ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"22" листопада 2007 р.
Справа №  15/284

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ВАТ „Кіровоградобленерго” від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж м. Кіровоград

до відповідача: ТОВ „Олена-97” м. Кіровоград

про стягнення 1089 грн. 12 коп.

Представники сторін:

від позивача – Лисенко С.В. довіреність № 6343/07 від 28.12.06р.

від відповідача – Чернявська Л.М. директор

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 1089 грн. 12 коп. боргу за споживання електричної енергії понад договірні величини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в усній формі позов заперечив посилаючись на своєчасну оплату 29.03.05р. виставленого позивачем рахунку від № 643М/1 від 22.03.05р.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір про постачання електричної енергії № 643М від 19.01.04р. Предметом договору є умови поставки електроенергії постачальником / позивачем / та умови користування і оплати споживачем / відповідачем / за використану електричну енергію. Постачальник зобов’язується поставляти електроенергію, як різновид товару. Споживач зобов’язується своєчасно оплачувати спожиту електроенергію. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Додатком до договору є порядок розрахунків. Розрахунковим вважається період з 20 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період” та „календарний місяць” вважати прирівняними. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника. Споживач до початку розрахункового періоду здійснює 100 % оплату обсягу очікуваного споживання електричної енергії, заявленого на наступний розрахунковий період. Додаток підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Додатком до договору є обсяг постачання електричної енергії споживачу на 2005 рік, який підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона / постачальник / зобов’язується надавати другій стороні / споживачеві, абонентові / енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач / абонент / зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно розділу 2 договору № 643М від 19.01.04р. сторони домовились, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

В силу ч. 9 ст. 27 названого Закону санкції, передбачені ч. 5 ст. 26 застосовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам затвердженого постановою КМУ від 24.03.99р. / в редакції постанови КМУ від 09.04.02р. № 475 /, за підсумками місяця гранична величина споживання електричної енергії для споживачів коригується до рівня фактично сплаченої за цей місяць величини її споживання. При цьому, вказаний порядок не передбачає направлення споживачу повідомлення про коригування величини обсягу споживання електричної енергії.

Згідно п. 13 названого Порядку, споживачі у разі перевищення встановлених як договірні граничних величин споживання електричної енергії та потужності несуть відповідальність згідно з частинами 5 і 6 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”.

Пунктом 4.2.2 договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач сплачує постачальнику електричної енергії п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

На березень 2005 року договірна величина споживання для відповідача встановлена в розмірі 1500 кВт/год, що зафіксовано в додатку до договору. Фактично відповідачем спожито 970 кВт/год. По факту оплати скориговано до 0  кВт/год. Тобто, 22.03.05р. відповідачу для оплати виставлений рахунок № 643М/1 для оплати спожитої електроенергії на суму 326 грн. 74 коп. Строк оплати до 29.03.05р., але рахунок був оплачений 30.03.05р., тобто несвоєчасно. Отже, перевищення договірної величини споживання електроенергії в березні 2005 року становить 970 кВт/год. Таким чином, протягом березня 2005 року відповідачем було спожито електроенергії понад договірну величину споживання 970 кВт/год на загальну суму 1089 грн. 12 коп.

Сторони не подали господарському суду доказів про визнання недійсним повністю або частково укладеного між ними договору на користування електричною енергією № 643м від 19.01.04р. Докази про розірвання вказаного договору в добровільному порядку теж відсутні.

Сторони не подали господарському суду доказів про визнання недійсним пункту 4.2.2 договору, яким передбачена відповідальність споживача / відповідача / у вигляді сплати п’ятикратної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини електроспоживання.

Правова природа заявленої до стягнення суми 1089 грн. 12 коп. – вид відповідальності за допущене порушення, що передбачено ст. ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику”.

23.07.05р. набрав чинності Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про електроенергетику”, яким передбачено стягнення з споживачів у випадку споживання електроенергії понад договірну величину за розрахунковий період двократної вартості різниці фактично спожитої і договірної величини споживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом’якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Таким чином, з  відповідача на користь позивача підлягає стягненню двократна вартість різниці фактично спожитої і договірної величини споживання за березень 2005 року в сумі 544 грн. 56 коп.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Заперечення відповідача про своєчасну оплату виставленого рахунку № 643М/1 від 22.03.05р. не є підставою для відмови в позові з наступних причин.

В листі від 13.11.07р. філії „Відділення Промінвестбанку в м. Кіровоград” повідомляється, що платіж № 124 на суму 326 грн. 74 коп. сплачений через Чернявську Людмилу Миколаївну 29.03.05р. о 9 годині 37 хвилин у без балансовому відділенні № 9 „Ювілейне”. Призначення платежу: „за активну електроенергію за березень 2005 р. По рахунку 643М/1 від 22.03.2005р. ТОВ „Олена-97” через Чернявську Л.М.”. Вказана сума коштів перерахована на рахунок ВАТ „Кіровоградобленерго” за меморіальним ордером № р1/124 30.03.2005р. о 13 год. 25 хв., що відповідає умовам укладеного з ВАТ „Кіровоградобленерго” договору.

Як зазначено в абзаці 4 пункту 1 додатку № 1 „Порядок розрахунків” до договору № 643м від 19.01.04р. за дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника.

Тому, хоча кошти в сумі 326 грн. 74 коп. по рахунку № 643М/1 від 22.03.05р. сплачені відповідачем 29.03.05р., однак на рахунок позивача вони надійшли 30.03.05р., що є порушенням умов договору.

В судовому засіданні представником відповідача подана заява з проханням розстрочити виконання рішення суду на три місяці в зв’язку з тяжким фінансовим становищем підприємства.

Господарський суд на підставі п. 6 ст. 83 ГПК України задовольняє заяву відповідача і надає розстрочку виконання рішення суду на три місяці з 22 листопада 2007 року по 22 лютого 2008 року з обов’язковою щомісячною сплатою відповідачем на користь позивача по 181 грн. 52 коп.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на   відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 5, 526, 625, 655, 692, 712, 714 ЦК України, ст. ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику” ст. ст. 32-34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Олена-97” м. Кіровоград вул. Волкова 25 р/р 1243 в Промінвестбанк м. Кіровограда МФО 323301 на користь ВАТ „Кіровоградобленерго” м. Кіровоград пр. Комуністичний 15 від імені якого діє Кіровоградський міський район електричних мереж м. Кіровоград вул. Севастопольська 9а на поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 25 в філії Кіровоградське облуправління ВАТ „Ощадбанк” МФО 323475 – 544 грн. 56 коп. боргу за споживання електричної енергії понад договірні величини; на поточний рахунок Кіровоградського міського РЕМ № 1850 в ПІБ м. Кіровограда МФО 323301 – 51 грн. сплаченого державного мита, 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Розстрочити виконання рішення суду на три місяці з 22 листопада 2007 року по 22 лютого 2008 року з обов’язковою сплатою відповідачем на користь позивача по 181 грн. 52 коп. щомісячно.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя                                                                                К.М.Мохонько