донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.10.2007 р.                                                                           справа №43/1

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Діброви  Г.І.

суддів
Стойка  О.В. , Шевкової  Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:
Мамедов Р.С. – за дов. № 699 від 23.05.07 р.,

від відповідача:
Від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
Від третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні  відповідача:
Не з»явився,
Не з»явився

Швачко В.В.- особисто, пропуск № 123453

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», м. Київ

на рішення господарського суду

Донецької області

від
02.04.2007 року

по справі
№43/1 (Зубченко І.В.)

за позовом
Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», м. Київ

до

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні  позивача
За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача
Відкритого акціонерного товариства «Агро-Азов», с. Портівське Першотравневого району Донецької області
Под»яблонського Олександра Євгеновича,                 м. Маріуполь Донецької області

Швачко Віктора Вікторовича, м. Маріуполь Донецької області

про
Відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 30424 грн. 17 коп.

ВСТАНОВИВ:

У 2007 році позивач, Закрите акціонерне товариство „Страхова компанія „Провідна”, м. Київ, звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача –Відкритого акціонерного товариства „Агро-Азов”, с. Портівське, Першотравневий район Донецької області  про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 30424 грн. 17 коп.

Рішенням від 02.04.2007р. в задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Провідна”, м. Київ до Відкритого акціонерного товариства „Агро-Азов”, с. Портівське Першотравневого району Донецької області про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 30424 грн.  17 коп. відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що позовні вимоги, заявлені позивачем є недоведеними.

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Страхова компанія „Провідна”, м. Київ, з прийнятим рішенням не згоден, вважає рішення суду першої інстанції прийнятим  з порушенням норм матеріального та процесуального права України, зокрема зазначає, що судом першої інстанції не було всебічно і повно з»ясовано обставини, що мають значення  для справи і висновки суду не відповідають обставинам справи.  Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2007р. скасувати та прийняти нове рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.06.07 р. до участі у справі № 43/1 було залучено в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та відповідача –Под»яблонського Олександра Євгеновича та Швачко Віктора Вікторовича відповідно, та була призначена автотехнічна експертиза, в зв»язку з чим провадження по справі             № 43/1 зупинялося.

11.10.07 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду повернулась справа № 43/1 разом з повідомленням № 3955 від 26.09.07 р. Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість надання висновку автотехнічної експертизи по даній справі, у зв»язку з чим ухвалою від 11.10.07 р.  судом апеляційної інстанції  поновлено провадження у справі № 43/1.

Відповідач, Відкрите акціонерне товариство «Агро-Азов», с. Портівське Першотравневого району Донецької області, та третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача, Под»яблонський Олександр Євгенович, м. Маріуполь Донецької області,  до судового засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення 17.10.07 р.  та 24.10.07 р.  ухвали про порушення апеляційного провадження, про поважність причин неявки до судового засідання суд не повідомили, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Швачко Віктор Вікторович, м. Маріуполь Донецької області, надав в судовому засіданні усні пояснення щодо апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

В судовому засіданні представник заявника апеляційної скарги підтримав свою позицію щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи                    № 43/1, та наданих позивачем та третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача пояснень.

Відмовний матеріал № 215 від 29.06.04 р. – 08.07.04 р., витребуваний судом апеляційної інстанції ухвалою від 25.06.07 р., після вивчення його документів судовою колегією повертається Першотравневому РВ УМВС України в Донецькій області.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню,  виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 03.02.04 р. між ЗАТ «Міжрегіональна страхова компанія «Надра», правонаступником якої є ЗАТ «Страхова компанія «ІФД КапіталЪ Страхування», повним правонаступником якого за статутом  є позивач, ЗАТ «Страхова компанія «Провідна», м. Київ та ТОВ «Ілта»був укладений договір добровільного страхування  ризиків, пов»язаних з експлуатацією наземних  транспортних засобів № 191 про страхування автомобіля T-206»2003 р. випуску, державний реєстраційний номер 574-48 КТ, що належить страхувальнику.

Суд першої інстанції правомірно дійшов до  висновку, що зазначений договір  за своїм змістом та своєю правовою природою є договором добровільного страхування наземного транспорту, який регулюється нормами ст. ст. 979 –999 ЦК України, ст. ст. 352-355 ГК України та нормами Закону України «Про страхування».

Отже, відповідно до вимог ст. 979 ЦК України, ст. 354 ГК України, ст. 16 Закону України «Про страхування» та розділів 1-2 договору добровільного страхування  ризиків, пов»язаних з експлуатацією наземних  транспортних засобів № 191, страховик (позивач по справі) зобов»язався у разі  дорожньо-транспортної пригоди, викрадення, пошкодження внаслідок протиправних дій третіх осіб або випадкових подій   та природних явищ автомобілю », виплатити вигодонабувачеві грошову суму (страхову виплату).

