ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2007 р.
11:50
Справа №  1/290/06

м. Миколаїв

За позовом: Миколаївське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності.
/54017,  м. Миколаїв, пр. Леніна, 93/
До відповідача: Приватне підприємство фірма «Вітафарм».
/юр. адреса 54039, м. Миколаїв, вул. Червона, 8/
/факт. адреса 54055, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 167/

про: зобов’язання відповідача зареєструватися в якості страхувальника в Центральній міжрайонній виконавчій дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та зобов’язання відповідача надати посадовим особам Центральної міжрайонної виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності документи для перевірки правильності нарахування, повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів за період з 28.02.2001 року по 30.09.2007р.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Стоянова Н.І., довіреність від 31.10.2006.

Єніна  Л.В., довіреність від 05.02.2007р.

Від відповідача: Толпєкін А.А., довіреність від 01.01.2007р.

Павлов К.О., довіреність від 01.01.2007р.

Позивач звернувся  до господарського суду з позовом про зобов’язання відповідача зареєструватися в якості страхувальника в Центральній міжрайонній виконавчій дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та про  зобов’язання відповідача надати посадовим особам Центральної міжрайонної виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності документи для перевірки правильності нарахування, повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів за період з 28.02.2001 року по 30.09.2007 року          , мотивуючі свої вимоги порушенням позивачем вимог  статті 27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання”,  яка зобов’язує страхувальника зареєструватись у виконавчій дирекції Фонду з тимчасової втрати працездатності, нараховувати і сплачувати страхові внески та допускати посадових осіб Фонду до перевірок правильності обчислення та сплати страхових внесків.

Відповідач  позовні вимоги не визнає з тих підстав, що позивачем не надано доказів недопущення посадових осіб Фонду до перевірки; позивач не виконав вимог Постанови Кабінету Міністрів України “ Про заходи щодо запровадження загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”; вимоги є несумісними по підставам та предмету позову; пред’явлений позов є неналежним способом захисту (а.с.42-43, 49-50).

Розглянувши  надані сторонами і витребувані судом докази,  заслухавши доводи сторін у судовому засіданні - суд

в с т а н о в и в:

у відповідності зі статтею 5 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування та статей 1, 5 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання”,  який набрав чинності з 01.01.2001 року, страхування від тимчасової втрати працездатності є державним  і стосується всіх роботодавців, тобто є обов’язковим, а отже і стосується відповідача, як роботодавця, оскільки останній  визначений вказаними вище нормативними актами як страхувальник.

Статтею  14  Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування страхові фонди визначені як органи, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов’язкового соціального страхування.

Відповідно приписів статей 9 та 10 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання” керівництво  та управління загальнообов’язковим  державним соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання,  проведення збору і акумуляції страхових внесків, здійснення контролю за використанням коштів покладено на Фонд соціального страхування   з тимчасової втрати працездатності (далі Фонд)  та його виконавчі органи,  до яких відноситься позивач.

Пункт 2 статті 27 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання”   в редакції, що діяла на момент звернення позивача з позовом, передбачає обов’язок відповідача  зареєструватись у виконавчій дирекції відділення Фонду  як платник страхових внесків у десятиденний строк з дня:

отримання свідоцтва   про  державну  реєстрацію  як  суб'єкта підприємницької діяльності незалежно від  того,  чи  він  фактично веде  господарську  діяльність  та  провадить  розрахунки з оплати праці;

прийняття рішення про створення установи, організації, філії, представництва, іншого відокремленого підрозділу;

зміни юридичного   статусу  чи  адреси,  якщо  відповідно  до законодавства   України   державна   реєстрація   таких   установ, організацій чи відокремлених підрозділів не проводиться;

укладення трудового договору з найманим працівником.

Аналіз зазначеної норми закону свідчить, що вона стосується лише новостворених юридичних осіб, тобто роботодавців, які були створені після введення в дію Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання”  і  які не були зареєстровані в   Фонді соціального страхування, правонаступником якого є Фонд соціального страхування   з тимчасової втрати працездатності.

Оскільки відповідач був створений  в 1999 році, то відповідно Постанови Кабінету Міністрів України “Про заходи щодо запровадження загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” від 16.05.2001 року № 498  відповідач повинен був зареєструватись у позивача шляхом   подання  заяви  за  формою  згідно  з  додатком   1   з   поміткою "перереєстрація", як це передбачено пунктом 2.5. Інструкції  про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду, затвердженої  Постановою Фонду від 26.06.2001 року № 16.

Відповідач зазначену вимогу  не виконав,  як страхувальник  у виконавчій дирекції  Фонду не зареєструвався.

Отже,  на час звернення позивача  з позовом (19.05.2006 року)  вимоги щодо зобов’язання відповідача зареєструватись у Центральної міжрайонної виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності    були правомірними.

Разом з тим,  Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 22.02.2006 року № 3456, який набрав чинності з 30.09.2006 року,  внесені зміни в  статтю 22 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання”  - реєстрація страхувальників замінена взяттям їх на облік: взяття  на  облік  у виконавчих дирекціях відділень Фонду здійснюється:

юридичних осіб (відокремлених підрозділів юридичних осіб)  та фізичних   осіб   -   підприємців   -  на  підставі  відомостей  з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" ( 755-15 ), не пізніше наступного робочого дня з  дня отримання зазначених відомостей робочими органами відділень Фонду.

Отже, починаючи з 30.06.2006 року у відповідача відсутній такий обов’язок як обов’язок  зареєструватись у виконавчому органі Фонду, оскільки позивач має право  взяти його на облік на підставі  наданого на його запит відповідного повідомлення державного реєстратора.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог щодо зобов’язання відповідача зареєструватися в якості страхувальника в Центральній міжрайонній виконавчій дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності необхідно відмовити.

Приписом статті 22 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування  у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та поховання” передбачено, що  юридичні особи,  фізичні особи,  в тому числі  підприємці, які використовують найману працю, набувають статусу страхувальника в такі строки:

юридичні особи - з дня взяття їх на облік у  робочому  органі відділення Фонду.

Оскільки відповідач на день вирішення спору не взятий позивачем на облік як страхувальник, то  у позивача відсутнє право вимагати від нього надання документів для перевірки. За таких обставин в задоволенні позовних вимог щодо зобов’язання відповідача надати посадовим особам Центральної міжрайонної виконавчої дирекції Миколаївського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності документи для перевірки правильності нарахування, повноти сплати страхових внесків та використання страхових коштів за період з 28.02.2001 року по 30.09.2007 року необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя