СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

09 жовтня 2007 року
Справа № 2-11/1664-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Горошко Н.П.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Голика В.С.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, Фонду державного майна України;

відповідача: не з'явився, Федерального державного унітарного підприємства "Виробниче об'єднання "Златоустівський машинобудівельний завод";

відповідача: Мельніченко Тетяни Сергіївни, довіреність б/н від 20.02.07,  закритого акціонерного товариства "Златоуст";

відповідача: Дрьоміної Лариси Володимирівни, довіреність № 02 від 10.01.07,  закритого акціонерного товариства "Українське республіканське об'єднання "Експрес";

відповідача: Дрьоміної Лариси Володимирівни, довіреність № 2 від 11.01.06,  товариства з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД";

відповідача: не з'явився, Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк";

відповідача: не з'явився, Кримьскої республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк";

прокурора: Шабліна Євгена Ігоровича, посвідчення № 490 від 21.03.07,  прокурора  міста Севастополя;

розглянувши апеляційні скарги закритого акціонерного товариства "Українське республіканське об'єднання "Експрес", товариства з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД", Фонду державного майна України та апеляційне  подання прокурора Автономної Республіки Крим на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Цикуренко А.С.) від 09 серпня 2007 року у справі № 2-11/1664-2007

за позовом           Фонду державного майна України (вул. Кутузова, 18/9, місто Київ, 01133)

до

1) державного виробничого об'єднання "Златоустівський машинобудівельний завод"

(Парковий проїзд, 1, місто  Златоуст, Челябінська область, Російська Федерація, 456209)

2) закритого акціонерного товариства "Златоуст"

(Дворцове шосе, 28, місто Алупка, Автономна Республіка Крим, 98676)

(вул. В.Кучера, 13, кв.6, місто Севастополь, 99011)

3) закритого акціонерного товариства "Українське республіканське об'єднання "Експрес"

(вул. Десятинна, 13, місто Київ, 01025)

(вул. Сім'ї Хохлових, 9-а,  місто  Київ, 04119)

4) товариства з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД"

(вул. Оранжерейна, 1, місто Київ, 04119)

(вул. Володимирська, 76, місто Київ, 01000)

(вул. Пушкинська, 20, місто Київ, 01000)

5) акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк"

(вул. Ковпака, 29, місто Київ, 01001)

в особі Кримської республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк"

(пр. Кірова, 36, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

за участю  прокурора Автономної Республіки Крим

(вул. Севастопольська, 21, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

(вул. Павліченко, 1, місто Севастополь, 99011)

про визнання корпоративних прав та зобов'язання вчинення дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної республіки Крим від 09  серпня 2007 року  (суддя А.С. Цикуренко) у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з цим судовим актом, закрите акціонерне товариство "Українське республіканське об'єднання "Експрес", товариство з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД", Фонд державного майна України звернулись до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами,  а   прокурор Автономної Республіки Крим  з апеляційним поданням, в яких просять рішення господарського суду Автономної республіки Крим від 09  серпня 2007 року  скасувати, оскільки  вважають, що оскаржуване рішення прийнято  при неповному з'ясовані всіх обставин справи та  з порушенням норм  матеріального права.

Фонд державного майна України вважає, що  Російська Федерація не підтвердила своє право власності на основні та оборотні засоби незавершеного  будівництва пансіонату "Південний Урал", що були внесені виробничим об'єднанням "Златоустівський машинобудівельний завод"  до статутного фонду  закритого акціонерного товариства "Златоуст". Неналежний засновник (учасник) в особі виробничого об'єднання "Златоустівський машинобудівельний завод"  не підтвердив та відповідно втратив право і на корпоративні права.

Крім того, при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд порушив норми матеріального права не застосувавши до  спірних правовідносин нормативно-правові  акти чинного законодавства  України, які відновлюють  та захищають порушене право позивача, а саме - статті 1 та 7 Закону України  "Про підприємства, установи  та організації союзного підпорядкування, розташовані на  території України", статті 4 та 19 Угоди між Україною та Російською Федерацією про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності, Постановою Верховної Ради України "Про   повноваження Фонду державного майна України щодо забезпечення виконання угод між Україною та  Російською Федерацією, Україною та  Республікою Беларусь про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності", частини 1 статті 3 Закону України  "Про власність", частини 1 статті 167 Господарського кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД" не згодне з рішенням господарського суду у зв'язку з  невідповідністю висновків, викладених у рішенні господарського суду обставинам справи, оскільки рішення було прийнято про права та обов'язки осіб,  які не були залучені до участі у справі.

