ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.11.07р.

Справа № 18/461-07

За позовом  Регіонального відділення Фонду державного майна України           по  Дніпропетровській  області

м.Дніпропетровськ

до   Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області

м.Дніпропетровськ

третя особа

на стороні

позивача:     Інститут проблем природокористування та екології

Національної Академії України

м.Дніпропетровськ

про визнання права власності

Суддя  Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Янушкевич Т. В. - дов. № 22 від 01.03.07 р.від відповідача:     Кобиляцький В. Я. - дов. № 3218/сп від 10.09.07 р.

від 3-ої особи:         Яковець В. А. - дов. № 2 від 29.10.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення  Фонду державного майна України по Дніпропетровській  області звернулось до суду з позовом Управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, в якому просить визнати право державної власності на нежитлові будівлі літ.Б-2, П-2, Т-1, розташовані за адресою: вул.Московська, 6 у м.Дніпропетровську.

В подальшому позивачем було уточнено позовні вимоги  (вих. № 12/17-8317 від 31.10.07 р.), згідно яких Регіональне відділення  Фонду державного майна України по Дніпропетровській  області просить суд визнати право державної власності на нежитлові будівлі літ.Б-2 загальною площею 714,6 кв. м, літ.П-2 загальною площею 366,4 кв. м, літ.Т-1 загальною площею 164,6 кв. м, які розташовані за адресою: вул.Московська, 6  у  м.Дніпропетровську.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням позивача на приписи ст.ст.10, 11 Конституції УРСР, ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.ст.318 та 392 ЦК України, та ту обставину, що у зв'язку із повінню 1978 року та передислокацією підрозділу УМВС були втрачені правовстановлюючі  документи на спірні об'єкти нерухомості.

Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує; представник під час судових засідань підтвердив обставини, викладені в позовній заяві.

Третя особа (Інститут проблем природокористування та екології НАН України) позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві.

По справі оголошувалась перерва згідно ст.77 ГПК України.

За згодою позивача та відповідача-1 в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,  заслухавши представників сторін та третьої особи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Листом від 03.08.07 р. № 2711/сп УМВС України в Дніпропетровській області звернулось до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з проханням надати допомогу в оформленні права державної власності на нежитлові будівлі літ.Б-2, П-2, Т-1, розташовані за адресою: вул.Московська, 6 у м.Дніпропетровську, які тривалий час знаходяться в користуванні УМВС України в Дніпропетровській області, але правовстановлюючі  документи, на які у зв'язку із повінню 1978 року та передислокацією підрозділу УМВС, були втрачені.

У зв'язку з цим Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області звернулось до КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" (БТІ) з запитом стосовно правовстановлюючих документів на вищезазначені об'єкти нерухомості.

Із наданих БТІ на запит позивача документів вбачається, що відповідно до Реєстраційного посвідчення від 18.10.1996 р.: будівля літ.А-3, загальною площею 3 968,9 кв. м, лабораторний корпус В-1 загальною площею 56,4 кв. м зареєстровано за Верховною Радою України. Відповідно ж до Свідоцтва про право власності від 25.10.1999 р. : гаражі літ."Г", загальною площею 124,2 кв. м,  літ."Д", загальною площею 16,5 кв. м   та  літ."Е", загальною площею 15,9 кв. м, які розташовані в м.Дніпропетровську по вул.Московській, 6  належать державі в особі Верховної Ради України. Одночасно, інформацією стосовно нежитлових будівель літ.Б-2, П-2, Т-1, розташованих за адресою: вул.Московська, 6  у м. Дніпропетровську, КП "Дніпропетровське МБТІ" не володіє.

Позивачем було надіслано запити стосовно спірних приміщень до ГоловАПУ м.Дніпропетровська, Центру державного земельного кадастру, Центру охорони історико-культурних цінностей про надання будь-яких документів, що містять інформацію про вищезазначені приміщення.

Однак, необхідних відомостей отримано не було у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. У зв'язку з чим Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, як уповноважений державний орган, що здійснює управління державним майном від імені народу, вимушений був звернутися до господарського суду із цим позовом.

Інститут проблем природокористування та екології НАН України (третя особа без самостійних позовних вимог на стороні позивача) у письмових поясненнях щодо позову повідомив, що будівлі Б-2, П-2, Т-1, які знаходяться за адресою: вул.Московська, 6 у  м.Дніпропетровську, починаючи з 1978 року знаходяться в користуванні УМВС України в  Дніпропетровській області.

