ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2007 р.                                                 Справа №  16/18

За позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю “КОНСТРАКШН ЛТД”, м. Миколаїв, пр-т Героїв Сталінграду, 113-А.

До Житлово-будівельний кооператив “ЕКВАТОР –2”, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 40.

Про стягнення 93517,98 грн.

Суддя Смородінова О. Г.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача: Кузовлєв В.В., за довіреністю;

Від відповідача: Воскобойнікова Л.П., за довіреністю,

Філевський Р.М., за довіреністю;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 93517,98 грн. різниці між реальною вартістю виконаних будівельних робіт та фактично сплачених відповідачем коштами.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань взятих на себе за контрактом №1-03/ГП на виконання підрядних робіт. Крім того, позивач посилається на те, що згода між ним відповідачем стосовно вартості виконуваних робіт  так і не була досягнута, отже контракт є неукладеним.

Відповідач у відзиві на позов (І том справи арк.. 175) просе відмовити відповідачу в задоволенні його вимог, мотивуючи тим, що позивач погодив ціну контракту №1-03/ГП від 02.08.03р. з відповідачем, що відображено в п. 2.1 контракту.

Крім того, відповідач в доповненнях до відзиву стверджує, що за весь період дії контракту ЖБК «Екватор-2»перерахував ТОВ «Констракшн ЛТД»суму в розмірі 631427,69 грн., а позивач виконав робіт всього  на суму  474810,07 грн.

Позивач неодноразово звертався до суду з письмовим клопотанням призначити комісійну судово-будівельну експертизу по справі. По даному питанню слід зазначити, що як на початку  так і при кінці розгляду справи суд відхиляє це клопотання відповідача як таке, що є хибним та недієвим при розгляді даної справи по суті, крім того приведе до необґрунтованого затягування розгляду справи.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 05.07.07р.В означений час за згодою сторін  на підставі ст. 85 ГПК України суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, суд –

ВСТАНОВИВ:

02.08.2003р. між сторонами було укладено контракт №1-03/ГП згідно з умовами якого відповідач, як замовник, поручив, а позивач, як генпідрядчик, прийняв на себе зобов’язання на виконання будівельно-монтажних робіт блок-секції №3 корпусу 6 житлового будинку по вул. Декабристів, 40 та здачі її в експлуатацію. За умовами підпунктів 2.1, 2.2, 2.4 вартість виконаних робіт визначається відповідно з договірною ціною, яке формується за згодою сторін.  Об’єм, характер та вартість робіт встановлюється «об’єктним кошторисом»та «протоколом узгодження  ціни»які додаються до контракту та є його невід’ємною частиною, а також підставою для проведення взаємних розрахунків. Кожного місяця розрахунки з підрядчиком замовник проводе на підставі  наданих підрядчиком форм №2 та 3 (процентовок) з перерахуванням грошових коштів не пізніше 5 днів з моменту їх затвердження.

В судовому засіданні кожна сторона надала суду свої розрахунки щодо спірних правовідносин. Так позивач представив суду в додаткових поясненнях (02.07.07р.) різницю між вартістю виконаних робіт і фактично сплаченими відповідачем коштами яка на погляд позивача складає: 714720,37 грн. –630126,71 грн. = 84593,66 грн.

Відповідачем 26.06.07р. надані акти звірки взаєморозрахунків, згідно з якими відповідач стверджує, що ЖБК перерахував суму 631427,69 грн., а ТОВ «Констракшн ЛТД»виконав роботу на суму 581646,38 грн.

Отже, в період розгляду справи між сторонами виникли  розбіжності щодо суми на які були виконані роботи та сум які були перераховані замовником  генпідрядчику.

Згідно з п. 12.1 контракту, цей контракт вступає в силу з дня підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов’язань.

Відповідно до п.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду  одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п. 1,2,3 ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного

підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цимвитрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Матеріали справи свідчать, що згідно з календарним графіком, який є невід’ємною частиною  договору, генпідрядчик виконував будівельні роботи зазначеного об’єкту в договорі та шляхом оформлення процентовок, а саме актів виконаних робіт в яких зазначені суми виконаних робіт  та суми до сплати,здавав ці роботи замовнику. Акти мають печатки та підписи представників двох сторін.

Відповідно до об’єктного кошторису до кошторису до контракту та протоколу узгодження договірної ціни сторонами було досягнуто згоду про вартість робіт по будівництву блок-секції №3 корпусу 6 Житлового будинку по вул. Декабристів, 40. в сумі 474815 грн.

Отже, посилання позивача на те, що договір є неукладеним є хибне та таке, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи обі сторони виконували взяті на себе зобов’язання як шляхом виконання робіт так і шляхом перерахування грошових коштів.

Так, судом досліджені акти виконаних робіт в період з вересня 2003 року по вересень 2004 року та чисельні платіжні доручення по оплаті за контрактом.

Після аналізу зазначених документальних доказів суд виявив, що: згідно актів виконаних робіт генпідрядник здав, а замовник прийняв будівельні роботи на загальну суму оплати 581179,01 грн.; згідно платіжних доручень замовник перерахував генпідряднику загальну суму в розмірі 631427,69 грн.

Відповідно до правил ст.. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів суду ті обставини які б свідчили про порушення відповідачем його прав спірними правовідносинами.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, судом не виявлено грошового боргу відповідача перед позивачем.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10 денного строку з дня його підписання.

Суддя                                                        О.Г. Смородінова