ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"19" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 12/207-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Пінтеліної Т.Г. при секретарі Чернявській О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державної податкової  інспекції  у м.Херсоні

до Приватного підприємства "Александра - СХ" вул. 40 років Жовтня, буд. 132, к.412 м.Херсон,

про  визнання недійсними установчі документи та припинення підприємницької діяльності юридичної особи

за участю представників сторін:

від  позивача  : - Іващенко Р.М. дов. № 7273/9/10-105 від 12.07.2007р.

від  відповідача : не прибули

Позивач у позовній заяві просить визнати недійсними установчі та реєстраційні документи та скасувати державну реєстрацію ТОВ "Александра - СХ".

09.10.07року відбулося засідання на якому був присутній лише представник  позивача.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в засідання не прибув, відзив на позовну заяву, витребуваний судом та свого представника не направив, хоча про день, місце та час судового засідання був належними чином повідомлений (судовими повістками з ухвалами суду), які не повернулись.

Суд у зв'язку з вищевикладеними обставинами  оголошує перерву в судовому засіданні та направляє повторно судові повістки про виклик сторін.

19 жовтня 2007 року судове засідання продовжено, на ньому присутній лише представник позивача, який повторно підтримує  свої позовні вимоги.

Заслухавши пояснення позивача, що прибув  в судове засідання, дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Александра" зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності виконкомом Херсонської міської Ради 09.12.97р., про що зроблено запис в журналі обліку реєстрації за номером 5226, , юридична адреса - м. Херсон, пр. Ушакова, 37. Згідно Установчого договору про створення та діяльності    підприємства    громадського    харчування    товариства    з обмеженою відповідальністю від 26.11.97р., засновниками ТОВ „Александра" виступають Вербицька О. В. (директор), Яковлєва Л.І. (головний бухгалтер), Хорунжа С.М. Протоколом загальних зборів засновників підприємства № 1 від 15.01.98р.- (далі Протокол), у склад засновників ТОВ "Александра" введено гр-н: Вербицьку В.В., Дубасюк І.В., Гладку Н.Н., Луцик Г.В., Тиху В.М., Чугунову Є.В., та обрано директора Хорунжу С.Н. Відповідно до Протоколу № 3 від 01.03.2000р. вирішено, директором ТОВ „Александра" призначити Вербицьку А.В. На підставі наказу № 37 від 03.10.05р. та у відповідності з п.1 ст.36 КЗпП, звільнено директора ТОВ „Александра"   Вербицьку А.В. та бухгалтера Яковлєву Л.І. Також, на підставі заяви від 13.02.07р., та згідно Протоколу № 3 від 14.03.2007р., зі складу членів засновників ТОВ „Александра" виведено   Вербицьку О.В., Яковлєву Л.І. з переданням, водночас, своїх часток у Статутному фонді підприємства гр. Шикулі Аліні Валентинівні, і включення останньої до Складу засновників підприємства. Як слідує з вищевказаного Протоколу № 3 від 14.03.2007р., вирішено: Підприємство громадського харчування ТОВ „Александра" перейменувати на ТОВ „Александра-СХ", затвердити нову редакцію Статуту ТОВ „Александра-СХ", призначити на посаду директора ТОВ „Александра- СХ” гр. Шикулу А.В.

З пояснень, які надала гр. Шикула А.В. ст. о/у УБВДЗШ ОУ УПМ ДПА у Херсонській  області Горєлову М.С. слідує, що приблизно у кінці січня 2007 року до неї звернулася Шестакова Владлена Олексіївна ( голова спостережної ради кредитної спілки „Витязь –Н”) з пропозицією заробити при умові, що гр. Шикула А.В. стане засновником одної із фірм Херсонської області. Обіцяна щомісячна зарплата при цьому буде становити близько 1500гривень.  Після згоди гр. Шикули А.В., гр.  Шестакова В.О.  взяла копію паспорту та  ідентифікаційного коду гр. Шикули А.В., пояснила, що треба оформити певні документи.  Гр.   Шикула   А.В.   стверджує,   що   особисто   з   керівниками фірми „Александр” не зустрічалася, назву підприємства вона не змінювала, тому, що про факт зміни назви підприємства ТОВ „Александра-СХ" її повідомили. Крім того, Шестакова В.О. зазначила,  що бухгалтерію підприємства буде вести людина стороння. Близько 22 березня гр. Шикулі А.В., в офісі юриста Ходченкової Є.В., Шикулі А.В. передали переоформлені документи на ТОВ„Александра-СХ" та печатку підприємства.  Як  зазначає  гр.   Шикула А.В. після  відкриття рахунків в іноземній валюті у Донецьку, Ірина (особа, яка зустріла Шикулу А.В. у Донецьку) забрала оригінали договорів та печатку підприємства, аргументуючи це тим, що печатку і договори вона передасть Шестаковій В.О.

