ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.07.2007
Справа №2-29/4476-2007

За позовом – Кримської республіканської асоціації «Знання», м.Сімферополь.

До відповідачів:

1. Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, м.Сімферополь;

2. Сімферопольської дитячої музичної школи №1, м.Сімферополь.

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –

Сімферопольське МБРТІ, м.Сімферополь.

Про визнання права власності.

За зустрічним позовом - Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, м.Сімферополь.

До відповідача – Кримської республіканської асоціації «Знання», м.Сімферополь.

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору –

Сімферопольської дитячої музичної школи №1, м.Сімферополь.

Про зобов’язання звільнити приміщення.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Позивача – не з’явився.

Від відповідачів:

1. Косенко М.Ю. – спеціаліст 1 категорії, довіреність від 17.04.07р. №24/01-55/789;

Кріоне Я.М. – представник, довіреність від 14.05.07р., №24/01-06/1024.

2. Гвоздарьов Г.І. – директор.

За участю третіх осіб – не з’явились.

Суть спору: Кримська республіканська асоціація «Знання» звернулась до господарського суду АР Крим з позовом до відповідачів: 1. Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради, 2. Сімферопольської дитячої музичної школи №1 про визнання права власності на нежитлові приміщення загальною корисною площею 52,6 кв.м., розташовані у м.Сімферополі по вул.Пушкіна,19/11 (зазначені в поверховому плані будівлі у літ – Б, 2-й поверх №№49 (кабінет), 49а (коридор), 49б (кабінет).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач тривалий час користується спірними приміщеннями, здійснив у ньому капітальний ремонт, у зв’язку з чим у нього виникло права власності на спірне майно. Однак відповідачі не визнають право власності позивача на спірні приміщення, що послужило підставою для звернення до суду із цім позовом.

В свою чергу Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради подав зустрічну позовну заяву до Кримської республіканської асоціації «Знання» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Сімферопольської дитячої музичної школи №1 про зобов’язання звільнити незаконно займані нежитлові приміщення площею 55,7 кв.м., що знаходяться в будівлі по вул.Пушкіна 19/ Гоголя 11 м.Сімферополя, що знаходяться на балансі Дитячої музичної школи №1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне майно є власністю територіальної громади м.Сімферополя, знаходиться на балансі Сімферопольської музичної школи №1. На даний час відповідач за зустрічним позовом користується спірним майном без достатніх правових підстав, оскільки договір оренди спірного майна з ним не укладався.

Третя особа – Сімферопольське МБРТІ в судове засідання не з’явилась, направила клопотання про розгляд справи без участі свого представника, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач за первісним позовом - Сімферопольська музична школа №1, у відзиві на позов проти задоволення первісного позову заперечує, з тих підстав, що спірне майно знаходиться на його балансі.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжувався в порядку ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась перерва, розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради депутатів Кримської області від 14.04.1989р. № 150 «Про передачу з балансу Житлово-експлуатаційного об’єднання Центрального району на баланс товариства «Знання» приміщень по вул. Пушкіна 19/11.

Рішенням від 15.06.1989р. № 235 Сімферопольська міська рада депутатів Кримської області скасувала своє рішення № 150 від 14.04.1989р. Цім же рішенням вирішила передати товариству «Знання» в оренду зал 2 поверху будівлі по вул. Пушкіна, 19/11 для роботи, а також для репетиційних занять дитячої музикальної школи №1.

Рішенням від 28.12.1990р. № 1056, виконавчий комітет Сімферопольської міської ради народних депутатів Кримської області, вирішив передати станом на 01.01.1990р. відокремлено розташовані нежитлові приміщення (будівлі) установ культури та мистецтва з балансу організацій управління житлово-комунального господарства на баланс відділу міст виконкому.

11.09.1992р. виконавчий комітет Сімферопольської міської ради народних депутатів Республіки Крим прийняв рішення № 1046, яким передав дитячий музичній школі №1 в оренду додатково частину другого поверху загальною площею 430 кв.м., включаючи актовий зал, хол першого поверху  площею 102 кв.м. по вул. Пушкіна,19/11 для використання за призначенням. Зобов’язав директора музичної школи №1 надати товариству «Знання» приміщення, які воно займає площею 55,7 кв.м. для розміщення його адміністрації, учбового класу та актового залу по мірі необхідності. Та зобов’язав Фонд комунальної власності укласти договір оренди (том. 1, а.с. 60-63).

Таким чином, враховуючі скасування виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради депутатів Кримської області свого рішення від 14.04.1989р. № 150, рішенням від 15.06.1989р. № 235 та подальшими рішеннями виконавчий комітет Сімферопольської міської ради депутатів Кримської області встановив правовий режим користування товариством «Знання» приміщеннями площею 55,7 кв., розташованих у м. Сімферополь по вул. Пушкіна, 19/11 у виді оренди.

Суд вважає, що факт користування позивачем за первісним позовом спірними приміщеннями з 1989 року, встановлений, оскільки проти нього сторони не заперечують.

Стаття 257 Цивільного Кодексу Української РСР передбачала, що договір найму майна державних, кооперативних та інших громадських організацій повинен бути укладений у письмовій  формі, за винятком випадків, передбачених окремими правилами.

