СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

09.08.2007

Справа №2-27/7602-2007А

За позовом - Прокурор м.
Сімферополь в інтересах держави в особі ДПІ в м. Сімферополь, м. Сімферополь,
вул.. Мате Залкі, 1/9.

До відповідача - Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

Про    стягнення заборгованості у розмірі 26978,11
грн.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача -      Шиленко А. В., дор. у справі.

Від відповідача - не з'явився.

Від прокурора - Штехбарт, посв.
№06009.

Сутність спору:

Прокурор м. Сімферополь в інтересах
держави в особі ДПІ в м. Сімферополь звернувся до Господарського суду АР Крим з
позовом до  відповідача    про
стягнення заборгованості у розмірі 26978,11 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим,
що  за відповідачем за даними особових
рахунків значиться податковий борг в сумі 26978,11 грн.  09.11.2005 р. і 26.12.2005 р. відповідачу
було вручено податкові вимоги. Однак до даного часу відповідачем заборгованість
не погашена.

На підставі викладеного, просить
позов задовольнити.

Відповідач явку представника в
судове засідання не забезпечив,  відзив
на позов не надав, клопотанням від 09.08.2007 р. просить провадження по справі
зупинити. Вказане обґрунтовує тим, що податкове повідомлення - рішення НОМЕР_1
від 31.10.2005 р., на підставі якого, зокрема, позивач просить стягнути
заборгованість, було оскаржено відповідачем в судовому порядку. До Вищого
адміністративного  суду України
11.09.2006 р. відповідачем було подано касаційну скаргу на постанову ГС АР Крим
від 21.02.2006 р. та на постанову Севастопольського апеляційного господарського
суду від 17.04.2006 р. по справі №2-25/605 -2006А.  Листом Вищого адміністративного суду України
№131/2446/2436 від 25.07.2007 р. відповідачу було повідомлено,  що його
касаційна скарга в порядку черговості буде передана судді для вирішення
питання про відкриття касаційного провадження. Про подальший рух скарги буде
повідомлено в порядку, передбаченому КАСУ.

Позивач і прокурор проти зупинення
провадження по справі заперечують.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача і
прокурора,   суд,  -

В С Т А Н О В И В :

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 зареєстровано як суб'єкт підприємницької діяльності 06.01.2004 р.
виконавчим комітетом Залізничної районної ради м. Сімферополь, про що було
видано свідоцтво НОМЕР_2.

Відповідач є платником податків і
зборів відповідно до Закону України «Про систему оподаткування в Україні».

З 12.10.2005 р. по 25.10.2005 р.
позивачем було проведено планову виїзну документальну перевірку фінансово -
господарської  діяльності відповідача з
питання дотримання вимог податкового і валютного законодавства за період з
19.01.2004 р. по 30.06.2005 р.

По результатам перевірки було
складено акт НОМЕР_3 від 28.10.2005 р.

В ході проведення перевірки було встановлено
наступне порушення:

- п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п.п.
7.4.5. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану  вартість»,
в наслідок чого позивачем було донараховано податок на додану  вартість 2 у розмірі 17974,03 грн.

На підставі вказаного акту
перевірки було винесено податкове повідомлення - рішення від 31.10.2005 р.
НОМЕР_1/0, відповідно  до якого було
визначено податкове забовязання по ПДВ у розмірі 26975,92 грн., з якого
17974,03 грн. - основний платіж і 9001,89 грн. - штрафні санкції.

Судом встановлено, що вказане
податкове повідомлення - рішення НОМЕР_1 від 31.10.2005 р., було оскаржено
відповідачем в судовому порядку.

Постановою  ГС АР Крим від 21.02.2006 р. по справі
№2-25/605 -2006А у позові СПД ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з вказаним, СПД
ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову ГС АР Крим до Севастопольського апеляційного
господарського суду.

Постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 17.04.2006 р. по справі №2-25/605 -2006А у
задоволенні апеляційної скарги було відмовлено, а постанову  ГС АР Крим від 21.02.2006 р. залишено без
змін.

Судом встановлено, що до Вищого
адміністративного  суду України
11.09.2006 р. СПД ОСОБА_1  було подано
касаційну скаргу на постанову ГС АР Крим від 21.02.2006 р. та на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.04.2006 р. по справі
№2-25/605 -2006А.  Листом Вищого
адміністративного суду України №131/2446/2436 від 25.07.2007 р. відповідачу
було повідомлено,  що його  касаційна скарга в порядку черговості буде
передана судді для вирішення питання про відкриття касаційного провадження. Про
подальший рух скарги буде повідомлено в порядку, передбаченому КАСУ.

Однак доказів прийняття касаційної скарги до
розгляду Вищим адміністративним судом України не представив.

Відповідно до п. п. 5.2.4 п. 5.2
ст. 5 Закону України «Про порядок погашення забовязань платників податків перед
бюджетами і державними цільовими фондами» день закінчення   процедури
адміністративного    оскарження
вважається   днем  узгодження
податкового  зобов'язання  платника податків.  При
зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання   недійсним
рішення   контролюючого   органу
податкове зобов'язання
вважається  неузгодженим до
розгляду судом справи по суті  та  прийняття
відповідного рішення.