Сторона вважає, що суд першої інстанції не врахував ті обставини, що на момент прийняття рішення існував інший реєстратор - товариство з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська реєстраційна компанія "Корта", якого не було залучено в якості відповідача.

Також, на момент прийняття рішення в реєстрації акціонерів значиться нерезидент Російської Федерації - громадянин Росії Старіков Геннадій Павлович., якого не залучено в якості  відповідача у справі.

Суд  не звернув увагу на те, що стаття 4 Угоди від 15 січня 1993 року між Україною та Російською Федерацією про взаємне визнання прав та регулювання відносин власності встановлює, що об'єкти соціально-культурної сфери (санаторії, будинки відпочинку, пансіонати і т.д.) будівництво яких здійснювалось за рахунок коштів республіканського бюджету іншою Стороною, а також коштів підприємств і організацій республіканського  та колишнього союзного підпорядкування, розташованих на території іншої Сторони, є власністю цієї Сторони, тобто власністю держави України.

Прокурор вважає, що  судом не вжито  заходів для встановлення дійсних обставин справи та правовідносин сторін, що унеможливлює здійснення юридичних висновків, які грунтовались би на матеріалах справи.

Судом взагалі не надано оцінку доводам Фонду майна України щодо порушень закону при утворенні  закритого акціонерного товариства "Златоуст" та безпідставного за володіння виробничим об'єднанням "Златоустівський машинобудівельний завод" корпоративними правами акціонерного  товариства.

Крім того, прокурор звертає увагу на той факт, що незавершене  будівництво - об'єкт пансіонат "Південний Урал", який є предметом спору, включено до переліку розташованих на території Автономної Республіки Крим підприємств, установ і організацій, заснованих на загольнодержавній власності, які відповідно до статті 4 Угоди  між Російською Федерацією і Україною про взаємне визнання прав і регулювання відносин власності від 05 травня 1995 року не можуть бути  віднесені до власності Російської Федерації.

Ніяких документів для  врегулювання права власності на спірний об'єкт в межах Угоди від 05 травня 1995 року, яка б встановила нові правові наслідки щодо зміни власника об'єкту державної власності України згідно зі статтею 1 Закону України  "Про підприємства, установи  та організації союзного підпорядкування, розташовані на  території України" російською стороною до наступного часу надано не було.

За клопотанням представників закритого акціонерного товариства "Златоуст", закритого акціонерного товариства "Українське республіканське об'єднання "Експрес", товариства з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД" та прокурора судочинство здійснювалось російською мовою у відсутності представників Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк", Кримьскої республіканської філії акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк";  Фонду державного майна України, Федерального державного унітарного підприємства "Виробниче об'єднання "Златоустівський машинобудівельний завод", про час та місце розгляду апеляційних скарг та подання прокурора, повідомлених належним чином, але не скориставшихся своїм правом участі у судовому засідання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД"  надало суду клопотання про залучення в якості  третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - акціонера Старікова Геннадія Павловича.

Судова колегія вважає клопотання не підлягаючим задоволенню, оскільки в обгрутовання залучення до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Старікова Г.П., не представлено доказів, що Старіков Г.П.  є акціонером товариства.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши  справу, встановила наступне.

Фонд державного майна України звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідачів-виробничого об'єднання "Златоустівський машинобудівельний завод", місто Златоуст Челябінської області, до закритого акціонерного товариства  "Златоуст", місто Алупка, до закритого акціонерного товариства    "Українське республіканське об'єднання "Експрес", місто Київ, до товариства з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД", місто Київ, до Акіонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк" в особі Кримської республіканської філії, місто Сімферополь про   визнання корпоративних прав та зобов'язання внести зміни до системи реєстру.

Позивач вважає, що виробниче об'єднання "Златоустівський машинобудівельний завод", як суб'єкт підприємницької діяльності Російської Федерації, всупереч законодавству України безпідставно володіє корпоративними правами закритого акціонерного товариства «Златоуст», тим самим порушує майнові та корпоративні права держави Україна на частку в статутному фонді закритого акціонерного товариства  «Златоуст».

Позивач  стверджує, що він наділений правом визначати розмір корпоративних прав у  майні товариств з підстав, визначених законом та  може набувати право, оскільки Російська Федерація не підтвердила своє право власності на основні та зворотні засоби незавершеного будівництва пансіонату «Південний Урал», що були внесені виробничим об'єднанням «Златоустівський машинобудівний завод» до статутного фонду закритого акціонерного товариства  «Златоуст».

