Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
грудня  2007 року
Справа № Б-39/54-06

Колегія суддів Харківського апеляційного
господарського суду у складі: головуючого судді    Карбань І.С., судді Бабакової Л.М., судді
Шутенко І.А.,

при секретарі -Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

кредитора -ТОВ
«Балаклійського шиферного комбінату» -
Макаров О.В. за дов.  від
27.07.06р., АСУБ «Грант»- Єрмолаєва І.Г. за дов. № 3127/03-101 від
19.07.07р.,   ВАТ «Металургійний комбінат
«Азовсталь»- Пачкова Д.В. за дов. № 09-18/1148 від 09.12.06р., ТОВ «Харківський
гіпсовий завод»- Білик Н.В. за дов. від 01.04.07р.,

боржника - Шматко А.Г.
наказ № 246-к від 21.08.07р.,

розпорядник майна - арбітражний
керуючий -  ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу  (вх.
№ 3638Х/2-4)  Акціонерного
Східно-Українського банку «Грант», м. Харків на ухвалу господарського
суду Харківської області від 19.11.2007
р.  по справі №  Б-39/54-06

за
заявою  ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів», м. Харків

до ВАТ
«Харківській  завод ізоляційних та
азбестоцементних матеріалів», м. Харків

про
визнання банкрутом, -

встановила:

ВАТ «Харківській  завод
ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»11.05.2006 р. звернувся до суду з
заявою про порушення справи про банкрутство ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів».

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2006
р.  порушено провадження у справі  № Б-39/54-06 про банкрутство ВАТ
«Харківській  завод ізоляційних та
азбестоцементних матеріалів».

Комітет кредиторів звернувся до суду з заявою про затвердження
Мирової угоди у зв'язку  з укладанням
Мирової угоди між боржником та кредиторами, і просив суд на цій підставі
припинити провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.11.2007 р.
по справі № Б-39/54-06 (суддя Швидкін А.О.) затверджено надану суду Мирову
угоду від 20.09.2007р. Припинено дію мораторію, введеного судом ухвалою про
порушення провадження у справі від 12.05.2006р. Зобов'язано  керівника підприємства виконати в повному
обсязі прийняті на себе зобов'язання за Мировою угодою. Попереджено керівника
ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та
азбестоцементних матеріалів», що у разі невиконання умов Мирової угоди  кредитори мають право пред'явити свої вимоги
до боржника в обсязі Мирової угоди, а Мирова угода за рішенням господарського
суду може бути визнана недійсною або розірвана, що потягне за собою поновлення
провадження у справі про банкрутство для подальшого виконання процедур.
Провадження у  справі припинено.

Акціонерний Східно-Український банк «Грант»,  не погодившись з ухвалою господарського суду
Харківської області від 19.11.2007р. по даній справі  подав апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати  вказану ухвалу в частині
затвердження  мирової угоди від
20.09.2007р., а в частині припинення провадження у справі -залишити без змін,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та  порушення норм процесуального.

Апелянт вказував, що у березні 2007 р. АСУБ «Грант»звернувся до
господарського суду з заявою та клопотанням про перегляд за нововиявленими
обставинами ухвали господарського суду про затвердження мирової угоди та
припинення провадження у справі. За наслідками розгляду даної заяви АСУБ
«Грант»господарським судом була винесена ухвала у справі № Б-39/54-06 від
24.04.2007 р. про скасування ухвал від 10.08.2006 р. у попередньому засіданні,
від 05.09.2006 р. про введення процедури санації та  від 19.12.2006 р. про затвердження мирової
угоди і припинення провадження у справі, а справа була повернута на етап
попереднього засідання. В результаті розгляду на попередньому засіданні
заявлених вимог конкурсних кредиторів боржника, господарським судом 19.07.2007
р. була винесена ухвала про затвердження реєстру вимог конкурсних кредиторів в
кількості 6 кредиторів з загальною сумою грошових вимог в розмірі 1310 260,05
грн., всі інші визнані судом - погашеними.

Апелянт зазначав, що на протязі 2006 р. ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»була збільшена вартість основних засобів на суму 1 381,9 тис. грн.
внаслідок проведеної дооцінки та вводу до експлуатації. За період 2006 р. у ВАТ
«Харківській  завод ізоляційних та
азбестоцементних матеріалів»відбулося вибуття інших необоротних матеріальних
активів на суму 644,4 тис. грн. Станом на 31.12.2006 р. оборотні активи
підприємства  становили 2 270,6 тис. грн.

