ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"21" вересня 2007 р.                                                              Справа №  5/53

За позовом             Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Головниця»

с.Головниця Корецького району

до відповідача:                Виконкому Корецької міської ради м.Корець

третя особа на стороні

відповідача               КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»м.Рівне

про визнання права власності

Суддя Грязнов В.В.

Представники сторін:

від позивача-                        Масленчук М.А., голова кооперативу;

від відповідача-     не з’явився;

від третьої особи-  Шмідт Н.М., юрисконсульт (довір.№31 від 15.01.2007р.).

В судове засідання 21.09.2007р. представник Відповідача не з’явився, хоч про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому порядку.

Представники позивача та третьої особи не заявили клопотань про технічну фіксацію судового процесу. Суддею роз’яснено статті 20, 22, 91, 107 ГПК України. Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Сільськогосподарський виробничий кооператив «Головниця»22.02.2005р. звернувся до гос-подарського суду з заявою про прийняття додаткового рішення по справі №5/86 про визнання права власності на частину торгового павільйону на ринку м.Корець, оскільки рішення від 24.06.2003 року, яким задоволено позов про визнання недійсним рішення Корецької міської ради №419 від 20.12.2000р. та про повернення торгового па-вільйону на ринку м.Корець його власнику СВК «Головниця»–не свідчить про визнання права власності на час-тину спареного торгового павільйону.(т.1, арк.справи 2-3).

Відповідачем зазначено КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації». Свою заяву СВК «Го-ловниця» обгрунтовував тим, що рішення у справі №5/86 від 24.06.2003р., яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.12.2003р. набрало чинності –однак реєстратор КП «Рівнен-ське обласне бюро технічної інвентаризації»відмовив СВК у реєстрації права власності з вищезазначеної підста-ви.(т.1, арк.справи 7-10).

В процесі розгляду заяви, СВК «Головниця»подав позов до Корецької міської ради (яка надалі була за-мінена Виконкомом Корецької міської ради) про визнання недійсним рішення виконкому Корецької міської ради від 24.12.2002р. №270 “Про оформлення права комунальної власності”, яким було встановлено право комуналь-ної власності на будівлю м’ясного та молочного павільйонів у м.Корець, вул.Коновальця, 24, які побудовані СВК «Головниця».(т.1, арк.справи 46).

Під час нового розгляду справи Позивач-СВК «Головниця»22.08.2007р. через канцелярію суду подав по-зовну заяву до Відповідачів КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»і Виконкому Корецької місь-кої ради про визнання права власності на 50% торгового павільйону загальною площею 56м2, який знаходиться за адресою: м.Корець, вул.Коновальця, 24 та скасування рішення Виконкому Корецької міської ради від 24.12.2002 року №270 “Про оформлення права комунальної власності”.(т.1, арк.справи 147-150). Заяву прийнято господарсь-ким судом до розгляду.

Проте, у судовому засіданні 21 вересня 2007р. Позивач підтримав уточнену позовну заяву від 14.09.2007 року, згідно якої просив розглянути лише вимогу про визнання права власності на частину торгового павільйону загальною площею 56м2 і складає 50%, який знаходиться за адресою: м.Корець, вул.Коновальця, 24. Решту вимог Позивач не підтримав, пояснивши це тим, що позов в частині визнання недійсним рішення органу владних пов-новажень підлягає розгляду за правилами КАС України. Виконком Корецької міської ради зазначено як Відпо-відача, а КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»- третьою особою на стороні Відповідача. До заяви подано докази доплати державного мита та направлення копії заяви іншим сторонам. Уточнення до позов-ної заяви, як таке, що подане до винесення рішення по справі –прийняте господарським судом до розгляду.(т.2, арк.справи 4-9).