На сьогоднішній день об'єкт незавершеного будівництва пансіонату «Південний Урал»є завершеним будівництвом, введений в експлуатацію та належить на праві колективної власності закритого акціонерного товариства  «Златоуст».

Права держави, на майні якої було створено закрите акціонерне товариство  «Златоуст», можуть бути поновлені шляхом визнання Фонду державного майна України учасником господарського товариства з розміром частки 59% у статутному фонді закритого акціонерного товариства  «Златоуст» та реалізовані шляхом придбання права власності на 59% акцій закритого акціонерного товариства  «Златоуст».

Як встановлено господарським судом, закрите акціонерне товариство «Златоуст»створене на підставі засновницького договору та є правонаступником пансіонату «Південний Урал» виробничого об'єднання «Златоустівський машинобудівний завод».

Відповідно до Статуту закритого акціонерного товариства «Златоуст» засновниками товариства є товариство з обмеженою відповідальністю «Віпос-ЛТД», (місто Київ, вул. Бладимирська, 76); виробниче об'єднання «Златоустівський машинобудівний завод», (Росія Челябінська обл., місто Златоуст, Парковий проїзд, 1); закрите акціонерне товариство «Укроб'єднання «Експрес», (місто Київ, вул. Десятинна, 13).

15 жовтня 1992 року засновники: Українське республіканське об'єднання «Експрес», виробниче об'єднання «Златоустівський машинобудівний завод», товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Еней ЛТД», товариство з обмеженою відповідальністю «Віпос ЛТД» уклали договір про створення Акціонерного товариства закритого типу „Златоуст”.

Згідно договору засновники акціонерного товариства закритого типу «Златоуст», (м. Ялта, м.Алупка, Дворцове шосе, 16) за рахунок своїх часток, акцій, що набуваються, зобов'язалися внести у Статутний фонд товариства внески :

•          Виробниче об'єднання «Златоустівський машинобудівний завод»- в якості внеску передає на баланс Акціонерного товариства закритого типу «Златоуст»основні та зворотні кошти пансіонату  «Південний Урал»в місті Ялта, що числяться за  виробничим об'єднанням на суму 474 000 000 грн., що складає 53% Статутного фонду;

•          Українське республіканське об'єднання «Експрес»-285 000 000 руб., що складає 32% Статутного фонду;

•          Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Еней ЛТД»-                93 000 000 руб, що складає 10% Статутного фонду;

•          Товариство з обмеженою відповідальністю «Віпос ЛТД», (м. Київ, вул.                     Пушкинська, 20) - 42 000 000 руб, що складає 5% Статутного фонду.

Статтею 12 договору про створення акціонерного товариства закритого типа «Златоуст»від 15 жовтня 1992 року передбачено, що натуральне майно, що вноситься Засновниками в якості внеску до Статутного фонду, передається по акту прийому-передачі.

На підставі акту передачі в якості засновницького внеску виробничого об'єднання «Златоустівський машинобудівний завод», передані основні засоби, у тому числі будівля пансіонату «Південний Урал»(спальні корпуса на 500 місць, їдальня, адміністративно-побутовий корпус, танцзал, кінозал), (а.с.56-58, т.1).

Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 13 листопада 1992 року за № 804 зареєстрований Статут Акціонерного товариства закритого типу «Златоуст», затверджений рішенням зборів засновників від 23 жовтня 1992 року протокол №1.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскільки, вказаний Статут не визнаний недійсним, засновницький договір не розірваний та не визнаний недійсний, вимоги позивача щодо визнання виробничого об'єднання «Златоустівський машинобудівний завод»неналежним засновником та виключення виробничого об'єднання «Златоустівський машинобудівний завод»неналежним засновником закритого акціонерного товариства «Златоуст» зі складу засновників (учасників) юридичної особи закритого акціонерного товариства «Златоуст»з розміром частки 59% у статутному фонді, є безпідставними.

Крім того, засновницький договір про створення та діяльність закритого акціонерного товариства «Златоуст», зареєстрований рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 13 листопада 1992 року                № 804 був перереєстрований розпорядженням виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 02 лютого 2000 року, реєстраційний № О4О55765юОО1О57.

