

Справа № 12/213-4209

15 год. 10 хв

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Скрипчук
О.С.

при секретарі судового засідання
Дудник А.І.

Розглянув справу

за позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи -ОСОБА_1, АДРЕСА_1, м.
Тернопіль

до відповідача: Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції, вул. Білецька,1, м. Тернопіль

про: скасування
податкового повідомлення-рішення №/3/53535 від 06.08.2007р.

За участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1 -підприємець

відповідача: Ковальська
З.В. -старший податковий інспектор, довіреність №61300/7/10-015 від
13.09.2007р.

Суть справи:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа -ОСОБА_1, м. Тернопіль, надалі позивач, звернувся до
господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції, м. Тернопіль, надалі відповідач, про
скасування рішень про застосування фінансових санкцій.

Позивач в обґрунтування своїх
позовних вимог посилається на те, що податковим органом при проведенні
перевірки не повно досліджено всіх істотних обставин, перевірка проведена з
порушенням «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного
та іншого законодавства», що потягло прийняття незаконного рішення, яким до
підприємця застосовані фінансові санкції.

В підтвердження викладеного додає
лист Тернопільської ОДПІ від 20.12.2006р. №85772/17-3, опис переданих
документів від 20.12.2006р., Акт Тернопільської ОДПІ «Про результати планової
документальної виїзної перевірки своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) підприємцем
ОСОБА_1 за період з 30.06.2005р. по 30.09.2006р.»від 09.01.2007р.
№16/17-326/, податкове повідомлення-рішення від 11.01.2007р.
№/0/2042, заперечення від 12.01.2007р. №1 до Акту перевірки від
09.01.2007р., рішення Тернопільської ОДПІ від 18.01.2007р. №2726/7/17-03 «Про
результати розгляду заперечення до акту перевірки», скаргу від 22.01.2007р. №2
на податкове повідомлення-рішення від 11.01.2007р. №/0/2042,
направлення на перевірку від 20.02.2007р. №001963, Акт Тернопільської ОДПІ «Про
результати позапланової документальної виїзної перевірки з питань дотримання
вимог податкового законодавства по правомірності визначення сум податкового
зобов'язання та податкового кредиту з податку на додану вартість підприємцем
ОСОБА_1 за період з 30.06.2005р. по 30.09.2006р.»від 28.02.2007р.
№1851/17-327/, заперечення від 01.03.2007р. №10 до Акту перевірки від
28.02.2007р., рішення Тернопільської ОДПІ від 03.03.2007р. №17425/7/17-03 «Про
результати розгляду заперечення до акту перевірки», рішення Тернопільської ОДПІ
від 15.03.2007р. №19901/7/25-011 «Про результати розгляду первинної скарги»,
податкове повідомлення-рішення від 16.03.2007р. №/1/20827, заяви від
26.03.2007р. №12 та від 02.04.2007р. №13 «Про перегляд рішення Тернопільської
ОДПІ», рішення ДПА а Тернопільській області від 29.05.2007р. №8169/6/25-007
«Про результати розгляду повторної скарги», податкове повідомлення-рішення від
01.06.2007р. №/2/39262, заява від 04.06.2007р. №14 «Про оскарження
рішення по розгляду повторної скарги», заява від 08.06.2007р. №15 «Про перегляд
рішення Тернопільської ОДПІ», рішення ДПА України від 01.08.2007р.
№3829/Д/25-0315 «Про результати розгляду повторної скарги», податкове
повідомлення-рішення від 06.08.2007р. №/3/53535, Акти приймання
виконаних робіт, податкові накладні, рахунки, розрахунки вартості роботи
механізмів, довідки до шляхового листка, товарно-транспортні накладні, акти
списання матеріалів, квитнації про оплату.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримує. Разом з тим, подав суду заяву про уточнення позовних
вимог від 07.11.2007р., в якій просить суд скасувати податкове
повідомлення-рішення від 06.08.2007р. №53535 про визначення суми податкового
зобов'язання в сумі 1220 грн. основного платежу та 610 грн. штрафних
санкцій.

Суд приймає до розгляду заяву
позивача про уточнення позовних вимог як таку, що подана відповідно до вимог
Кодексу Адміністративного судочинства України, прав та охоронюваних законом
інтересів інших осіб не порушує.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнає. У поданих запереченнях проти позову від
22.10.2007р. №68938/7/10-015 просить суд відмовити у задоволенні позовних
вимог, мотивуючи законністю проведення перевірки, під час проведення якої було
встановлено порушення підприємцем норм Закону України «Про податок на додану
вартість», а саме включення суми податку на додану вартість до податкового
кредиту без підтвердження належними документами. Товарно-матеріальні цінності за
даними перевірки не використані у здійсненні підприємницької діяльності, про що
свідчить відсутність актів виконаних робіт, договорів про залучення будівельних
організацій та найманих працівників для здійснення будівельно-ремонтних робіт,
що за твердженням відповідача виключає можливість віднесення сум податку до
податкового кредиту.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено.

