ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.08.2007                                                                                                 Справа  № 10/116

За позовом  Дочірнього підприємства „Газ-тепло” НАК „Нафтогаз України”, м. Київ

до відповідача Обласного комунального підприємства  „Закарпаттеплокомуненерго”, м. Ужгород

про стягнення суми  209526,56 грн. заборгованості за договором комісії №12/06-872 від 29.09.06

Суддя           І.В. Івашкович

Представники:

від позивача: Череповський О.В. –начальник сектора правової роботи управління юридичного департаменту, довіреність №07/80 від 23.05.07

від відповідача:   Ціпле І.Ю. –юрисконсульт, довіреність №2 від 03.01.07

У судовому засіданні 19.07.07 оголошувалась перерва до 01.08.07 12годин 30 хвилин.

СУТЬ СПОРУ: ДП „Газ-тепло” НАК „Нафтогаз України”, м. Київ звернулось з позовом до обласного комунального підприємства „Закарпаттеплокомуненерго”, м. Ужгород про стягнення суми 209526,56 грн. заборгованості за договором комісії №12/06-872 від 29.09.06

Позов мотивує тим, що за укладеним із відповідачем договором комісії №12/06-872 від 29.09.06 останній здійснював продаж споживачем  теплової енергії від свого імені в інтересах та за рахунок позивача. На виконання умов договору позивач згідно з актом №10К/872 від 31.10.06 прийому-передачі теплової енергії передав відповідачу теплову енергію на загальну суму 216717,37 грн., яку відповідач реалізував кінцевим споживачем. Відповідно до умов п. 4.9 договору комісії відповідачем взято на себе поручительство (делькредере) перед позивачем за невиконання споживачами своїх зобов’язань  за правочинами, укладеними з відповідачем. Зазначає, що станом на 31.03.07 споживачами проведено оплату на загальну суму 7190,81 грн., внаслідок чого заборгованість склала 209526,56 грн., яка внаслідок застосування делькредере підлягає оплаті відповідачем. Оскільки строк виконання зобов’язання відповідачем у договорі №12/06-872 не було обумовлено, то відповідно до                          ст. 530 Цивільного кодексу України відповідачу було направлено вимогу №54/11-888-1933 від 14.05.07 про погашення заборгованості, яка не була задоволена. У зв’язку з цим позивач звернувся з позовом про примусове стягнення з відповідача 209526,56 грн. боргу.

Представником позивача в процесі судового розгляду позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Посилається на обґрунтування та підтвердження підстав позовних вимог доданими документальними доказами.

Відповідач згідно з поданим письмовим відзивом на позов проти позовних вимог повністю заперечив, посилаючись на ті підстави, що  звіт комісіонера №103/872 за жовтень 2006р. не підписано з боку „Закарпаттеплокомуненерго”. Окрім того, стверджує про неотримання від позивача  вимоги про оплату суми 209526,56 грн. та  про отримання вимоги про оплату іншої суми (вимоги №54/11-888-1933 від 14.05.07), що складає 2962090,40 грн.

Посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, відповідач просить в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ДП „Газ-тепло”,. як Комітентом,  та обласним комунальним підприємством„Закарпаттеплокомуненерго”, як Комісіонером, укладено договір комісії № 12/06-872 від 29.09.2006 р.

Згідно з умовами укладеного договору Комітент зобов’язався передати на підставі акту прийому-передачі Комісіонеру теплову енергію в обумовленому обсязі. Комісіонер зобов’язався укласти із споживачами від свого імені правочини з реалізації теплової енергії на умовах, найбільш вигідних для Комітента. Так правочини в обов’язковому порядку повинні передбачати обов’язок споживача здійснювати повну оплату отриманої теплової енергії не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем. Розрахунки  споживачів мали здійснюватись виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Комітента.

Відповідно до умов п. 4.9 договору комісії №12/06-872 від 29.09.2009 р. Комісіонер приймає на себе поруку (делькредере) перед Комітентом за невиконання Споживачами своїх зобов’язань за правочинами, укладеними із Комісіонером.

На виконання умов договору комісії №12/06-872 від 29.09.06 (який за угодою сторін від 30.10.06 припинив свою дію з 01.11.06, а в частині  розрахунків діє до повного їх здійснення сторонами) за актом №10К/872 від 31.10.06 (додано копію) ДП „Газ-тепло” передало, а ОКП „Закарпаттеплокомуненерго”, прийняло 1147,60 Гкал теплової енергії на загальну суму 216717,37 грн.

За вказану теплову енергію, яка згідно з п. 4.7 договору комісії підлягала в повному обсязі реалізації Комісіонером (відповідачем) споживачам, позивачу надійшло проплат на загальну суму 7190,81 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 209526,56 грн., що підтверджено доданим позивачем детальним розрахунком заборгованості, який відповідач не спростував.

Позивачем було надіслано відповідачу повідомлення –вимогу №54/11-888-1933 від 14.05.07 про термінове виконання зобов’язання по оплаті 209526,56 грн. боргу (до матеріалів справи додано копію вимоги №54/11-888-1933 з доказом надіслання її відповідачу). Однак вимога про оплату боргу відповідачем не була задоволена.

ПРИЙМАЮЧИ ДО УВАГИ, ЩО:

-          наявність заборгованості в розмірі 209526,56 грн. за отриману відповідачем згідно з актом №10К/872 від 31.10.06 прийому-передачі теплову енергію документально підтверджено позивачем та не спростовано відповідачем;

-          за умовами договору комісії відповідач поручився за виконання споживачами зобов’язання по оплаті теплової енергії (делькредере), що в силу п. 3 ст. 1016 Цивільного кодексу України тягне за собою відповідальність  Комісіонера (відповідача) перед Комітентом (позивачем) за неоплату споживачами отриманої теплової енергії, суд вважає позовні вимоги такими, що обґрунтовані відповідно до закону та  підлягають задоволенню повністю.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що з його боку не підписано звіт Комісіонера №103/872 від 31.10.06, не заслуговують на увагу, оскільки згідно з умовами договору комісії (п. 4.15) а також відповідно до ст. 1022 Цивільного кодексу України  обов’язок по оформленню звіту за встановленою у додатку № 3 до договору формою та передачі такого звіту Комітенту несе Комісіонер. Таким чином, факт наявності вищезгаданого звіту Комісіонера свідчить про оформлення його самим Комісіонером та надіслання його Комітенту.

Інші мотиви доводів відповідача так само не спростовують документально підтверджені підстави, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи наведені вище обґрунтування, суд вважає, що позов слід задоволити в повному обсязі.

За правилами ст. 49 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування витрат позивача по оплаті держмита в розмірі 2096 грн. та 118грн. –по оплаті інформаційно-технічних послуг.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з обласного комунального підприємства „Закарпаттеплокомуненерго” (м. Ужгород, вул. Брестська, 3,                            І.К. 054652410) на користь ДП „Газ-тепло” НАК „Нафтогаз України”                 (м. Київ, вул. І.Лепсе, 16, І.К. 32587579) 209526,56 грн. боргу та 2214 грн. відшкодування судових витрат.

Видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                                   І.В. Івашкович