ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.12.07                                                                                           Справа  № 18/135

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Городечної М.І.

суддів                                           Юркевича М.В.

Кузя В.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Івано-Франківського державного підприємства “Економіко-правничий центр з питань банкрутства”  б/н і без дати (вх. № 755 від 26.11.2007 року)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2007 року у справі № 18/135

за позовом Івано-Франківської обласної ради, м.Івано-Франківськ.

до Івано-Франківського державного підприємства “Економіко-правничий центр з питань банкрутства”, м. Івано-Франківськ.

про усунення перешкод в користуванні приміщенням адмінбудинку на вул. Січових Стрільців, 15 у місті Івано-Франківську шляхом його звільнення та про стягнення 5431,48 грн. неустойки.

за участю представників: від позивача –Дейдей І.І., від відповідача –Худик І.Ю.

Присутнім представникам сторін роз‘яснено права і обов‘язки передбачені ст. 22 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2007 року у справі № 18/135 задоволено частково позов Івано-Франківської обласної ради до Івано-Франківського державного підприємства “Економіко-правничий центр з питань банкрутства”: зобов”язано відповідача звільнити приміщення адмінбудинку по вул. Січових Стрільців, 15 у місті Івано-Франківську, та відмовлено в решті позовних вимог. Також даним рішенням суду першої інстанції стягнено з відповідача на користь позивача судові витрати: 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі б/н і без дати (вх. № 755 від 26.11.2007 року) апелянт вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2007 року у справі № 18/135 підлягає скасуванню, посилаючись на те, що він мав намір продовжувати користуватись орендованим майном по договору від 17.04.2006 року, для чого він 10.04.2007 року звернувся з листом до позивача про продовження дії даного договору. Також апелянт посилається на те, що він не мав можливості забезпечити явку представника в судове засідання, і судом прийнято оскаржуване рішення за відсутності його представника.

Івано-Франківська обласна рада (позивач у справі, надалі –Рада) вимоги апеляційної скарги заперечила з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу від 07.12.2007 року (вх. № 10366 від 10.12.2007 року). Зокрема, зазначає, що апелянт безпідставно посилається на те, що не зміг забезпечити явку представника в судове засідання через перебування директора Підприємства на лікуванні, оскільки згідно ст. 28 ГПК України інтереси Підприємства могла представляти й інша особа. Просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2007 року у справі № 18/135 залишити без змін.

Апеляційний суд заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити. При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

17.04.2006 року між сторонами даної справи було укладено договір оренди нерухомого майна (надалі Договір), а саме: згідно п.п. 1,1 цього Договору, приміщення загальною площею 32,51 кв.м., що знаходиться на четвертому поверсі будинку по вул. Січових Стрільців, 15 в місті Івано-Франківську.

Строк дії даного Договору згідно п. 7.1 було встановлено сторонами до 15.04.2007 року.

19.03.2007 року орендодавцем –Радою було надано орендарю - Івано-Франківському державному підприємству “Економіко-правничий центр з питань банкрутства” повідомлення № 1321/01/27/010 про припинення договору від 17.04.2006 року в зв‘язку з закінченням строку на який його було укладено, повідомленням про небажання його продовжувати на новий строк, та проханням повернути орендоване майно. Факт отримання відповідачем даного повідомлення стверджується його вхідним штампом на згаданому листі від 22.03.2007 року. Дане повідомлення розглядається судом як небажання власника орендованого майна надалі його здавати в оренду після закінчення строку дії чинного договору оренди від 17.04.2006 року. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про зміну волевиявлення власника орендованого майна –позивача у справі після надіслання відповідачу вищезазначеного повідомлення від 19.03.2007 року. (Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного суду України від 17.10.2006 року, що додається).

Неповернення відповідачем позивачу орендованого майна по договору від 17.04.2006 року стверджується актами приймальних комісій від 25.04.2007 року та 05.06.2007 року, і як вбачається з апеляційної скарги та пояснення представника в судовому засіданні, не заперечується самим відповідачем.

Таким чином, відповідно до п.п. 2.3 Договору, ч. 1 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 291 ГК України, ч. 3 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у відповідача у даній справі в зв‘язку з припиненням договору від 17.04.2006 року виникло зобов‘язання щодо повернення орендованого майна.

На час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, відповідачем не представлено судам доказів добровільного звільнення орендованого майна - приміщення загальною площею 32,51 кв.м., що знаходиться на четвертому поверсі будинку по вул. Січових Стрільців, 15 в місті Івано-Франківську. За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про підставність позову в цій частині вимог.

Також апеляційний суд вважає, що місцевим господарським судом першої інстанції зроблено правильний висновок про відмову в позові в частині стягнення з відповідача 5431,48 грн. неустойки за неповернення майна згідно ч. 2 ст. 785 ЦК України станом на 11.06.2007 року, оскільки позивачем не доведено суду факту її наявності згідно належним чином складеного розрахунку.

Щодо заперечень апелянта про те, що судом прийнято оскаржуване рішення з порушенням норм процесуального права, а саме за відсутності його представника в судовому засіданні, то апеляційний суд вважає його безпідставним, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції в зв‘язку з неявкою представника відповідача на його клопотання та з власної ініціативи неодноразово відкладався розгляд справи для надання можливості відповідачу забезпечити явку зазначеного в клопотанні, або іншого представника в судове засідання, однак відповідач своїм правом жодного разу не скористався, хоча таке право, на думку суду апеляційної інстанції, йому було забезпечено судом першої інстанції. В матеріалах справи знаходяться поштові повідомлення про вручення відповідачу під розписку ухвал суду. Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов‘язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об”єктивного досдіження всіх обставин справи.  Крім цього, відповідно до ст.ст. 43, 75 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, і дійшовши висновку, про достатність  матеріалів та можливість всебічного, повного та об‘єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом може розглянути спір за наявними матеріалами та за відсутності представника сторони.

За наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим судом дотримано встановлених ст. 129 Конституції України, ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України засад здійснення господарського судочинства, та забезпечено відповідачу можливість реалізації передбачених ст. 22 ГПК України прав сторони в процесі, а тому місцевим судом в межах процесуального Закону (ст.ст. 43, 75 ГПК України) розглянуто спір за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Таким чином, апеляційний          суд вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2007 року у справі № 18/135 є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. В задоволенні апеляційної скарги Івано-Франківського державного підприємства “Економіко-правничий центр з питань банкрутства” відмовити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2007 року у справі № 18/135 залишити без змін.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

5.          Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий- суддя                           М.І.Городечна

Судді                                       М.В.Юркевич

В.Л.Кузь