Гр.   Шикула   А.В.   стверджує,   що   будь-яких   договорів   фінансово-господарського характеру вона не підписувала й особисто довіреності на ведення такої діяльності не  видавала.

Нормами Господарського та Цивільного кодексів України, Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено ряд вимог необхідних для легітимної реєстрації (перереєстрації) юридичної особи та загальні правила здійснення нею господарської діяльності. При цьому важливою умовою набуття юридичною особою цивільної право- та дієздатності та здійснення господарської діяльності правомірність проведення державної реєстрації (перереєстрації) такої юридичної особи.

Аналізуючи фактичні обставини проведення перереєстрації ТОВ „Александра-СХ, та вимоги діючого законодавства щодо ознак суб'єктів господарювання, їх створення та державної реєстрації, позивач вважає, що перереєстрація ТОВ „Александра-СХ" на гр.Шикулу А.В. відбулася з порушеннями норм діючого законодавства.

Згідно ст. 55 Господарського кодексу України (далі ГК) суб'єктами господарювання визнаються учасники  господарських відносин,  які  здійснюють господарську діяльність реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. До переліку суб'єктів господарювання входять господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до Господарського кодексу,    а   також   інші   юридичні   особи,   які   здійснюють   господарську   діяльність та  зареєстровані в установленому законом порядку.

Статтею 87 Цивільного кодексу України передбачено, що для створення юридичної особи   її  учасники (засновники) розробляють   установчі документи,   які   викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлено інший порядок їх затвердження. Аналогічні вимоги передбачені ст.  56 Господарського кодексу: суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством,   також   за   рішенням   інших   органів,   організацій і громадян заснування  нового,  реорганізації (злиття,  приєднання,  виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб'єкта господарювання з додержанням вимог  законодавства. Установчими документами суб'єкта господарювання (ст. 57 ГК України) є рішення  про його утворення   або   засновницький   договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання. Статут (положення) затверджується власником майна (засновником) суб'єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб'єктами відповідно до закону.

Таким чином, для створення суб'єкта господарювання в т.ч. шляхом передачі прав та обов'язків засновника та власника іншій фізичній особі, необхідне рішення цієї фізичної особи щодо прийняття на себе вищевказаних прав та обов'язків. У випадку передачі прав засновника ТОВ „Александра-СХ" на гр.Шикулу А.В., з боку останньої відсутня воля на набуття таких прав, що свідчить про порушення вимог ст. 87 ЦК України, ст.ст. 56, 57 ГК України при передачі прав та обов'язків засновника ТОВ „Александра-СХ" на гр.Шикулу А.В. Пунктом 4 статті 91 Цивільного Кодексу України наводиться порядок набуття та припинення правоздатності (цивільної) юридичної особи, а саме, - цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення. Набуття юридичною особою цивільної правоздатності є необхідним первинним кроком для набуття нею ж цивільної дієздатності яка фактично є засобами реалізації певних прав та обов'язків, до яких, крім іншого належить право юридичної особи на укладання правочинів, не заборонених законом.

Вказані обставини підтверджують відомості, надані гр. Шикулою А.В.  про те, що вона до діяльності підприємства не має ніякого відношення та у неї відсутні всі необхідні для здійснення такої діяльності документи та печатка.

Зважаючи на вищевикладені порушення, які відбулися при перереєстрації ТОВ „Александра-СХ" на гр.Шикулу А.В., слід дійти висновку, що така перереєстрація відбулася поза межами правового поля, що в свою чергу свідчить про не набуття належним чином    цивільної    право-    та    дієздатності    ТОВ „Александра-СХ"    після    проведення перереєстрації на гр. Шикулу А.В.

Статтею 49 ГК України підприємці зобов'язані не порушувати права та законні інтереси держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

В ст. 238 ГК України вказано, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції.