Відповідач-Виконком Корецької міської ради відзиву на уточнені позовні заяви від 17.08.2007р. та 19.09. 2007р. суду не надав, проте з наявних у справі попередніх відзивів вбачається заперечення ним вимоги про виз-нання права власності СВК «Головниця»на частину павільйона через належність останнього до комунальної власності на підставі рішень Виконкому №419 від 20.12.2000р. та №270 від 24.12.2002р. Відповідач зазначав та-кож, що Позивач уже звертався до суду із позовом про визнання права власності на торговий павільон в 2003 році, в ході розгляду справи №5/86 тричі змінював свої позовні вимоги і в останій по-зовній вимозі просив суд визнати недійсним рішення Корецької міської ради №419 від 20.12.2000р. про взяття на баланс міської ради об'єктів, які знаходяться на міському ринку і є безхазяйними в частині, що відноситься до торгового павільйону СВК «Головниця». Відповідач вважає, що зміна Позивачем позовних вимог під час розгля-ду справи є відмовою від позову, яка прийнята господарським судом, що не допускає повторного звернення із тією ж вимогою до суду, якщо сторони у справі не змінюються.(т.1, арк.справи 53-54).

Третя особа на стороні Відповідача-КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»(надалі в  тексті - КП «Рівненське ОБТІ») проти позову заперечила з підстав, зазначених у відзиві, зокрема звернувши ува-гу на те, що резолютивною частиною рішення господарського суду від 24.06.2003р. по справі №5/86 передбачено визнати недійсним рішення Корецької міської ради №419 від 20.12.2000р. „Про взяття на баланс міської ради об'єктів, які знаходяться на міському ринку і є безхозними" в частині, що відноситься до торгового павільйону СВК «Головниця». Разом з тим, в описовій частині рішення суду встановлено, що Позивач змінив предмет спору і просив визнати недійсним рішення Корецької міської ради. Крім того, КП «Рівненське ОБТІ»вважає, що рішен-ня Виконкому №270 від 19.02.2002р. на даний час є чинним, оскільки відсутнє судове рішення про зворотнє.

Разом з тим, Третя особа звертає увагу на наявне у матеріалах справи рішення господарського суду Рів-ненської області від 15.10.2003р. по справі №12/283, яким Корецькій міській раді відмовлено у позові до Викон-кому Корецької міської ради про визнання недійсним рішення останнього від 24.12.2002р. №270, яке стосується спірної будівлі торгового павільйону.(т.1 арк.справи 25); вважає, що у даному спорі КП «Рівненське ОБТІ»не може бути Відповідачем, оскільки належним Відповідачем є Корецька міська рада.(т.2, арк.справи 18).

Суд вбачає за можливе розглянути спір за навних у справі матеріалів без участі Відповідача.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

СВК «Головниця»25.02.2003р. звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Коре-цької міської ради про визнання права власності СВК «Головниця»на торговий павільйон на колгоспному рин-ку по вул.Коновальця у м.Корець та усуне ння перешкод в користуванні майном (павільйоном). Господарський суд порушив провадження у справі №5/86. Під час розгляду справи позивач змінив предмет позову - просив визнати недійсним рішення Корецької міської ради №419 від 20.12.2000р. про визнання безхазяйним торгового павільону побудованого на кошти колгоспу ім.Леніна Корецького району і взяття його на баланс Корецької міської ради та просив зобов'язати Відповідача повернути павільйон власнику.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарським судом встановлено, що у 1988р. колгоспом ім. Леніна Корецького району був побудований на ринку м.Корець торговий павільйон балансовою вартістю 6 334 крб. 57 коп., що підтвержено актом прийому передачі від 31 грудня 1988 року.

Господарським судом під час вирішення справи №5/86 встановлено також, що внаслідок зміни організа-ційної форми –колгосп ім.Леніна було реорганізовано, а на його базі створено Колективне агроторгове сільсько-господарське підприємство «Головницьке», правонаступником якого надалі став створений у 2000 році СВК «Го-ловниця». З огляду на обставини справи –господарський суд дійшов висновку, що СВК «Головниця»є власни-ком двох торгових павільйонів (молочного та м’ясного) на ринку м.Корець на підставі правонаступництва, проте у зв'язку із складним фінансовим станом не використовував вказане майно на протязі останніх років.(т.1, арк. справи 7-9; т.2 арк.справи 10-12).