В аудиторському висновку незалежного аудитора щодо фінансових
звітів ВАТ «Харківській  завод
ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»за 2006 рік від 20.04.2007 р.
вказано, що станом на 31.12.2006 р. ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»має стійке фінансове становище. Не зважаючи на стійке фінансове
становище ВАТ «Харківській  завод
ізоляційних та азбестоцементних матеріалів», що склалося станом на 31.12.2006
р., комітет кредиторів та боржник дійшли згоди про укладення Мирової Угоди на
умовах визнання безнадійною та списання (прощення) підприємству (ВАТ
«Харківській  завод ізоляційних та
азбестоцементних матеріалів») заборгованості четвертої черги, що становить
1310260,05 грн.

На думку апелянта, застосування щодо боржника - ВАТ
«Харківській  завод ізоляційних та
азбестоцементних матеріалів», судових процедур, в тому числі і укладення
мирової угоди, з метою відновлення його платоспроможності суперечить Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом», оскільки платоспроможність ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»на даний час повністю відновлена. Чинним законодавством України
визнання кредиторської заборгованості боржника безнадійною у даному випадку не
передбачено, оскільки підстави визнання заборгованості безнадійною чітко
встановлені законодавством (п.1.25 ст.1 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств, але в даному випадку чинне законодавство таких підстав не
містить.

Апелянт стверджував, що відповідно до ч. 3 ст. 38 вказаного вище
Закону, господарський суд має право відмовити в затвердженні мирової угоди у
разі, якщо умови мирової угоди суперечать законодавству. Судом першої
інстанції, в порушення вимог діючого законодавства, було затверджено мирову
угоду, умови якої суперечать законодавству, оскільки при затвердженні мирової
угоди господарським судом не були взяті до уваги фінансові показники боржника,
його платоспроможність, стійке фінансове становище, в зв'язку з чим оскаржувана
ухвала була ухвалена без всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна)  ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в
якому просив залишити ухвалу господарського суду Харківської області від
19.11.2007 р. по справі № Б-39/54-06 без змін, а скаргу без задоволення.
Арбітражний керуючий вказував, що відповідно до ч.3  ст.94 ГПК України, апеляційна скарга
(подання) подається (вноситься) у письмовій формі і повинна містити вимоги особи,
яка подає апеляційну скаргу (подання), а також підстави, з яких порушено
питання про перегляд рішення, з посиланням на законодавство і матеріали, що є у
справі або подані додатково. Однак в апеляційній скарзі відсутнє жодне
посилання апелянта на законодавчий акт, який було порушено сторонами при
укладенні мирової угоди та її затвердженні.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»господарський суд має право відмовити в
затвердженні мирової угоди у разі:
порушення порядку укладення мирової угоди, встановленого цим
Законом;  якщо умови мирової угоди
суперечать законодавству.

Арбітражний керуючий зазначав, що апелянт в своїй скарзі не
вказував, які саме норми Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом», що регулюють порядок укладення мирової
угоди, були порушені сторонами при укладенні мирової угоди, також апеляційна
скарга не містить посилань на умови мирової угоди які б суперечили
законодавству. У разі укладення мирової угоди між кредиторами та боржником,
вона (мирова угода), відповідно до ст. 39 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»може бути визнана
недійсною або розірвана за рішенням господарського суду. Однак апелянт у своїй
скарзі не ставить питання про визнання мирової угоди недійсною, або про її
розірвання.

Арбітражний керуючий звертав увагу на те, що згідно апеляційної
скарги апелянт просив суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області
від 19.11.2007 р. в частині затвердження мирової угоди від 20.09.2007 р., при
цьому просив  в частині припинення
провадження у справі залишити без змін. Вичерпний перелік підстав для
припинення провадження у справі про банкрутство наведено в ст. 40 Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом». Відповідно до ч. 8 ст. 16 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»до компетенції комітету
кредиторів належить прийняття рішення щодо застосування до боржника однієї з
процедур банкрутства, а саме: мирова угода; санація (відновлення
платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Арбітражний керуючий стверджував, що враховуючи на те, що комітет
кредиторів згідно Протоколу зборів комітету кредиторів від 20.09.2007 р.
одноголосно прийняв рішення укласти мирову угоду між кредиторами та боржником,
то єдиною підставою для припинення провадження у даній справі про банкрутство
божника є ч. 5 ст. 40 вищенаведеного Закону.