Тернопільською ОДПІ 20.12.2006р. за
№85772/17-3 приватному підприємцю був направлений лист про проведення
комплексної документальної перевірки.

09 січня 2007 року працівниками
Тернопільської ОДПІ була проведена перевірка діяльності позивача, за
результатами якої складений Акт «Про результати планової документальної виїзної
перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків,
зборів (обов'язкових платежів) за період з 30.06.2005р. по
30.09.2006р.»№16/17-326/, надалі Акт перевірки.

Перевіркою встановлено та
зафіксовано в Акті перевірки порушення підприємцем п.п. 7.4.3, 7.4.4, 7.4.5 п.
7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», внаслідок чого
занижено суму податку на додану вартість на 2697 грн. за 2005 рік та зменшено
від'ємне значення на 1912 грн.

11 січня 2007 року Тернопільською
ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/0/22042, яким згідно
п.п. «б»п.п. 4.2.2 ст. 4, п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами»на підставі Акта перевірки №16/17-326/ від
09.01.2007р. за порушення п.п. 7.4.3, 7.4.4, 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»підприємцю ОСОБА_1 визначено суму податкового
зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій»за платежем податок
на додану вартість в сумі 2697 грн. основного платежу та 2304,50 грн. штрафних
санкцій.

Підприємцем до Тернопільської ОДПІ
направлялися заперечення щодо проведення та оформлення результатів перевірки та
скарга на прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.01.2007р.
№/0/2042.

28 лютого 2007 року працівниками
Тернопільської ОДПІ була проведена перевірка діяльності позивача, за
результатами якої складений Акт «Про результати позапланової документальної
виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по
правомірності визначення сум податкового зобов'язання та податкового кредиту з
податку на додану вартість за період з 30.06.2005р. по 30.09.2006р.».

Перевіркою було встановлено
порушення підприємцем ОСОБА_1 п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на доданку вартість»та зафіксовано факт заниження суми податку на
додану вартість на 1220 грн. за 2005 рік та зменшено від'ємне значення на 1493
грн.

16 березня 2007 року Тернопільською
ОДПІ за матеріалами перевірок, викладених в Актах перевірок від 09.01.2007р.
№16/17-326/ та від 28.02.2007р. №1851/17-327/, враховуючи
рішення Тернопільської ОДПІ від 15.03.2007р. №1990/7/25-011 «Про результати
розгляду первинної скарги»прийнято податкове повідомлення-рішення
№/1/20827, яким за порушення п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»підприємцю визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 1220 грн. основного
платежу та 610 грн. штрафних санкцій.

01 червня 2007 року Тернопільською
ОДПІ, за матеріалами перевірок, викладених в Актах перевірок від 09.01.2007р.
№16/17-326/ та від 28.02.2007р. №1851/17-327/, враховуючи
рішення ДПА в Тернопільській області від 29.05.2007р. №8169/6/25-007 «Про
результати розгляду повторної скарги»прийнято податкове повідомлення-рішення
№/2/39262, яким за порушення п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість»підприємцю визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 1220 грн. основного
платежу та 610 грн. штрафних санкцій.

06 серпня 2007 року Тернопільською
ОДПІ за матеріалами перевірок, викладених в Актах перевірок від 09.01.2007р.
№16/17-326/ та від 28.02.2007р. №1851/17-327/, враховуючи
рішення ДПА України від 01.08.2007р. №3829/Д/25-0315 «Про результати розгляду
повторної скарги»прийнято податкове повідомлення-рішення №/3/53535,
яким за порушення п.п. 7.4.3 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість»позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок
на додану вартість в сумі 1220 грн. основного платежу та 610 грн. штрафних
санкцій.

Дане податкове повідомлення-рішення
оскаржується позивачем в судовому порядку.

Дослідивши зібрані по справі докази
та оцінивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11
Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи державної
податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на
підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних
з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно
від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами,
їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають
статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ
(далі - платники податків).

Стаття 11 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” (пункт 11)
надає право органам державної податкової служби застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

Податковий кредит в розумінні
Закону України “Про податок на додану вартість”, надалі Закон №168/97, - це
сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до п. 7.4 Закону №168/97
податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих
(сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду, зокрема у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів ( у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника податку.