Згідно статтям 11.2 та 11.3 засновницького договору закритого акціонерного товариства «Златоуст»у новій редакції встановлено, що засновницький договір відміняє усі раніше укладені акціонерами угоди, що мають відношення до предмета засновницького договору. Статут товариства є додатком до Засновницького договору.

Відповідно до статей 1.1, 1.2 Статуту у новій редакції  - закрите акціонерне товариство «Златоуст»утворено на підставі засновницького договору «Про створення та діяльність закритого акціонерного товариства «Златоуст», зареєстрованого 13 листопада 1992 року та є правонаступником АТЗТ «Златоуст».

Статутний фонд товариства складає 8940 грн.

Визначений розподіл акцій товариства:

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Віпос-ЛТД», Україна (місто Київ, вул. Володимирська, 76) - 27 акцій, загальною номінальною вартістю 804 грн., що складає 9% у Статутному фонді товариства;

- Виробниче об'єдання «Златоустівський машинобудівний завод», Росія (Челябінська область, місто Златоуст, Парековий проїзд, 1) - 176 акцій, загальною номінальною вартістю 5275 грн., що складає 59% у Статутному фонді товариства;

- Закрите акціонерне товариство «Укроб'єднання «Експрес», Україна (місто Київ, вул. Десятинна, 13) - 95 акцій, загальною номінальною вартістю 2861 грн., що складає 32% у Статутному фонді товариства.

Згідно рішення виконавчого комітету Ялтинської міської  ради від 29 серпня 2000 року № 307 (5), свідоцтва про право власності № 562 від 29 вересня 2000 року, будівництво пансіонату закритого акціонерного товариства «Златоуст» було завершено у 2000 році. Власником пансіонату є закрите акціонерне товариство «Златоуст».

У відповідності статті 2 Угоди між Україною та Російською Федерацією про взаємне визнання прав і регулювання відносин власності від 15 січня 1993 року, тимчасово застосованої з 11 січня 1994 року, кожна зі сторін визнає право власності іншої сторони, її громадян і юридичних осіб стосовно розташованих на її території підприємств, установ, організацій і інших об'єктів (філії, частки, паї, акції та інше майно), які на 01 грудня 1990 року перебували у веденні органів державного керування іншої сторони, а також були власністю інших юридичних і фізичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що виробниче об'єдання «Златоустівський машинобудівний завод»придбало акції у 1992 році, тобто пізніше строку, зазначеного в Угоді.

Таким чином, судова колегія вважає правомірними висновки господарського суду про непідтвердженість позивачем здійснення будівництва  пансіонату, придбання устаткування  транспортних засобів, які були внесені виробничим об'єднанням «Златоустівський машинобудівний завод»у статутний фонд закритого акціонерного товариства  «Златоуст» як оплату за акції за рахунок коштів республіканського  бюджету РСФР.

Крім того, статтею   12 Закону України "Про господарські товариства" від 19 вересня 1991 року встановлено, що акціонерне товариство є власником майна: переданого йому засновниками та учасниками у власність, придбаного за рахунок продажу акцій, отриманого в результаті їх господарської діяльності, а також іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом, а акціонер є лише власником акцій.

Також, господарським судом обгрунтовано не прийняті до уваги твердження позивача в частині посилання на статтю 4 Угоди між Україною та Російською Федерацією від 15 січня 1993 року, оскільки предметом розгляду  в суді є акції закритого акціонерного товариства «Златоуст», а не об'єкт соціальної сфери або відповідна частка в ньому.

На думку судової колегії господарський суд правомірно дійшов висновку  про пропуск Фондом  державного майна України строку позовної давності.

Судова колегія не може прийняти до уваги посилання позивача на його необізнаність щодо відсутності права на володіння майном та акціями підприємства, оскільки розподіл  акцій закритого акціонерного товариства «Златоуст»був  проведений 16 серпня 1999 року та затверджений у новій редакції Статуту закритого акціонерного товариства «Златоуст» перереєстрований   розпорядженням виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 02 лютого 2000 року № 04055765ю001057.

Тобто, вказана обставина  правомірно визнана господарським  судом  підставою для  відмови у позові.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, пунктом 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Українське республіканське об'єднання "Експрес" залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Віпос ЛТД" залишити без задоволення.

3. Апеляційну скаргу Фонду державного майна України  залишити без задоволення.

4. Апеляційне подання прокурора Автономної Республіки Крим  залишити без задоволення.

5. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09 серпня 2007 року у справі № 2-11/1664-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Н.П. Горошко

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

В.С. Голик