ТОВ «Балаклійського шиферного комбінату»подав відзив на апеляційну
скарги, в якому просив залишити ухвалу господарського суду Харківської області
від 19.11.2007р. по справі №Б-39/54-06 без змін, а апеляційну скаргу АСУБ
«Грант»- без задоволення, вказуючи, що згідно балансу на 31.12.2006 р.
(форма№1), звіту про фінансові результати за 2006 р. (форма№2), аудиторський
висновок від 20.04.2007 р. незалежного аудитора щодо фінансових результатів ВАТ
«Харківський завод ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»за 2006 р. станом
на 31.12.2006р. ВАТ «Харківський завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»має стійке фінансове становище, яке відбулось в значній мірі за
рахунок списання кредиторської заборгованості за мировою угодою від
04.12.2006р. Апелянт  не заперечував
проти списання кредиторської заборгованості по всім іншим кредиторам. У ході
всього судового розгляду справи неплатоспроможність ВАТ «Харківський завод
ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»була підтверджена усіма кредиторами
у справі, у тому числі апелянтом і жодним з кредиторів та боржником не
оспорювався розмір вимог кредиторів до ВАТ «Харківський завод ізоляційних та
азбестоцементних матеріалів», реєстр вимог кредиторів на загальну суму
1310260,05 грн., який затверджено судом першої інстанції 19.07.07р. Згідно
протоколу зборів конкурсних кредиторів від 09.08.2007р. одноголосно затверджено
звіт розпорядника майна ВАТ «Харківський завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»щодо аналізу фінансової, господарської та інвестиційної діяльності
боржника, яким підтверджено неплатоспроможність ВАТ «Харківський завод
ізоляційних та азбестоцементних матеріалів».

ВАТ «Харківський завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити  оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення, оскільки вважав її законною та обґрунтованою і підстав
для її скасування не вбачав, зазначаючи, що відповідно до п 3 ст. 38 Закону
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»господарський
суд має право відмовити в затвердженні мирової угоди лише у разі порушення
порядку укладення мирової угоди, встановленого цим Законом, або якщо умови
мирової угоди суперечать законодавству, але жодної з цих обставин не  було встановлено, а також  порушень чинного законодавства у діях
комітету кредиторів і розпорядника майна під час укладення мирової угоди не
має.

АТ «Харківелектро»подав відзив на апеляційну скаргу, в якій
просило залишити ухвалу господарського суду Харківської області від 19.11.2007
р. по справі № Б-39/54-06 без змін, а скаргу без задоволення, оскільки апелянт
в апеляційній скарзі не вказував, які саме норми Закону  України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом», що
регулюють порядок укладання мирової угоди, були порушені сторонами при
укладанні мирової угоди. Також апеляційна скарга не містить посилань на умови
мирової угоди які б суперечили законодавству.

ВАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» у відзиві на апеляційну
скаргу підтримало вимоги апеляційної скарги і просило скасувати ухвалу
господарського суду Харківської області від 19.11.2007 р. по справі №
Б-39/54-06  в частині затвердження
мирової угоди від 20.09.07р., а в частині закінчення провадження по справі
-залишити без змін, посилаючись на те, що затвердження мирової угоди склалось
при неповному  з'ясуванні та  не дослідження обставин, які мають значення
по справі. Кредитор вказував, що баланс боржника станом на 31.12.06р. та
звіт  про фінансові результати  за 2006р. свідчать, що боржник мав стабільне
фінансове положення по підсумкам  роботи
за 2006р. нерозподілений прибуток склав 1705,7 тис. грн. Таким чином, кредитор
зазначав, що  ВАТ «Харківський завод ізоляційних
та азбестоцементних матеріалів» не є
неплатоспроможним підприємством відповідно до ст. 1 Закону  України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
кредиторів, боржника, розпорядника майна та апелянта, дослідивши доводи апеляційної
скарги, перевіривши  правильність  застосування норм процесуального та
матеріального  права, колегією суддів
встановлено, що комітетом кредиторів ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»01.12.2006 р. було прийнято рішення про укладання між  ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»та його кредиторами мирової угоди,
04.12.2006 р. було підписано мирову угоду між  ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»та його кредиторами. Згідно даної мирової угоди загальна сума
кредиторської заборгованості ВАТ «Харківській
завод ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»складала 5249950,62
грн., яку кредитори визнали безнадійною і такою, що підлягає списанню
(прощенню). Зазначена мирова угода була
затверджена ухвалою господарського суду Харківської області від
19.12.2006 р., провадження у справі було припинено.