Згідно до листа від 01.11.07 р. № 22/5-8 Управління комунальної власності Дніпропетровської міської ради, будівлі по вул.Московська, 6 до комунальної власності територіальної громади міста не відносяться.

Відповідно до приписів Конституції УРСР (1978 р.) основу економічної системи України становила соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності ( стаття 10).

Відповідно до статті 11  Конституції СРСР державна власність - спільне надбання всього радянського народу, основна форма соціалістичної власності. Державі належали основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв'язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.

Згідно до ч.2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна" приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, зокрема, майно правоохоронних  органів.

Згідно до ст.326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

Згідно до ст.141 ГК України  до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб'єктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності. Держава через уповноважені органи державної влади здійснює права власника також щодо об'єктів права власності Українського народу, зазначених у частині першій статті 148 цього Кодексу. Управління об'єктами державної власності відповідно до закону здійснюють Кабінет Міністрів України і, за його уповноваженням, центральні та місцеві органи виконавчої влади. У випадках, передбачених законом, управління державним майном здійснюють також інші суб'єкти.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це

право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Як вбачається із матеріалів справи, відомості про належність нежитлових будівель, що  розташовані за адресою: вул.Московська, 6 у м.Дніпропетровську, будь-яким третім особам, окрім держави в особі Верховної Ради України, відсутні. Наведене суд вважає достатньою правовою підставою для задоволення позовних вимог та визнання права державної власності на вищезазначені об'єкти .

08.11.07 р. під час розгляду справи від ТОВ "Екологічні метали України" та фізичної особи - підприємця Свириденка С. М. до суду надійшли заяви про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Заяви обґрунтовані посиланням на ту обставину, що заявники є орендарями частини нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м.Дніпропетровськ,  вул.Московська, 6;  на підставі відповідних договорів оренди, укладених із Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області.

Під час строку дії цих договорів оренди заявниками було за згодою із орендодавцем витрачено на поліпшення орендованих приміщень значні грошові кошти. Тому, на думку заявників,  у разі зміни власника спірного майна, можуть бути порушені права ТОВ "Екологічні метали України" та фізичної особи - підприємця Свириденка С. М., як орендарів цього майна. Тобто заявники вважають, що рішення у цій справі може вплинути на їх права та обов'язки, а тому просять залучити їх до участі у справі в якості третіх осіб .

Відповідно до приписів ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду. Питання   про   допущення   або   залучення   третіх   осіб   до   участі   у   справі   вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

У разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця (ст.770 ЦК України). Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов'язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. Наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання (ст.777 ЦК України).

Наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження,  наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості (ст.778 ЦК України).

Відповідно до приписів Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об'єкта договір оренди припиняється (ст.15). Орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане ним за договором оренди, нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності. Орендар може зажадати повернення орендованого майна з будь-якого незаконного володіння, усунення перешкод у користуванні ним, відшкодування шкоди, завданої майну громадянами і юридичними особами, включаючи орендодавця (ст.28).

Враховуючи вищезазначені правові норми, а також ту обставину, що результат розгляду у цій справі ніяким чином не впливає на права орендарів - ТОВ "Екологічні метали України" та  фізичної особи - підприємця Свириденка С. М., оскільки  в межах провадження у цій справі не вирішуються питання відносно договорів оренди спірного майна, суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення клопотань залучення   до   участі   у   справі   в   якості   третіх   осіб   без   самостійних   позовних   вимог  ТОВ  "Екологічні  метали  України"  та  фізичної  особи-підприємця  Свириденка  С. М. У разі ж порушення в подальшому будь-якими особами прав та законних інтересів заявників відносно орендованого майна, останні не позбавлені можливості в установленому законом порядку звернутися до суду із відповідними позовними заявами про захист своїх прав.

Враховуючи викладене, на підставі Конституції УРСР 1978 р., Конституцією СРСР, ч.2 ст.5 Законом України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.141 ГК України; ст.ст.326, 392, 770, 777, 778 ЦК України, керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право державної власності на нежитлові будівлі літ.Б-2 загальною площею 714,6 кв. м; літ.П-2 загальною площею 366,4 кв. м; літ.Т-1 загальною площею 164,6 кв. м , які розташовані за адресою: вул.Московська, 6  у  м.Дніпропетровську.

Відмовити в задоволенні заяв ТОВ "Екологічні метали України" та фізичної особи-підприємця Свириденка С. М. про залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

Суддя

В.І. Петрова

Рішення  підписано 19.11.2007 р.