СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

20 листопада 2007 року
Справа № 2-2/1834-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Щепанської О.А.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Кабанцова Романа Олександровича, довіреність №4-2007   від 10.09.2007, товариства з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль";

відповідача: Халаімова Володимира Геннадійовича, довіреність №24/01-55/2345   від 09.11.2007,  Сімферопольської міської ради;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя    Толпиго В.І.) від 07.03.-04.04.2006 року у справі № 2-2/1834-2006,

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль" (вул. Кримська, 7, Молодіжне, Сімферопольський р-н, 97501)

до           Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

про стягнення 3466600,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.03.-04.04.2006 року у справі №2-2/1834-2006 (суддя Толпиго В.І.) відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль" до Сімферопольської міської ради про стягнення 3466600,00грн.

Позивач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду.

Сторона посилається на те, що господарським судом при прийнятті рішення, було порушено норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Позивач вказує на те, що відповідно до пункту 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з 01.01.2005 року обов'язок з затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги входить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", органи місцевого самоврядування повинні розглядати надані підприємствами розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво та реалізацію послуг теплопостачання та затвердити їх на сесіях міських рад. А у випадку затверджених  тарифів нижче розміру економічно обґрунтованих витрат, передбачити дотацію у відповідному місцевому бюджеті.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.07.2006 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Сотула В.В., у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесу, на суддю Прокопанич Г.К.

В судовому засіданні з 04.07.2006 по 06.07.2006 було оголошено перерву.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.07.2006 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Плута В.М., у зв'язку з відпусткою, на суддю Сотула В.В.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 06 липня 2007 року у даній справі було призначено судову економічну експертизу.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.10.2007 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Сотула В.В., у зв'язку з відпусткою, на суддю Плута В.М.

До Севастопольського апеляційного господарського суду за вих. 55 від 09.10.2007 року надійшов висновок судово-бухгалтерської експертизи, таким чином, ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 09.10.2007  було поновлення провадження у справі та справу було призначено до розгляду.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 року у складі судової колегії було здійснено заміну судді Прокопанич Г.К., у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, на суддю Борисову Ю.В.

В судовому засіданні з 15.11.2007 року по 20.11.2007 року було оголошено перерву.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось на російській мові.

На підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно розглянувши матеріали справи, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль" звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про стягнення з Сімферопольської міської ради 3466600,00грн. збитків.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що обов'язок затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги входить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Позивач протягом 2004 - початку 2005 року неодноразово звертався до Сімферопольської міської Ради з проханням про встановлення тарифів, надавав на затвердження розрахунки економічно обґрунтованих витрат на відпустку теплової енергії на 2005 рік, проте на всі звернення була отримана відмова в ухваленні до розгляду на засіданні сесії наданих розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво теплової енергії товариством з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль", який відповідач мотивував тим, що ще не затверджені відповідні нормативно-правові акти Кабінету міністрів України за розрахунком економічно обґрунтованих витрат на відпустку теплової енергії.

У зв'язку з невчасним переглядом тарифом на послуги теплопостачання для населення, непередбаченої виниклої різниці в місцевому бюджеті на 2005 рік, позивач вимушено терпів збитки у виробничій діяльності, які виразилися в недоотриманні підприємством доходів від діяльності, які були б одержані, якби Сімферопольська міська Рада затвердила для позивача тарифи.

Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив. Рішення суду мотивовано тим, що відповідно до пункту 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг віднесено встановлення цін/тарифів на житлово- комунальні послуги відповідно до закону.

Порядок формування цін/тарифів на кожен вид житлово-комунальних послуг, зокрема на житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території, визначає Кабінет Міністрів України (пункт 1 статті 31 Закону України  "Про житлово-комунальні послуги".

Позивач не представив до суду доказів того, що Кабінет Міністрів України затвердив порядок формування цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території, а відповідно не довів дію (бездіяльність) відповідача такими, що суперечать Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Судова колегія розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, дійшла наступного висновку.

Як встановлено господарським судом та підтверджено матеріалами справи, відповідно до пунктів 3, 4 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", органи місцевого самоврядування повинні розглядати надані підприємствами розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво та реалізацію послуг теплопостачання та затвердити їх на сесіях міських рад. А у випадку затверджених  тарифів нижче розміру економічно обґрунтованих витрат, передбачити дотацію у відповідному місцевому бюджеті.

Протягом 2004 - на початку 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль" неодноразово зверталось до Сімферопольської міської Ради з проханням про встановлення тарифів, надавало на затвердження розрахунки економічно обґрунтованих витрат на відпуск теплоенергії на 200 рік.

На всі звернення товариством було отримано відмову у прийнятті до розгляду на засіданнях сесії наданих розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво теплової енергії товариством з обмеженою відповідальністю   "Кримтеплоелектроцентраль", мотивуванням було те, що на сьогоднішній день ще не затверджені відповідні нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України (Методика) з розрахунку економічно обґрунтованих  витрат за відпуск теплової енергії.

Відповідно до листа Міністерства економіки Автономної Республіки Крим від 04.03.2005 вих. №217/060-1 "Про тарифи на послуги теплопостачання" - до затвердження органами місцевого самоврядування тарифів на житлово-комунальні послуги, всі раніше прийняті закони та підзаконні акти діють в частині, яка не суперечить Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Методичні рекомендації з розрахунків економічно обгрунтованих тарифів на житлово-комунальні послуги, затверджені Наказом Держбуду України від 29.03.1999 №78 з узгодження з Міністерством економіки України, не суперечать нормам Закону України "Про житлово-комунальні послуги", та, таким чином, до прийняття Кабінетом Міністрів України нової Методики, є таким що діють.