Крім того, 16 вересня 1998 року Виконком Корецької міської ради розглянув клопотання КАСП «Голов-ницьке»про надання дозволу на реконструкцію раніше ним побудованого продоволь чого магазину торговою площею 56м2 на території колгоспного ринку по вул.Коновальця у м.Корець –і 16.09.1998р. прийняв рішення №274, яким надав КАСП «Головницьке»дозвіл на реконструкцію магазину, зобов'язавши виготовити проектно-кошторисну документацію.(т.1; арк.справи 61).

Проте, вже через два роки –20 грудня 2000р. Виконком Корецької міської ради прийняв рішення №419 про взяття на баланс Корецької міської ради “як безхозяйного, власників якого протягом року не знайшлося” –приміщення торгового павільйону, яке фактично було побудоване правопопередником СВК «Головниця».(т.1; арк.справи 62). Оскільки вказане рішення було прийняте з порушенням вимог ст.137 ЦК України, без відповідної заяви фінансового органу –господарський суд Рівненської області рішенням від 24 червня 2003 року по справі №5/86 визнав його недійсним. Рішення було оскаржене в апеляційному порядку Корецькою міською радою, однак постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.12.2003р. факти, встановлені рішенням від 24.06.2003р. були підтверджені, скаргу залишено без задоволення, а рішення –без змін.(т.1,арк.справи 7-9, 88; т.2, арк.справи 10-12).

Дана справа (№5/53) вже вирішувалась господарським судом Рівненської області, рішенням від 10.05. 2005р. позов СВК «Головниця» було задоволено, зокрема –визнано недійсним рішення виконкому Корецької міської ради №270 від 24 грудня 2002р. "Про оформлення права комунальної власності" та визнано право влас-ності СВК «Головниця»на частину спареного торгового павільйону площею 56м2, що становить 50% від всієї будівлі молочного торгового павільйону по вул.Коновальця,24 в м.Корець. Постановою Львівського апеляційно-го господарського суду від 04.10.2006р. рішення було скасовано, провадження у справі припинено, оскільки зая-ва про постановлення додаткового рішення не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.(т.1, арк. справи 107-108). Проте, постановою Вищого господарського суду від 04.07.2007р. вказані рішення і постанову скасовано, справу передано на новий розгляд.

Обгрунтовуючи підстави скасування попередніх судових рішень по даній справі, колегія Вищого госпо-дарського суду України встановила, що місцевий суд порушив провадження щодо заяви про постановлення до-даткового рішення, стосовно ж додаткової заяви ніяких процесуальних документів не прийнято. Суд вищої інс-танції, зокрема звернув увагу на те, що суду слід було уточнити, що є предметом розгляду у справі, що впливає на правильність застосування положень Господарського процесуального кодексу.(т.1, арк.справи 140-142).

Постанова Вищого господарського суду від 04.07.2007р. набрала законної сили і відповідно до ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції –є обов’язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників Позивача та Третьої особи, встано-вивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що уточнена позовна вимога підлягає роз-гляду у позовному провадженні і її належить задоволити з наступних підстав.

Згідно ст.88 ГПК України, - господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в судовому засіданні господарського суду - не прийнято рішення.

Господарський суд звертає увагу на ту обставину, що хоч Позивач назвав заяву від 18.02.2005р. “зая-вою про прийняття додаткового рішення до рішення від 24.06.2003р. по справі №5/86”, відповідачем по якій є Корецька міська рада, –однак у заяві від 18.02.2005р. зазначив Відповідачем КП «Рівненське ОБТІ», яке сторо-ною у справі №5/86 не було. Причиною звернення з позовом було рішення Державного реєстратора КП «Рів-ненське ОБТІ», яким 17.12.2004р. було відмовлено у реєстрації права власноті на спірне майно-об’єкт нерухо-мості. При цьому, у відповідності до стст.54-57 ГПК України Позивачем було додано до заяви докази сплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, надано докази вручення копії заяви сторонам у справі.(т.1, арк.справи 2-5, 39). Господарський суд порушив позовне провадження у справі, присвоївши їй номер 5/56.

