ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2007                                                                                   Справа № 34/479-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сизько І. А. (доповідача)

суддів: Тищик І.В., Чоха Л.В.

при секретарі судового засідання: Врона С.В.

за участю представників сторін:

від позивача:  Руденко В.В. представник, довіреність №б/н  від 27.01.07;

від відповідача:  Камінський І.Л. представник, довіреність №Юр-3  від 09.01.07;

від відповідача:  Галкіна І.В. представник, довіреність №бух-715  від 24.09.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Агора”, м.Київ, на рішення господарського суду Дніпропетровської   області від  03.09.07р. у справі №34/479-07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Агора”, м.Київ,

до Державного підприємства “Дніпропетровський завод прецизійних труб”, м.Дніпропетровськ,

про стягнення 394 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007р. товариство з обмеженою відповідальністю “Агора” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до державного підприємства “Дніпропетровський завод прецизійних труб” про стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді неотриманого доходу в розмірі 394000,00грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2007р. (суддя Примак С.А.) по справі №34/479-07 в позові відмовлено повністю.

При прийнятті рішення господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено спричинення збитків у вигляді неотриманого доходу, що відсутній причинний зв’язок між невиконанням відповідачем договору №21-А на переробку давальницької сировини та невиконанням позивачем умов контракту №АА23-05/06, оскільки не надано доказів, що за контрактом №АА-23-05/06 від 23.05.06р. повинен був передаватися той самий товар, що був предметом договору №21-А від 02.04.03р., а не аналогічний.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення  господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.07р. (з урахуванням заяви скаржника про виправлення технічної помилки в тексті апеляційної скарги) по справі №34/479-07 та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В апеляційний скарзі скаржник посилається на помилкову оцінку судом майнових відносин сторін, на невиконання відповідачем обов’язків по договору №21-А від 02.04.2003р., та на те, що предметом контракту №АА-23-05/06 були ті самі труби, які були виготовлені відповідачем по договору №21-А від 02.04.2003р. і знаходились на складі відповідача.

Відповідач в відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення та зазначає, що дії відповідача не суперечать вимогам чинного законодавства, позивачем не доведено вину державного підприємства “Дніпропетровський завод прецизійних труб” у заподіянні збитків, позивачем взагалі не доведено спричинення йому збитків.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

02.04.03р. Виконавець - державне підприємство “Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади” (правонаступником якого є державне підприємство “Дніпропетровський завод прецизійних труб” (а.с.21) та Замовник - товариство з обмеженою відповідальністю “Агора” уклали договір №21-А на переробку давальницької сировини (а.с.7-8). За умовами цього договору Замовник передає, а  Виконавець приймає давальницьку сировину Замовника (трубну заготовку), здійснює її переробку (травлення) та виробництво готової продукції (труби) в порядку та на умовах, передбачених договором.

Відповідно до акту звіряння розрахунків станом на 22.11.06р. на зберіганні у Виконавця залишилась труба ПТ-ІМ 25Х2мм у кількості 926кг (а.с.10).

23.05.06р. товариство з обмеженою відповідальністю “Агора” та фірма “А.P.L Cutting”, Чеська республіка, уклали контракт №АА-23-05/06, відповідно до якого фірма “А.P.L Cutting” (Покупець) покупає спеціально підготовлену (шляхом хімічного травлення) титанову трубу марки ПТ-1М 25Х2 мм вагою 926кг в кількості 495шт. Ціна контракту складає за підрахунком позивача 394000,00грн.

Позивач посилається на збитки у вигляді неотриманого доходу на суму 394000,00грн. через невиконання ним контракту №АА-23-05/06 від 23.05.2006р. з вини відповідача.

Згідно п.3.10 договору №21-А від 02.04.03р., замовник (позивач) зобов'язаний вивезти продукцію, виготовлену згідно специфікації, в 10-ти денний термін з дня отримання ним повідомлення про готовність товару до відвантаження. Якщо виготовлена продукція зберігається на складі виконавця (відповідача) більш ніж 10 днів, замовник сплачує виконавцю послуги за зберігання товару, згідно з діючими у виконавця розцінками.

Вищий господарський суд України, залишаючи без змін постанову  Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.07р. у справі №20/341-06, в постанові від 27.06.07р. у справі №20/341-06 зазначив, що відповідно до акту приймання-передачі від 30.07.2003р. товариство з обмеженою відповідальністю “Агора” поставило державному науково-дослідному та конструкторсько-технологічному інституту трубної промисловості ім. Я.Ю.Осади на промислову переробку (травлення) давальницьку сировину –трубну заготівку із сплаву ПТІМ розміром 25Х2мм. в кількості 495 штук, загальною вагою 972кг., заставною вартістю 62 196грн. Акт виконаних робіт сторони підписали 06.08.2003р. Крім того, державний науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю.Осади направляв товариству з обмеженою відповідальністю “Агора” листи №ПКО-1064 від 07.08.2003р. та № ПКО-1516 від 10.09.2003р. з проханням одержати виготовлену продукцію.

Згідно з ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські  спори) під час розгляду однієї справи не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, постановами Вищого господарського суду України від 27.06.07р.та Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.03.07р. у справі №20/341-06 встановлено належне виконання відповідачем зобов’язань за договором №21-А від 02.04.03р., стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Агора” на користь відповідача 109852,84грн. вартості послуг по зберіганню товару, 3 018,26грн. інфляційних та 216,07грн. річних.

Щодо посилання скаржника на невиконання відповідачем обов'язків по договору №21-А від 02.04.2003р., то слід зауважити, що скаржник не зазначає які саме зобов'язання по вищезазначеному договору не виконав відповідач. Акт виконаних робіт від 06.08.2003р. свідчить про виконання Виконавцем свої обов'язки по договору в повному обсязі.

В порушення вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав жодних доказів, які будь-яким чином підтверджували б той факт, що за контрактом №АА-23-05/06 від 23.05.2006р. повинен був передаватися той самий товар, що був предметом договору №21-А від 02.04.2003р., а не аналогічний.

Слід звернути увагу, що за нормами діючого цивільного законодавства відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів особи, якій такі збитки спричинені. Збитки відшкодовуються за наявності складу цивільного правопорушення, яким безпосередньо завдані збитки та причинного зв'язку між порушенням права та збитками.

Майнова відповідальність покладається лише при наявності вини сторони у невиконанні чи неналежному виконанні зобов'язання, крім випадків, коли чинним законодавством або договором прямо передбачена відповідальність незалежно від вини.

Беручи до уваги факт неналежного виконання п.3.10  договору №21-А позивачем, встановлений господарськими судами апеляційної та касаційної  інстанцій у справі №20/341-06, а також не доведення позивачем факту порушення відповідачем зобов'язання, не доведення позивачем вини відповідача у заподіянні збитків, не подання доказів заподіяння збитків та не доведення знаходження цих збитків у причинному зв’язку з правопорушенням, судова колегія Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність вини будь-якої форми з боку державного підприємства “Дніпропетровський завод прецизійних труб” в завданні збитків товариству з обмеженою відповідальністю “Агора” у вигляді неотриманого доходу в сумі 394000,00грн.

Таким чином, апеляційна скарга не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2007 року у справі №34/479-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Агора”, м.Київ, залишити  без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя

І.А. Сизько

Суддя

І.В. Тищик

Суддя

Л.В. Чоха