Ухвалою  господарського суду
Харківської області від 02.04.2007 р. було прийнято до розгляду заяву  Акціонерного Східно-Українського банку
«Грант»про визнання недійсною мирову угоду, укладену 04.12.2006 р. між
боржником - ВАТ «Харківській  завод
ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»та його кредиторами, та клопотання
про розгляд даної заяви в порядку розділу ХІІІ (ст..112-114) ГПК України.

Боржником було проведено незалежну аудиторську перевірку
фінансового становища ВАТ «Харківській
завод ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»і відповідності звіту
арбітражного керуючого. На думку незалежного аудитора, викладену в аудиторському
висновку від 20.04.2007 р. щодо фінансових звітів ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»за 2006 рік станом на 31.12.2006 р. ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»має стійке фінансове становище, але значне покращення фінансового
стану відбулося в значній мірі за рахунок списання кредиторської
заборгованості.

З урахуванням викладеного посилання апелянта на висновки
незалежної аудиторської перевірки не відповідають фактичним обставинам і висновкам
вказаної перевірки, у зв'язку з чим доводи апелянта в цій частині не можуть
бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали господарського суду
Харківської області.

За наслідками розгляду вищезазначеної заяви Акціонерного
Східно-Українського банку «Грант»господарський суд Харківської області по даній
справі прийняв ухвалу від 24.04.2007 р., якою скасував  ухвали від 10.08.2006 р. у попередньому
засіданні, від 05.09.2006 р. про введення процедури санації та  від 19.12.2006 р. про затвердження мирової
угоди і припинення провадження у справі. Розпоряднику майна разом з керівником
боржника доручено розглянути вимоги кредиторів, скласти реєстр вимог кредиторів
тощо, а також призначено попереднє засідання господарського суду на 16.05.2007
р.

Ухвалою  господарського суду
Харківської області від 05.06.2007 р. було звільнено арбітражного керуючого
ОСОБА_2. від виконання обов'язків розпорядника майна ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів» та призначено розпорядником майна ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.07.2007р.
по справі № Б-39/54-06 були затверджені вимоги конкурсних кредиторів у
кількості 6 кредиторів  на загальну суму
грошових вимог  в розмірі 1310260,05
грн., а саме: ФОП ОСОБА_3. -37800 грн.; АТ «Харківелектро»- 344958,46 грн.; ТОВ
«Харківський гіпсовий завод»- 182001 грн.; ТОВ «Балаклійський шиферний
комбінат»- 484412,18 грн.;  АСУБ «Грант»-
201900 грн.; ВАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь»- 59188,41 грн. (т.6 а.с.
30-32).

Відповідно до
протоколу  зборів  конкурсних кредиторів ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»від 09.08.2007р., на яких були присутні п'ять конкурсних кредиторів,
в тому числі апелянт - АСУБ «Грант», а також АТ «Харківелектро», ВАТ
«Металургійний комбінат «Азовсталь», ТОВ «Харківський гіпсовий завод»,  ТОВ «Балаклійський шиферний
комбінат»кредиторами було розглянуто аналіз фінансового стану ВАТ
«Харківській  завод ізоляційних та
азбестоцементних матеріалів»станом на 01.07.2006 р. зроблений арбітражним
керуючим ОСОБА_1. і одноголосно  було
прийнято рішення про затвердження звіту розпорядника майна ВАТ «Харківській  завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів»ОСОБА_1. Також кредиторами більшістю голосів  було прийнято рішення про затвердження
комітету кредиторів у кількості трьох представників -  ФОП ОСОБА_3., ТОВ «Харківський гіпсовий
завод», ТОВ «Балаклійський шиферний комбінат»

Відповідно до протоколу зборів
комітету кредиторів від 20.09.2007р., комітет кредиторів одноголосно прийняв
рішення укласти мирову угоду у справі про банкрутство ВАТ «Харківський завод
ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»між кредиторами ВАТ «Харківський
завод ізоляційних та азбестоцементних матеріалів»та боржником (т.6 а.с. 81-86).