Відповідно до ч. 5  ст.. 254 КАСУ Постанова  або
ухвала  суду  апеляційної
чи   касаційної інстанції  за
наслідками  перегляду,  постанова
Верховного  Суду України набирають
законної сили з моменту проголошення.

Постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду  по справі №2-25/605
-2006А було проголошено 17.04.2006 р. Таким чином, податкове  забовязання, визначене   податковим повідомленням - рішенням НОМЕР_1
від 31.10.2005 р., є узгодженим з цієї дати.

З урахуванням викладеного, суд не має підстав
для зупинення провадження по справі. Однак вважає за необхідне повідомити про
те, що у разі якщо касаційна скарга СПД ОСОБА_1 буде задоволена, то він має
право звернутися до ГС АР Крим з заявою про перегляд постанови по справі
№2-27/7602-2007А за нововиявленними обставинами.

Також 20.06.2006. позивачем було
проведено невиїзну документальну перевірку дотримання граничних строків сплати
узгоджених податкових забовязань відповідачем.

По результатам перевірки було складено
акт №242 від 20.06.2006 р.

Під час проведення перевірки
позивачем було досліджено податкову декларацію по ПДВ за жовтень 2005 р.
№469710 від 21.11.2005 р.

В ході вказаної перевірки було
встановлено порушення п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про порядок
погашення забовязань платників податків перед бюджетами і деравжними цільовими
фондами”  №2181 від 21.12.00 р.

Згідно до п. 4.1.4 ст. 4    Закону України “Про порядок погашення
забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”
податкові декларації подаються за базовий ( звітній ) період, що дорівнює
календарному місяцю ( у тому числі при сплаті місячних авансових внесків ) -
протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (
податкового ) місяця;  календарному
кварталу або календарному  півріччю  (у
тому числі  при сплаті квартальних
або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів,  наступних за
останнім  календарним днем
звітного (податкового) кварталу (півріччя); календарному року,  крім випадків, передбачених підпунктом
"г" підпункту 4.1.4 цього пункту,
- протягом 60 календарних  днів за
останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно до п. 5.1. ст.. 5 Закону
України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами” податкове забовязання, самостійно визначене
платником податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Відповідно до п.п. 5.3.1 ст. 5
Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед
бюджетами і деравжними цільовими фондами”
№2181 від 21.12.00 р. платник податків зобов'язаний самостійно сплатити
суму податкового  зобов'язання,  зазначену
у  поданій  ним
податковій декларації,
протягом  десяти  календарних
днів,   наступних   за останнім
днем   відповідного  граничного
строку,  передбаченого підпунктом
4.1.4 пункту 4.1 статті  4  цього
Закону  для  подання податкової декларації.

Відповідно до п.п. 17.1.7 ст.
17  Закону України “Про порядок погашення
забовязань платників податків перед бюджетами і деравжними цільовими
фондами”  №2181 від 21.12.00 р. у разі
коли платник  податків  не
сплачує  узгоджену суму   податкового
зобов'язання   протягом   граничних
строків, визначених  цим  Законом,
такий  платник   податку
зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:      при затримці  до  30
календарних днів,  наступних за останнім
днем  граничного  строку
сплати   узгодженої   суми
податкового зобов'язання,   -   у
розмірі  десяти  відсотків
погашеної  суми податкового
боргу;       при затримці від 31 до 90
календарних днів включно, наступних за
останнім  днем  граничного
строку  сплати   узгодженої
суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної
суми податкового боргу; при затримці,  що
є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку
сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -
у  розмірі  п'ятдесяти
відсотків погашеної суми податкового боргу. Платник податків сплачує
один із зазначених у цьому підпункті штрафів
відповідно  до  загального
строку затримки незалежно від того,
чи  були застосовані штрафи,
визначені у підпунктах 17.1.1- 17.1.6 цього пункту, чи ні.

На підставі акту перевірки позивачем
було винесено  податкове повідомлення -
рішення №/240 від 20.06.2006 р. про застосування штрафних санкцій у
розмірі 2, 50 грн.  за затримку на 163
календарні дні граничного строку сплати узгодженого податкового забовязання у
розмірі 5,00 грн.

Вказане податкове повідомлення -
рішення відповідачем в адміністративному або в судовому порядку не
оскаржувалося,  нечинними не визнано,
ніким не скасовано.

Таким чином, за відповідачем
значиться узгоджена заборгованість, що
підлягає стягненню в судовому порядку, у розмірі 26978,11 грн.

На адресу відповідача було
направлено першу податкову вимогу від 02.11.2005 р. №12946.

На адресу відповідача було
направлено другу  податкову вимогу від
13.12.2005 р. №23319.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

При таких обставинах справи, позовні вимоги
належить задовольнити у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови
проголошено і підписано складом суду 09.08.07 р.

16.08.07 р. постанову було виготовлено у
повному обсязі.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути  з суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ( ідентифікаційний код НОМЕР_4, банківські реквізити не
відомі )  на користь державної податкової
інспекції  в м. Сімферополь, м.
Сімферополь, вул. Мате Залкі, 1/9, ( ЗКПО 22301854, ідентифікаційний код
23192002, р/р 0003 в КРУ НБУ, МФО 324333 ) заборгованість перед
бюджетом  у розмірі 26978,11  грн.

Виконавчий документ видати після
вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно
винесено.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Дійсну постанову направити сторонам рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Воронцова Н.В.