29.06.04 р. близько 14:00 год. на 6км + 800 м. автодороги Маріуполь-Урзуф відбулося зіткнення автомобілів - застрахованого за вищенаведеним договором  „PEUGEOT-206” під керуванням Под’яблонського О.Є. та ГАЗ-33061, д.н. ЯНС 31-80, що належить відповідачеві, ВАТ «Агро-Азов», с. Портівське Першотравневого району Донецької області, під керуванням водія Швачко В.В.

По цій  дорожньо-транспортній пригоді відсутні матеріали адміністративної справи про притягнення до відповідальності винних осіб, тобто не існує постанови суду загальної юрисдикції, яка б встановила порушення конкретною особою Правил дорожнього руху. Наявний відмовний матеріал № 215 Першотравневого РВ УМВС України в Донецькій області з постановою про відмову в порушенні карної справи від 08.07.04 р.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди застрахованому автомобілю „PEUGEOT-206” були спричинені суттєві механічні пошкодження. Така подія визнана страховим випадком, про що складено Страховий акт № 2604 від 05.08.2004р. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного відповідно до Правил страхування, договору добровільного страхування ризиків, акту № 1677 від 12.07.2004р., акту товарознавчого дослідження                     № 1677/1 від 12.07.2004р., рахунку-фактури № СФ-0002372 від 30.06.2004р., Страховиком виплачено Страхувальникові страхове відшкодування у розмірі 60848 грн. 34 коп., що підтверджено платіжним дорученням № 5909 від 10.08.2004р.

Позивач звернувся в суд з вимогами про відшкодування збитків в порядку регресу з відповідача в розмірі 30424 грн. 17 коп.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правові норми, які підлягають застосуванню, матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, судова колегія дійшла висновку, що:

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є  джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Позивач вважає, що вина учасників ДТП –водіїв Швачко В.В. та Под»яблонського  О.Є. є обоспільною, а тому намагається стягнути з відповідача, як особи, що володіє джерелом підвищеної небезпеки, збитки у розмірі 50% від суми виплаченого страхового відшкодування, що дорівнює 30424 грн. 17 коп.

Згідно із ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім представником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, обов’язковою умовою відшкодування шкоди (виплати страховикові сплачених коштів в порядку регресу)  за вищенаведеними нормами чинного законодавства  є вина учасника ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, докази вини водія відповідача у скоєнні ДТП відсутні і не встановлені   у встановленому чинним законодавством України порядку.

Довідкою Першотравневого відділу ВС УМВС України в Донецькій області № 6421 від 30.06.2004р. та Постановою про відмову у порушенні кримінальної справи від 08.07.2004р., вина водія відповідача в порушенні Правил дорожнього руху та у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, не встановлена.

Крім того, як випливає з листа Першотравневого районного суду Донецької області б/н від 19.03.2007р., адміністративні справи відносно водіїв Швачко В.В. та Под’яблонського О.Є. до суду не надходили, тобто вина водія відповідача не встановлена й судом загальної юрисдикції.

Посилання заявника апеляційної скарги на доведеність спільної  вини водіїв сторін судовою колегією розглянуті та до уваги не прийняті, оскільки постанова органу дізнання в даному випадку оцінена судом поряд з іншими доказами у справі на загальних підставах за правилами ст. 43 ГПК України і не може бути підставою для визначення преюдиціальними фактами  в порядку             ст. 35 ГПК України обставин про визначення спільної вини учасників ДТП.

Враховуючи недоведеність позивачем своїх позовних вимог, зокрема, непідтвердження наявними матеріалами справи обопільної вини водіїв у здійснені ДТП,  судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позову ЗАТ „Страхова компанія „Провідна”, м. Київ до ВАТ „Агро-Азов”,           с. Портівське Першотравневого району Донецької області про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 30424 грн. 17 коп.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2007 року у справі № 43/1 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права за мотивами, викладеними в постанові апеляційної інстанції, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за апеляційною  скаргою покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», м. Київ на рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2007 року у справі № 43/1 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від   02.04.2007 року у справі № 43/1   –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний термін  та може бути оскаржена  до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І.  Діброва

Судді:          О.В.  Стойка

Т.А.  Шевкова

Надр. 7 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4,5- третім особам;

6 –ДАГС;

7 –ГС Дон. обл.;

Ложка Н.Л.