В протоколі було зазначено, що
поточний стан фінансово-господарської діяльності підприємства-боржника
вказував на втрату можливості здійснити погашення конкурсної кредиторської
заборгованості за рахунок  надходжень від
господарської діяльності, а відновлення господарської діяльності боржника та
його платоспроможності неможливо без погашення конкурсної  кредиторської заборгованості перед
кредиторами.

В зв'язку з чим комітет кредиторів,  з метою усунення ознак  неплатоспроможності ВАТ «Харківський завод
ізоляційних та азбестоцементних матеріалів» та запобігання  втрати його платоспроможності в подальшому, в
межах укладеної мирової угоди у справі про банкрутство запропонував
списання  (прощення) підприємству-боржнику
заборгованості четвертої черги, яка виникла у строк, що передував  трьом повним рокам до дня порушення справи
про банкрутство ВАТ «Харківський завод ізоляційних та азбестоцементних
матеріалів».

Згідно ст. 35 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»під мировою угодою у справі  про
банкрутство  розуміється
домовленість  між  боржником і кредиторами стосовно відстрочки
та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника,  яка
оформляється  угодою  сторін. Не підлягає прощенню (списанню)  за
умовами мирової  угоди  заборгованість  із сплати страхових   внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  та
інші   види   загальнообов'язкового  державного соціального  страхування. Мирова  угода може
бути  укладена  на
будь-якій  стадії провадження у
справі про банкрутство.  Рішення про
укладення мирової угоди від  імені  кредиторів приймається  комітетом
кредиторів  більшістю голосів
кредиторів - членів  комітету  та
вважається  прийнятим  за
умови,  що   всі кредитори,   вимоги
яких  забезпечені  заставою
майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди.
Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником
боржника  чи  арбітражним керуючим (керуючим санацією,  ліквідатором), які  виконують повноваження   органів управління та керівника боржника і
підписують її.

Згідно зі ст. 36 вказаного Закону мирова  угода
може  бути  укладена
тільки  щодо   вимог, забезпечених заставою,  вимог другої та наступних черг, визначених
статтею 31 цього Закону.

Відповідно до матеріалів справи всі кредитори були належним чином
повідомлені про умови укладання мирової угоди.

26.09.2007р. від арбітражного керуючого (розпорядника майна)
-ОСОБА_1 до господарського суду надійшла
зава про затвердження мирової угоди. До заяви були додані усі необхідні
документи визначені п. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(т.6 а.с. 80).

Матеріалами справи встановлено, що
мирова угода була складена у відповідності до  вимог
п. 4  ст. 37 Закону України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»та підписана
від імені кредиторів головою комітету кредиторів О.М. Макаровим та тимчасово
виконуючим обов'язки генерального директора ВАТ «Харківський завод ізоляційних
та азбестоцементних матеріалів», а рішення про укладення мирової угоди від
імені кредиторів було прийнято комітетом кредиторів більшістю голосів
конкурсних кредиторів -членів комітету.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
а  апелянтом не було доведено підстав для
відмови у затвердженні мирової угоди передбачених ч.3 ст.38 Закону України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме, не
надано доказів  порушення порядку
укладення мирової та доказів того, що умови мирової угоди суперечать
законодавству.

Враховуючи, що мирова угода була укладена відповідно до порядку,
визначеного Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»  і умови  мирової угоди не суперечать  законодавству,  колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції було правомірно затверджено мирову угоду та припинено провадження у
справі.

На підставі викладеного судова колегія Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської
області від 19.11.2007  р.  по справі № Б-39/54-06   прийнята у відповідності до норм чинного
законодавства та матеріалів справи і підстави для скасування ухвали суду першої
інстанції відсутні. Заперечення викладені в апеляційній скарзі є безпідставними
і необґрунтованими  і не можуть  бути підставою для скасування ухвали суду
першої інстанції.

Керуючись ст. 99, ст.101, п. 1
ст.103,   ст.  105, ст. 106 ГПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 19.11.2007  р. по справі №  Б-39/54-06
залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя
І.С. Карбань.

Суддя                                                            Л.М.
Бабакова.

Суддя                                                            І.А.
Шутенко.