ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13.06.2007р.
м.Київ
№ 48/205-А

11:23

За позовом
Прокурора  Голосіївського району м. Києва в інтересах  держави в особі Київського міського центру зайнятості

До
Закритого  акціонерного  товариства  „Променергоекспорт”

Про
стягнення 2313 грн.

Головуючий суддя : Сулім В.В.

Секретар судового засідання : Т.М. Мисник

Представники сторін:

Від  прокуратури:
Казак О.А.  –пом. Прок.

Від позивача:
Демченко В.М. –пред за довір.

Від відповідача:
Не з'явився

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 13.06.2007 року о 11 год. 23 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Голосіївського району м. Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київського міського центру зайнятості про стягнення з Закритого акціонерного товариства „Променергоекспорт” –2313 грн. через порушення відповідачем строку перерахувань позивачу страхових внесків Фонду загальнообов’язкового державного  соціального  страхування  України  на випадок безробіття.

Ухвалою від 23.05.2007 року відкрито адміністративне провадження у справі з урахуванням вимог п. 6 Прикінцевих та перехідних положень, ст.  ст.  17, 18, 20, 48, 50 Кодексу адміністративного судочинства України (який набрав чинності з 01.09.2005) у справі №48/205-А  та призначено  до  судового  розгляду справи.

Перед початком розгляду справи по суті представників прокуратури та позивача було ознайомлено з їх правами та обов’язками у відповідності із ст. 49, 51, 130 КАС України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.45-46 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні 21.02.07р. суд виніс ухвалу про відкладення судового засідання по справі.

Судом, у відповідності з вимогами ст. 45, 46 КАС України складено протоколи, які долучено до матеріалів справи.

Повноважний представник прокуратури у судовому засіданні 13.06.2007 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні 13.06.20076 року позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Причини неявки суду не відомі. Оскільки ухвали та повістки надсилалися за юридичною адресою відповідача, яка міститься в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (про що свідчать відмітки канцелярії господарського суду міста Києва на зворотньому боці повісток та ухвал), сторони вважаються належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 8 ст. 35 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Відповідно до ч. 1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено позов про стягнення з Закритого  акціонерного товариства „Променергоекспорт” заборгованості по страхових внесках до фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у розмірі 2313,00 грн.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

У статті 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі –Закон) зазначається, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття. Страхувальниками є роботодавці та застраховані особи, які сплачують страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону страхування на випадок безробіття здійснюється, зокрема, за принципом обов'язковості фінансування Фондом загальнообов'язкового державного страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) витрат, пов'язаних з наданням матеріального забезпечення у випадку безробіття та соціальних послуг в обсягах, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 12 Закону виконавча дирекція Фонду є виконавчим органом правління Фонду, який забезпечує виконання рішень правління. Функції виконавчої дирекції Фонду покладаються на органи державної служби зайнятості.

Пунктом 1 частини 1 статті 16 Закону передбачено, що джерелами формування коштів Фонду є, зокрема, страхові внески страхувальників -роботодавців, застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами.

Частиною 2 статті 17 Закону передбачено, що розмір страхових внесків щорічно за поданням Кабінету Міністрів України встановлюється Верховною Радою України відповідно для роботодавців та застрахованих осіб одночасно із затвердженням Державного бюджету України на поточний рік. Відповідно до ч. З  вищезазначеної  статті роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Відповідач є платником страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону роботодавець набуває статусу платника страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття з дня взяття на облік.

У відповідності до ч. 2 ст. 35 Закону роботодавець зобов'язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески.

Відповідно до абз. 5 ч. З ст. 17 Закону, якщо роботодавці несвоєчасно чи не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються санкції, передбачені статтею 38 цього Закону.

Згідно зі ст. 38 Закону роботодавець несе відповідальність за несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців. Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій,  передбачених цією статтею, не застосовується.

Статтею 39 Закону встановлено, що спори, які виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Відповідач суму по страхових внесках до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у розмірі 2313 грн. у встановлені ч. З ст. 17 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»строки не сплатив.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідач заявлені вимоги не оспорив.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги прокурора Голосіївського району м. Києва в інтересах держави в особі Київського міського центру зайнятості до Закритого акціонерного товариства „Променергоекспорт” про стягнення боргу у сумі 2313 грн. є обґрунтованими і доведеними відповідними доказами, а позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони –суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз. У ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються. Позивачем не надано доказів понесення ним вказаних судових витрат, таким чином судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Променергоекспорт” (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120, корп. 1; місцезнаходження 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 85, ) з будь-якого виявленого рахунку на користь Київського міського центру зайнятості 2313 (дві тисячі триста тринадцять) гривень заборгованості по сплаті внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                             В.В. Сулім