Пунктом 7.5.1 встановлено, що датою
виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій:

-- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку (товарного чека) -в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

-- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт,
послуг).

Відповідно до п.п. 7.4.3, 7.4.4 п.
7.4 ст. 7 Закону №168 у разі, коли товари (роботи, послуги), виготовлені та/або
придбані, частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково -
ні, до суми податкового кредиту включається та частка сплаченого (нарахованого)
податку при їх виготовленні або придбанні, яка відповідає частці використання
таких товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях звітного періоду.

Якщо платник податку придбаває
(виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника,
то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового кредиту.

Разом з тим, пункт 7.4.5 Закону
№168/97 зазначає, що не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких
витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) -актом прийняття робіт (послуг) чи
банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості
таких робіт.

За положеннями норм Закону України
«Про податок на додану вартість», а саме п.п. 7.7.1, 7.7.2 п. 7.7 ст. 7, сума
податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового
періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до
закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню
підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку,
фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому
періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення
після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

В підтвердження правомірності
прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення про визначення суми
податкового зобов'язання в сумі 1830 грн. Тернопільська ОДПІ посилається на
висновки перевіряючих, зроблені під час проведенні перевірок, з яких слідує
наступне.

За період з 22 липня 2005 року по
30 вересня 2006 року підприємець ОСОБА_1 задекларував податковий кредит в сумі
539024 грн. обсягів придбання та 107807 грн. податку на додану вартість, в тому
числі ПДВ, сплаченого митним органам 52046 грн. (придбання лінії для фасування
борошна).

В склад податкового кредиту
включено вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей для здачі на
переробку та подальшої реалізації зерна пшениці, помольна плата, вартість
будівельних матеріалів для ремонту приміщення зерноскладу. Проведенні операції,
що визначають обсяги податкового кредиту обліковані в реєстрах отриманих
податкових накладних повністю.

Також, перевіркою встановлено, що
підприємець до складу податкового кредиту включив вартість придбаних у ТОВ
«Укртара-папір»(податкова накладна від 07.10.2005р. №3125) пакети для пакування
борошна 50000 штук та кліше «Віконт»всього на суму 7383,34 грн., в тому числі
податок на додану вартість 1476,66 грн.

Згідно даних перевірки підприємцем
ОСОБА_1 до податкового кредиту в жовтні, листопаді, грудні 2005 року включено
вартість портлацементу, придбаного в ТОВ ТД «Будсервіс»згідно податкових
накладних:

-- накладна №Кр10016 від
26.10.2005р. на суму 660 грн.;

-- накладна №602006482 від
07.11.2005р. на суму 617,50 грн.;

-- накладна №602-00679 від
07.12.2005р. на суму 609,38 грн.

В грудня 2005 року до податкового
кредиту у включено вартість арматури, придбаної в ПМП «РОСТ»згідно податкової
накладної №6199 від 22.11.2005р. на суму 1236,67 грн.

В грудні 2005 року, березні, червні
і липні 2006 року до податкового кредиту включено вартість щебеня та піску,
придбаного в ТОВ «Тернобудмеханізація»згідно податкових накладних:

-- накладна №394 від 15.12.2005р.
на суму 2025 грн.;

-- накладна №395 від 16.12.2005р.
на суму 950 грн.;

-- накладна №145 від 29.03.2006р.
на суму 2232,50 грн.;

-- накладна №146 від 29.03.2006р. на
суму 2102 грн.;

-- накладна 229 від 22.10.2005р.
(включено до кредиту в червні 2006 року) на суму 745 грн.;

-- накладна №522 від 26.07.2006р.
на суму 583,33 грн.;

-- накладна №454 від 31.07.2006р.
на суму 1800 грн.

За таких обставин, вищевказані
товарно-матеріальні цінності (будівельні матеріали) за даними перевірки не
використані у здійсненні підприємницької діяльності, договори про залучення
організацій для проведення будівництва та ремонтних робіт відсутні, а також і
підприємця за період відсутні наймані працівники, які б могли виконувати
будівельно-ремонтні роботи, відсутній дозвіл на проведення реконструкції та
будівництва зернопереробного комплексу, ліцензія на право здійснення
будівельно-монтажних робіт, на залишку товари відсутні, що порушено п.п. 7.4.3
п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». За даними
перевірки підприємцю донараховано податку на додану вартість в сумі 1220 грн.
за 2005 рік та зменшено від'ємне значення на 1493 грн. за 2006 рік.

Однак, дані твердження Тернопільської
ОДПІ не підтвердженні матеріалами справи та спростовуються наступним.

