ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.10.07                                                                                           Справа  № 4/105

Львівський апеляційний господарський суд у в складі колегії:

головуючого-судді
Кравчук Н.М.

суддів
Гнатюк Г.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув                     апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Агропромцукор»товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Астарта-Київ»(надалі ДП «Агропромцукор»ТзОВ фірма «Астарта-Київ»за № 585 від 20.07.2007р.

на рішення                     Господарського суду Чернівецької області від 11.07.2007р.

у справі                     № 4/105

за позовом           ДП «Агропромцукор»ТзОВ фірма «Астарта-Київ», с. Жданівка, Хмільницький район, вінницька область

до відповідача           Товариства з обмеженою відповідальність «Черн»(надалі ТзОВ «Черн»), м. Чернівці

про                     стягнення заборгованості в сумі 39 262,97 грн.,

з участю представників сторін:

від позивача: Мироненко Л.М. –представник (довіреність № 376 від 26.04.2007р.);

Семко Ю.А. –представник (довіреність № 680 від 19.09.2007р.)

від відповідача: Товкало П.О. –представник (довіреність б/н від 03.09.2007р.)

Представникам сторін роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки згідно з ст.22, ст.28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 11.07.2007 року у справі № 4/105 (суддя О.Г. Проскурняк) відмовлено в задоволенні позовних вимог ДП «Агропромцукор»ТзОВ фірма «Астарта-Київ»до ТзОВ «Черн»про стягнення заборгованості на суму 39 262,97 грн.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем належним чином виконано зобов’язання за договором № 21/08-06 від 21.08.2006р. та проведено поставку позивачу вугілля у кількості 418 тон. Даний товар прийнято до перевезення залізницею, що підтверджується матеріалами справи, яка відповідає за втрату нестачу, псування і пошкодження вантажу відповідно до ч.1 ст.314 ГК України та ст.113, ст.117 Статуту залізниць України, оскільки ТзОВ «Черн»не несе відповідальності за невидачу залізницею вантажу у пункті призначення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник рішення суду першої інстанції вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю. На думку скаржника, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про виконання свого зобов’язання перед позивачем за договором № 21/08-06 від 21.08.2006р.

Відповідач в судовому засіданні та в заперечені на апеляційну скаргу проти доводів скаржника заперечує, рішення господарського суду вважає законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши подану апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Між ТзОВ «Черн»(продавець) та ДП «Агропромцукор»ТзОВ фірма «Астарта-Київ»(покупець) укладено договір №21/08-06 від 21.08.2006р., відповідно до умов якого продавець зобов’язується поставляти і передавати у власність покупцю вугілля (товар), а покупець зобов’язується приймати даний товар і своєчасно проводити оплату на умовах даного договору, при цьому,  кількість, якість, ціна та загальна вартість поставки сторонами визначаються в специфікації № 1, яка є складовою та невід'ємною частиною договору (а.с. 5-6).

Пунктом 2.1.1 договору визначено, що поставка здійснюється в строк з серпня 2006р. – грудень 2006р.

Поставка вугілля здійснюється залізничним транспортом з відповідними супровідними документами. Датою поставки товару вважається дата календарного штемпеля станції вантажовідправника, вказана в залізничній накладній.

Таким чином, за своєю  правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

На виконання умов договору відповідачем було поставлено позивачу згідно з залізничними накладними № 52641490, № 48601375, № 48597861, № 48601381, № 48598097  вугілля кількістю 349 тон на суму 164 030,00 грн. (а.с. 7-11).

Для оплати даної кількості вугілля та залізничного тарифу, відповідно до умов договору, відповідачем було виставлено рахунки: № 49 від 01.09.2006р. (залізничний тариф на 5 вагонів) на суму 17 520,00 грн.  та № 48 від 01.09.2006р. (вугілля в кількості 345 тон) на суму 162 150,00 грн. (а.с. 12)

Позивачем дані рахунки були повністю оплачені платіжними дорученнями № 54 від 04.09.2006р. та № 55 від 04.09.2006р. (а.с. 14).

Крім того, відповідачем було надано позивачу рахунок № 43 на оплату вугілля в кількості 69 тон та залізничного тарифу (1 вагон) на суму 36 150,60 грн., який позивачем було оплачено згідно  платіжних доручень № 1265 від 02.11.2006р. та № 2774 від 19.10.2006р. (а.с. 13, 15-16).

Проте, станом  на березень місяць 2007 року позивач не отримав вугілля марки АК-50-100 на суму попередньої оплати 36 150,60 грн., проведеної відповідачу.

Як зазначалося вище, згідно з п.1.1 договору, ТзОВ «Черн»зобов’язувалось поставити та передати у власність ДП «Агропромцукор»вугілля, а останнє зобов’язувалося прийняти його та оплатити. Відповідно до п.3.4 договору перехід права власності на товар відбувається в момент прибуття товару (дата вказана в залізничній накладній) на станцію призначення „Покупця” - ДП «Агропромцукор»ТзОВ фірма «Астарта-Київ».

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи (залізничними накладними №48601381, №48601375, №48597861, №48598097, №52641490 та квитанціями про приймання вантажу № 52640878, № 52641490), залізницею прийнято до перевезення вугілля кількістю 418 тон із зазначенням вантажоодержувача ДП «Агропромцукор»ТзОВ «Астарта»(станція і залізниця -Хмільник, Південно-Західна залізниця) (а.с. 28-33).

Відповідно до довідки №240 від 15.11.2006р. Південно-Західної залізниці станції Хмільник, вагон № 65758385 відправки 52640878 відправлений із станції Дроново Донецької залізниці 26.09.2006р., вантаж –вугілля, на станцію Хмільник Південно-Західної залізниці не прибув (а.с. 68). Проте, у квитанції про приймання вантажу № 52640878 відправником визначений приватний підприємець Боровий А.В.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази про отримання позивачем вугілля кількістю 69 тон, прийнятого до перевезення згідно квитанції № 52640878 (вагон № 65758385).

На підставі ст. 693 Цивільного кодексу України, позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення передоплати в сумі 39 262,97 грн., яка залишена відповідачем без відповіді і задоволення (а.с. 19).

Враховуючи невиконання відповідачем свого обов'язку щодо поставки товару та неповернення позивачу попередньої оплати, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача перерахованої йому попередньої оплати в сумі 39 262,97 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем не подано суду належних та допустимих доказів, які б спростували доводи і факти наведені позивачем.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд неправильно встановив обставини справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому це рішення належить скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Керуючись, ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1.          Рішення господарського суду Чернівецької області від 11.07.2007р. у справі № 4/105 скасувати. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

3.          Справу передати в місцевий господарський суд Чернівецької області.

Головуючий суддя                                                  Н.М. Кравчук

судді                                                                       Г.М. Гнатюк

О.Л. Мирутенко