Відповідно до ст. 1 Закону Союзу Радянських Соціалістичних Республік «Про основи законодавства Союзу РСР і союзних республік про оренду», оренда являє собою засноване на договорі строкове платне володіння  і  користування  землею, іншими  природними ресурсами, підприємствами (об'єднаннями) та іншими майновими комплексами, а також іншим майном, необхідним орендареві для самостійного провадження господарської чи іншої діяльності.

Стаття 7 цього закону встановлювала, що основним документом, який регламентує відносини орендодавця з орендарем, є договір оренди. Він укладається на засадах добровільності і повної рівноправності сторін.

Таким чином, у 1989 році – рік отримання позивачем за первісним позовом спірного приміщення у користування, законодавство передбачало обов’язковість оформлення орендних відносин у виді письмово укладеного договору.

10.04.1992р. Президентом України був підписаний Закон України «Про оренду майна державних підприємств та організацій» в подальшому з урахуванням внесених змін «Про оренду державного та комунального майна».

Стаття 2 цього закону, на дату його прийняття також передбачала, що оренда є засноване на договорі строкове платне володіння і користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

На дань розгляду цієї справи, Цивільний Кодекс України та Закон України «Про оренду державного та комунального майна» також передбачають, що орендні відносини повинні бути письмово оформленні у формі договору.

Суд встановив, що між Кримською республіканською асоціацією «Знання» та Сімферопольською міською радою народних депутатів Республіки Крим договір оренди спірних приміщень не укладався. Також такий договір не укладався між позивачем та відповідачами за первісним позовом.

Так, позивач за первісним позовом користується спірними приміщенням з 1989 року та продовжує користуватися цім майном на день розгляду цієї справи.

За час користування спірним приміщенням, позивач за первісним позовом здійснив їх капітальний ремонт.

Позивач за первісним позовом вважає, що він набув право власності спірне майно, та відповідно таке право підлягає визнанню за ним, оскільки відповідачі за первісним позовом його не визнають.

Суд вважає, що така думка позивача за зустрічним позовом не спроможна з огляду на наступне.

В обґрунтування первісного позову, позивач посилається на норми Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують  снувати після набрання ним чинності.

Враховуючи те, що відносини між сторонами у цій справі виникли до набрання ЦК України, та продовжують існувати після набрання ЦК України, суд вважає, що до них необхідно застосовувати положення цього Кодексу.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд не приймає посилання позивача за первісним позовом на положення Закону України «Про об’єднання громадян», оскільки як вказано раніше, рішенням від 15.06.1989р. № 235 Сімферопольська міська рада депутатів Кримської області передала товариству «Знання» в оренду зал 2 поверху будівлі по вул. Пушкіна, 19/11 для роботи, а також для репетиційних занять дитячої музикальної школи №1, а не безоплатно, як вважає позивач за первісним позовом.

Будь-які правочини щодо купівлі-продажі спірного майна між сторонами у цій справі не укладалися. Процедура приватизації спірного майна також не мала місце.

Викладене свідчить про відсутність обставин, які закон, зокрема ст. 328 ЦК України пов’язує з набуттям права власності.

Відповідно до реєстру об’єктів комунальної власності м. Сімферополя, затвердженого рішенням 17-ої сесії V скликання від 29.03.2007р. № 219, спірний об’єкт є комунальною власністю м. Сімферополя (том 1, а.с. 108-115).

З листа Сімферопольського МБРТІ вбачається, що спірний об’єкт нерухомості зареєстрований за виконавчим комітетом Сімферопольської міської ради на підставі рішення виконкому № 131 від 15.09.1949р. (том 1, а.с. 117).

Таким чином позивач за первісним просить суд визнати за ним право власності на майно, що є власністю територіальної громади м. Сімферополя, тому суд вважає, що така вимога позивача за первісним позовом прямо суперечить положенням ст. 41 Конституції України, тому не може бути задоволена.

Відповідно до ст. 387 ЦК України передбачає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що у відповідача за зустрічним позовом відсутні правові підстави користуватися спірним майном, у зв’язку з чим зустрічний позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу суд покладає на відповідача за зустрічним позовом відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 49, 82 – 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні первісного позову – відмовити.

2.          Зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

3.          Зобов’язати Кримську республіканську асоціацію «Знання» (АР Крим, м.Сімферополь, вул. Пушкіна,19/11, код в ЄДРПО України 029233594) звільнити незаконно зайняті нежитлові приміщення площею 55,7 кв.м., що розташовані в будівлі по вул. Пушкіна 19/Гоголя 11 у м. Сімферополі, та знаходяться на балансі Дитячої музичної школи №1.

4.          Стягнути з Кримської республіканської асоціації «Знання» (АР Крим, м.Сімферополь, вул. Пушкіна,19/11, код в ЄДРПО України 029233594) на користь виконавчого комітету Сімферопольської міської ради (АР Крим, м. Сімферополь, вул. Толстого, 15, код в ЄДРПО України 04055630) витрати по сплаті державного мита в сумі 85,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

5.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.