Як вбачається із матеріалів справи,
а саме із реєстраційних посвідчень, приміщення зерноскладу в с. Острів по вул.
Польова №4, зерносклад №1, зерносклад №2, площадка зерно току по вул. Польова
№6 Острівської сільської ради зареєстровані за гр. ОСОБА_1 на праві приватної
власності.

На замовлення підприємця ОСОБА_1
проектно-вишукувальним інститутом «Тернопільагропроект»був зроблений робочий
проект переобладнання цеху з виробництва трав'яного борошна на цех фасування
пшеничного борошна в пакети в с. Острів Тернопільського району, кошторисна
документація, локальний кошторис.

В підтвердження викладених в
позовній заяві вимог щодо правомірності включення сум податку на додану
вартість до податкового кредиту із придбаних товарно-матеріальних цінностей та
використання придбаних товарно-матеріальних цінностей у підприємницькій
діяльності позивач додає акти прийому виконаних робіт за листопад 2005 року,
березень 2006 рік, липень 2006 рік, липень-серпень 2006 рік, які складенні між
приватним підприємцем ОСОБА_1 та ТОВ «Тернопобудмеханізація»щодо реконструкції
зерноскладу, Акти списання матеріалів, податкові накладні та рахунки для оплати
за надані ТОВ «Тернобудмеханізація»послуги, довідки до шляхового листа,
товарно-транспортні накладні на відпуск будівельних матеріалів ТОВ
«Тернобудмеханізація», квитанції про оплату та реєстраційні посвідчення на
зерносклад №1, зерносклад №2, площадку зерно току по вул. Польова№6, приміщення
зерноскладу по вул. Польова №4, які зареєстровані за ОСОБА_1 на праві приватної
власності.

Враховуючи подані позивачем докази,
а також приймаючи діяльність позивача -заготівля та здача на переробку
сільськогосподарської продукції (виробництво муки) та реалізація борошна юридичним
та фізичним особам дають підстави суду вважати, що придбання
товарно-матеріальних цінностей здійснювалося підприємцем для організації
власної господарської діяльності, направленої на отримання доходу.

Твердження відповідача про
відсутність у підприємця ліцензії на проведення будівельно-монтажних робіт до
уваги судом не береться, оскільки дана обставина не може слугувати підставою
для невключення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не
підтвердженням використання придбаних будівельних матеріалів у господарській
діяльності.

Наслідки щодо реконструкції
приміщення зернотоку, а саме проведення внутрішніх оздоблювальних робіт,
влаштування бетонної підлоги, дверного прорізу, встановлення технологічної
лінії для фасування борошна, здійснення будівельних робіт з надбудови поверхів
без погодженої і затвердженої в установленому порядку проектної документації,
без дозволу на виконання будівельних робіт органів ДАК, без ліцензії на
провадження будівельної діяльності передбачені нормами чинного законодавства,
зокрема Цивільним кодексом України, Законом України «Про планування і забудову
територій», Кодексом України про адміністративні правопорушення, а ніяким чином
не законодавством України, яке регламентує систему оподаткування, порядок
повноти нарахування, своєчасності сплати податків, зборів та інших обов'язкових
платежів.

Також, суд відмовляє Тернопільській
ОДПІ у задоволенні клопотання від 07.11.2007р. №72898/7/10-015 про призначення
у справі судової експертизи в зв'язку з необґрунтованістю його заявлення.

Відповідно до п.п. 2.3.4 п. 2.3 Р.
2 «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства», затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327, не
допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також
суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та
різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб'єкта господарювання, що мало
місце при оформленні результатів перевірки діяльності позивача.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають до задоволення, оскільки ґрунтуються на нормах чинного
законодавства, підтвердженні матеріалами справи та не спростовані належними та
допустимими доказами відповідачем.

У відповідності до статті 71
Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України судове рішення, ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова
особа). Стаття 258 КАС України передбачає, що за кожним судовим рішенням, яке
набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Разом з тим, судовий збір,
сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою
суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі наведеного, куруючись
статтями 69-71, 86, 94, 99, 104, 158-163 Кодексу Адміністративного судочинства
України, Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу Адміністративного
судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний
позов задовольнити.

2.          Скасувати
податкове повідомлення-рішення Тернопільської об'єднаної державної податкової
інспекції від 06.08.2007р. №/3/53535.

3.          Стягнути
з Державного бюджету на користь приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, м.
Тернопіль, ідент. НОМЕР_1, - 3 грн. 40 коп. судового збору.

4.          Виконавчий
лист видати за заявою підприємця ОСОБА_1.

Постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати
заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення
постанови в повному обсязі «____»листопада 2007 року до адміністративного суду
апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати
апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    О.С.
Скрипчук