Предметом спору у справі №5/56 є право власності; під час розгляду справи Позивач додатковою зая-вою від 22.04.2005р. збільшив розмір позовних вимог, адресувавши їх вже двом Відповідачам:  КП «Рівненське ОБТІ»та Корецькій міській раді, просив суд визнати право власності на майно та визнати недійсним рішення виконкому Корецької міської ради №270 від 24.12.2002р. “Про оформлення права комунальної власності”.(т.1, арк.справи 46). Відповідачі під час розгляду справи не заявляли заперечень по суті процесуального значення заяв від 18.02.2005р. та 22.04.2005р.

Тобто господарський суд правомірно порушив провадження у справі №5/53, предметом спору якої є визнання права власності на нерухоме майно, при цьому помилка Позивача у назві позовної заяви не є визна-чальною і не тягне припинення провадження у справі, оскільки ще під час першого розгляду позовної заяви –Позивач усунув неточність вступної частини заяви від 18.02.2005р., а при новому розгляді справи –уточнив і адресовані Відповідачу-Виконкому Корецької міської ради позовні вимоги.(т.2, арк.справи 4-5).

Цивільні права та обов'язки, згідно статті 11 ЦК України, –виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з рішення суду.

Суб’єктами права колективної власності, відповідно до ч.1 ст.20 Закону України “Про власність”- є... колективи орендарів, колективні підприємства, кооператитви...та інші організації, що є юридичними особами.

Стаття 24 названого Закону встановлює, що об’єктами права власності кооперативу (колгоспу) є будівлі, споруди, грошові та інші майнові внески його членів ..., а також майно, придбане на підставах, не заборонених законом...

Підстави набуття права власності встановлені ст.328 Цивільного кодексу України, – право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена су-дом.

Право власності належить до таких суб’єктивних прав, які можуть виникнути лише при наявності визна-ченого юридичного факту або їх сукупності. Юридичний факт –це обставини реального життя, з якими закон пов’язує виникнення, зміну чи припинення права власності. Юридичними фактами можуть бути правомірні дії, наслідки яких є підставами виникнення права власності. До таких дій закон відносить і правонаступництво.

З матеріалів справи вбачається, що з моменту її введення в експлуатацію у 1988 році і прийняття на баланс –будівля торгового павільйона наринку за адресою: м.Корець, вул.Коновальця використовувалась правопопердником Позивача за його призначенням –для торгівлі вирощеною та виробленою продукцією.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема бути визнання права. Згідно із ст.392 ЦК України власник може пред’явити позов про визнання його права влас-ності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статею 48 Закону України “Про власність”, зокрема передбачено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, а захист права власності здійснюється судом.

Позивач вказує, що відмова реєстратора Рівненського ОБТІ в реєстрації права власності на спірне неру-хоме майно з підстав зазначених у Рішенні №909 від 17.12.2004р., відсутність правоустанновлюючих документів або судового рішення, які б підтверджували право власності СВК «Головниця»–змусила останнього заявити вказаний позов.

Проте, непроведення первинної реєстрації права власності на об’єкт нерухомості-будівлю торгового павільйона –не позбавило Позивача права власності на нього.

Як вказувалось вище, 14.09.2007р. Позивач уточнив, а у судовому засіданні 21.09.2007р. підтримав по-зовну вимогу: просив визнати право власності на частину торгового павільйону загальною площею 56м2 і складає 50%, який знаходиться за адресою: м.Корець, вул.Коновальця, 24, при цьому, Відповідачем у справі зазначено Виконком Корецької міської ради, а КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації»- Третьою особою на стороні Відповідача. Вказану заяву господарський суд прийняв до розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.35 ГПК України, - факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи.

Під час вирішення даного спору, господарський суд виходить з таких обставин: під час розгляду справи №5/86 господарський суд встановив факт будівництва колгоспом ім.Леніна Корецького району спірної будівлі –торгового па-вільйона на колгоспному ринку у м.Корець, рішення набрало законної сили –суд апеляційної інстанції залишив рішен-ня без змін; в чинному рішенні та постанові стверджено як обставини наступництва СВК «Головниця»права влас-ності на торговий павільйон, так і порушення Корецькою міською радою прав СВК «Головниця»як власника павільйону шляхом прийняття завідомо безпідставного рішення №419 від 20.12.2000р.