Відповідно до зазначених рекомендацій,  товариство з обмеженою відповідальністю   "Кримтеплоелектроцентраль" розраховувало та подавало свої розрахунки економічно обґрунтованих витрат на відпуск теплової енергії до Сімферопольської міської Ради, в прийнятті яких було відмовлено.

Предметом даного спору є стягнення суми збитків у вигляді неотриманого прибутку.

Відповідно статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Отже, для вирішення даного спору, насамперед, необхідно встановити, які цивільні права позивача порушені невиконанням .

У відповідності з нормами цивільного законодавства притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише за певних, передбачених законом умов, сукупність яких формують склад правопорушення, що є підставою цивільно-правової відповідальності, при цьому складовими правопорушення, необхідними для відповідальності у вигляді відшкодування збитків, є суб’єкт та об’єкт правопорушення, а також суб’єктивна та об’єктивна сторони.

Суб’єктом цивільного правопорушення є боржник, а об’єктом правопорушення - зобов'язальні правовідносини кредитора та боржника, між тим суб’єктивну сторону становить вина боржника, а об’єктивну - протиправна  поведінка боржника (невиконання або неналежне виконання обов’язку), наявність збитків у майновій сфері кредитора, причинний зв’язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, при цьому розмір збитків має довести кредитор, а відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів звільняє боржника від відповідальності.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на норми пункту 1 статті 1166 та статті 1173 Цивільного кодексу України.

Згідно з пунктом 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю  особистим  немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1173 Цивільного кодексу України, шкода,  завдана  фізичній  або юридичній особі незаконними рішеннями,  дією чи бездіяльністю органу державної  влади,  органу влади    Автономної   Республіки   Крим   або   органу   місцевого самоврядування   при   здійсненні    ними    своїх    повноважень, відшкодовується державою,  Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана товариству з обмеженою відповідальністю   "Кримтеплоелектроцентраль" діями (бездіяльністю) Сімферопольської міської Ради, полягає в наступному.

Відповідно до пункту 2 статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з 01.01.2005 року обов'язок з затвердження тарифів на житлово-комунальні послуги входить до повноважень органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктами 3, 4 статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", органи місцевого самоврядування повинні розглядати надані підприємствами розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво та реалізацію послуг теплопостачання та затвердити їх на сесіях міських рад. А у випадку затверджених  тарифів нижче розміру економічно обґрунтованих витрат, передбачити дотацію у відповідному місцевому бюджеті.

Ще одним доказом, який підтверджує компетенцію органів місцевого самоврядування з затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, є Постанова Ради Міністрів Автономної Республіки Крим "Про тарифи на житлово-комунальні послуги" від  24.05.2005 №222, пункт 2.1, якої безпосередньо органам місцевого самоврядування рекомендує керуватись Рекомендаціями з надання та розгляду  розрахунків економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг при розгляді та затвердженні тарифів на комунальні послуги.

Таким чином, для відповідача законодавчо встановлені повноваження з затвердження цін/тарифів теплопостачання , тобто вбачається наявність обов'язкового, одностороннього характеру дій відповідача.

Вказання відповідача на те, що передбачений відповідно до пункту 1 статті 31 Закону України  „Про житлово-комунальні послуги", порядок формування цін/тарифів на кожен вид житлово-комунальних послуг, зокрема на житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території, Кабінетом Міністрів до сьогоднішнього дня так і не визначений, та міська рада на мала повноважень затвердити тарифи товариству з обмеженою відповідальністю   "Кримтеплоелектроцентраль", судова колегія вважає, що не можна прийняти до уваги, оскільки по-перше: повноваження з затвердження  тарифів для відповідача, встановлюються Законом, а не порядком з затвердження тарифів; по-друге: відповідальність міської ради за спричинену своїми  діями, бездіяльністю шкоду, наступає незалежно від його вини, а по - третє: ще не скасовані та продовжують діяти методики, методичні рекомендації, інструкції.

Оскільки Законом України "Про житлово-комунальні послуги" даними органами були надані повноваження з затвердження тарифів з 01.01.2005, та ці повноваження ними не виконувались ( навіть не з їх вини), органи місцевого самоврядування несуть за це відповідальність та повинні відшкодувати спричинену своїми діями (бездіяльністю) шкоду.

Проведеною у даній справі судовою-економічною експертизою (висновок №44 від 08.10.2007) підтверджується факт неотримання прибутку від наданої послуги за плановими тарифами за період 1-го півріччя 2005 року та неотриманий прибуток підтверджений у сумі 3466600,00 грн.

При таких обставинах, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 2), 104 (частина 1 пункт 3, пункт 4), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль" задовольнити.

2.Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 07.03.-04.04.2006 року у справі № 2-2/1834-2006 скасувати.

3.Прийняти нове рішення.

4.Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль" до Сімферопольської міської ради про стягнення 3466600,00грн. задовольнити.

5.Стягнути з Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000, р/р 1501 в ОГК в АРК, МФО 824026, ЗКПО 04055630)    на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Кримтеплоелектроцентраль" (вул. Кримська, 7, Молодіжне, Сімферопольський р-н, 97501, р/р 1048 в КРУ "Приватбанк", міста Сімферополя МФО 384436, ЗКПО 32417,00грн. збитків у вигляді неотриманного прибутку, 25500,00грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

6.Доручити господарському суду Автономної Республіки Крим видачу наказу.

Головуючий суддя                                                            О.А. Щепанська

Судді                                                                                          Ю.В. Борисова

В.М. Плут