Ст. 247 ГК передбачено, що у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчим документам, до нього може бути застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб’єкта. В даному випадку господарська діяльність здійснювалась без відома та участі особи, яка юридично є засновником та учасником товариства, чим порушені приписи законодавчих актів України, в частині, яка стосується вимог до створення, проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостей, які вносяться до установчих документів, тощо. Таким чином особи, які фактично проводять псевдодіяльність за допомогою зареєстрованого на підставних осіб підприємства, намагаються ухилитися від відповідальності у разі виявлення факту „відмивання" доходів, отриманих нелегальним шляхом або ухилення від сплати податків.

Позивач у своєму позові оперує такими статтями, як ст.49, 55, 56, 57, 238, 247 Господарського кодексу України, ст. 87 Цивільного кодексу України.

Згідно статті 49 ГКУ (відповідальність суб'єктів підприємництва) підприємці зобов'язані не завдавати  шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу відповідальність у встановленому законом відповідальність.

Відповідно до цієї статті виділяються такі обов'язки підприємця, як - обов'язки які виникають у процесі створення суб'єктів підприємництва та здійснення підприємницької діяльності  (реєстрація, ліцензування, патентування, недобросовісну конкуренцію та ін.), а підставою відповідальності є наявність шкоди.

Відповідно до статті 55 ГКУ( поняття суб'єкта господарювання) - суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до цієї статті суб'єкти господарювання з'ясовуються  через поняття  "учасники господарських відносин, що здійснюють господарську діяльність". Оскільки господарська діяльність регламентується  законодавством і її здійснення поза правовими рамками неможливо, учасники процесу господарювання, вступаючи між собою в різні відносини, врегульовані нормами права, стають носіями суб'єктивних прав і суб'єктивних обов'язків.

Відповідно до статті 56 ГКУ ( утворення суб'єкта господарювання) суб'єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації ( злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб'єкта господарювання з додержанням вимог законодавства. Вони можуть також утворюватися шляхом примусового поділу (виділення) діючого суб'єкта господарювання за розпорядженням антимонопольних органів відповідно до антимонопольного - конкурентного законодавства України. Створення суб'єктів господарювання здійснюється з додержанням вимог антимонопольного - конкурентного законодавства.

Згідно статті 57 ГКУ ( установчі документи) установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування та місцезнаходження суб'єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов'язуються утворити суб'єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб'єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб'єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб'єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування і місцезнаходження, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству. Положенням визначається господарська компетенція органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи інших суб'єктів у випадках, визначених законом. Статут ( положення) затверджується  власником майна (засновником) суб'єкта господарювання чи його представниками,  органами або іншими суб'єктами відповідно до закону.

Стаття 87 ЦКУ (створення юридичної особи) для створення юридичної особи її учасники ( засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою Установа створюється на підставі індивідуального або спільного установчого акта, складеного засновником (засновниками). Установчий акт може містити також і в заповіті. До створення установи установчий акт, складений однією або кількома особами, може бути скасований засновником (засновниками). Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до вище зазначених статей вказана реєстрація та перереєстрація товариства з обмеженою відповідальністю "Александра -СХ" здійснена відповідно вимог чинного законодавства.

Стаття 238 (застосування адміністративно - господарських санкцій до суб'єктів господарювання) за порушення  встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання  можуть бути застосовані уповноваженими органами державної  влади або органами місцевого самоврядування адміністративно - господарські санкції, тобто заходи організаційно - правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. В позовній заяві не надано доказів  порушення правил підприємницької діяльності.

Стаття 247 (скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання за порушення закону) у разі здійснення суб'єктом господарювання діяльності, що суперечить закону чи установчими документами, до нього може бути застосовано адміністративно - господарську санкцію у вигляді скасування державної реєстрації цього суб'єкта та його ліквідації. Скасування державної реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до статті 59 цього Кодексу. Доказів здійснення такої діяльності відповідачем не надано.

Відповідно до вищезгаданих статей стає зрозуміло, що позивачем не надано доказів здійснення відповідачем діяльності, що суперечить Закону чи установчим документам. Діяльність підприємства  відбувалася на законних підставах, а все, що стосується факту "відмивання" доходів, отриманих нелегальним шляхом або ухилення від сплати податків, не відносяться до відання господарського суду.

Тому, проаналізувавши кожну статтю, яка була зазначена позивачем в позові, та вивчивши всі документи, які залучені до справи, суд вирішив повністю відмовити в задоволені позову.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 87 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 55 -57, 238, 247 Господарського кодексу України, ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

п о с т а н о в и в :

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Постанова господарського суду набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано, якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку.

3. Про апеляційне оскарження рішення суду (постанови) першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                  Т.Г. Пінтеліна

4прим.