При цьому, господарський суд під час нового розгляду справи №5/53 позбавлений необхідності досліджувати обставини, які є встановленими фактами відповідно до закону, тобто обставини виникнення та набуття СВК «Голов-ниця»права власності на торговий павільйон на ринку у м.Корець, оскільки це вже встановлено господарським судом (рішення по справі №5/86 від 24.06.2003р. чинне з 22.12.2003р., копії якого долучені до матеріалів справи).

Вбачається, що уточнена Позивачем вимога стверджується судовими рішеннями по справі №5/86, рішен-нями державного реєстратора, довідкою про балансову належність нерухомого майна і підлягає задоволенню на підставі стст. 11, 15, 16, 328, 392 Цивільного кодексу України, стст. 20, 24, 48 Закону України “Про власність”.

Позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказу-вання, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.(ст.34 ГПК України).

Враховуючи викладене, - господарський суд не приймає до уваги висновки господарського суду, викла-дені у рішенні від 15.10.2003р. по справі №12/283 за позовом Корецької міської ради до виконкому Корецької міської ради про визнання недійсним рішення виконкому Корецької міської ради від 24.12.2002р. №270 “Про оформлення права комунальної власності” –на яких грунтує свої заперечення КП «Рівненське ОБТІ», оскільки під час вирішення спору по справі №12/283 сторони не заявили суду про існування особи, яка оспорює право комунальної власності на торговий павільйон на ринку у м.Корець - СВК «Головниця»; крім того, саме звернення з позовом є надуманим і зиніційоване Корецькою районною радою під час апеляційного провадження у справі №5/86; таку позицію сторін у справі №12/283 в сукупності суд розцінює, як свідоме порушення встановленого статтею 22 ГПК України обов’язку вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.(т.1, арк.справи 22, 25).

За вказаних обставин вбачається, що зацікавлена особа вправі оскаржити рішення виконкому Корецької міської ради від 24.12.2002р. №270 “Про оформлення права комунальної власності”, оскільки рішення про від-мову у задоволенні позову по справі №12/283 прийняте без урахування всіх обставин, зокрема рішення у справі №5/86 від 24.06.2003р. і не робить оспорене рішення Виконкому дійсним, а висновок про належність торгового павільйона до комунальної власності –обгрунтованим.

Господарський суд не приймає до уваги заперечення Відповідача-Виконкому Корецької міської ради, які грунтуються на твердженні, що зміна позовних вимог під час розгляду господарським судом справи №5/86 –є по суті відмовою Позивача від позову в частині визнання права власності на торговий павільйон.

При цьому суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України, - позивач вправі до прийнят-тя рішення у справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Проте, матеріали справ №5/86 та 5/53 не містять доказів, які стверджують, що одночасно із зміною позовних вимог Позивач подавав заяву про відмову від позову в цій частині і цю відмову було прийнято господарским судом. Самі по собі зміна або уточнення позовної вимоги не є відмовою від права власності на торговий павільйон, рівно як віндикаційний позов і позов про визнання права власності не є тотожними.

Інших доказів, що стверджують право комунальної власності на торговий павільйон по вул.Коновальця, 24 у м.Корець –Відповідач суду не надав.

З огляду на вказане у сукупності, заявлені вимоги грунтуються на законі і доведені Позивачем.

Керуючись стст. 33, 34, 43, 46-49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Визнати за Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Головниця»право власності на частину спареного торгового павільйону площею 56,0м2, що становить 50% будівлі молочного тор-ового павільйону, який знаходиться по вул.Коновальця, 24 у м.Корці Рівненської області.

3. Стягнути з Виконкому Корецької міської ради, який знаходиться у м.Корець, вул.Київсь-ка,69 на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Головниця», який знаходиться у с.Головниця Корецького району  102грн. 00коп. витрат по сплаті державного мита та 118грн. 00коп. плати за послуги по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                   В.В.Грязнов

Рішення  підписане суддею  "26" вересня 2007 р..