ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2007 р.
Справа № 4/171-3286

16:10

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Бурди Н.М.

при секретарі судового засідання  Кіпибіді О.З.

Розглянув справу

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агро-Іква», с. Іква Кременецького району Тернопільської області

до відповідача: Великобережецької сільської ради, с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області

про визнання нечинним рішення № 182 від 10.04.2007р.

За участю представників сторін:

позивача: Скакальський Л.Л. - представник,  довіреність   № 82  від 23.05.07р.

свідок позивача:  Якимчук Г.С. - головний бухгалтер "Агро-Іква",  паспорт   № МС179031  від 19.09.97 р.

відповідача: не з»явився

Суть справи:

В судовому засіданні представникам сторін процесуальні права та обов’язки, передбачені ст. ст. 49, 51,130 КАС України, роз’яснено.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агро-Іква», с. Іква Кременецького району Тернопільської області звернувся до господарського суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Великобережецької сільської ради, с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області про визнання нечинним рішення сьомої сесії п»ятого скликання Великобережецької сільської ради № 182 від 10.04.2007р. в частині скасування рішення виконкому Великобережецької сільської ради № 15 від 24.06.2004р..

Представник позивача Якимчук Галина Сергіївна допитана судом в якості свідка.

Відповідач в судові засідання 15.08.2007р., 23.08.2007р. та 07.09.2007р. не з’явився, витребуваних судом документів, у тому числі мотивованих та документально підтверджених заперечень на позов, не подав, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку (повідомлення про вручення поштового відправлення ухвал суду №1361970, № 1333860), а тому справа розглядається у відповідності до ст.ст.128,129 Кодексу адміністративного судочинства, за наявними в ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та показання свідка, судом встановлено наступне:

Як зазначає позивач в позовній заяві: у відповідності до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки»№ 1529 від 03.12.1999р., Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки»від 29.01.2001р. № 62/2001 та на підставі Наказу Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001р. № 63, зареєстрованого в міністерстві юстиції України 04.04.2001р. за № 306/5497 «Про затвердження Порядку оформлення правонаступництва за забов»язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств»та у зв»язку з реформуванням та реорганізацією АППВЗМП «Волинь», загальними зборами  членів АППВЗМП «Волинь»було створено Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агро-Іква»(протокол № 2).

09.03.2000р. Управлінням з питань економіки та власності Кременецької райдержадміністрації  СВК «Агро-Іква»видано свідоцтво про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи.

03.04.2001р. Управлінням економіки Кременецької районної державної адміністрації  зареєстровані зміни та доповнення до Статуту СВК «Агро-Іква», зокрема, про те, що сільськогосподарський виробничий кооператив «Агро-Іква»є правонаступником майнових та немайнових прав та обов»язків реорганізованого  АППВЗМП «Волинь» в частині виділеного та переданого майна, визначеного роздільчим балансом.

Розподільчим балансом від 01.04.2000р.  та актом приймання-передачі від 21.03.2000р., які підписані повноважними представниками сторін, на баланс СВК «Агро-Іква»передано товарно-матеріальні цінності та нерухоме майно, визначене та затверджене протоколами зборів уповноважених пайовиків АППВЗМП «Волинь» № 1 від 21.03.2000р., № 2 від 22.03.2001р., в зв’язку з чим рішенням виконкому Великобережецької сільської ради № 15 від 24.06.2007р. було видано свідоцтво про право власності на це майно за ВСК «Агро-Іква»у відповідності до Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно  та їх обмежень», а саме: на житлову будівлю, гаражі-склади, що знаходяться в с.Іква по вул.Центральній, 42, Кременецького району Тернопільської області.

Рішенням сесії Великобережецької сільської ради №182 від 10.04.2007р. зазначене вище рішення скасовано, що зумовило подання позивачем позову про визнання його нечинним.

Допитана в процесі судового розгляду справи свідок Якимчук Г.С. (головний бухгалтер) показала: Великобережецька сільська рада не повідомила СВК «Агро-Іква»про перегляд та скасування рішення №15 від 24.06.2004р., а також про те, що про факт скасування рішення їй стало відомо із повідомлення Кременецького БТІ.

Оцінивши зібрані по справі докази та керуючись нормами чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити, з огляду на наступне:

У відповідності до ст.2 Закону України «Про місцеве самоврядування»№  280/97-ВР від  21 травня 1997 року з наступними змінами та доповненнями, місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право  та  реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у  сільську  громаду  жителів  кількох сіл,  селища,  міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових  осіб  місцевого  самоврядування  вирішувати  питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

24.06.2004р. рішенням Виконкому Великобережецької сільської ради № 15 від 24.06.2004р. визнано право власності на нерухоме майно –нежитлову будівлю гаражі –склади 1014,0 кв.м. в с. Іква по вул.. Центральній № 42 за  Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Агро-Іква», про що останньому видано Свідоцтво про право власності, підписане сільським головою Ж.К.Базюк.

На підставі Тимчасового положення «Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно та їх обмежень»від 01.07.2004р. № 1952-ІУ та згідно Свідоцтва про право власності Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 08.07.2004р. проведено державну реєстрацію  зазначених об’єктів нерухомого майна, як таких,  що належать Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Агро-Іква».

Однак, як свідчать матеріали справи та стверджує позивач,  рішенням сьомої сесії п’ятого скликання Великобережецької сільської ради від 10.04.2007р. за № 182 «Про скасування рішення виконавчого комітету Великобережецької сільської ради від 24.06.2004р. «Про визнання права власності на будівлю гаражів і складів в с.Іква по вул.. Центральній № 42 за СВК «Агро-Іква» скасовано  рішення виконавчого комітету Великобережецької сільської ради від 24.06.2004р. «Про визнання права власності на будівлю гаражів і складів в с.Іква по вул.. Центральній № 42 за СВК «Агро-Іква»як незаконне;  свідоцтво про вправо власності на цей об’єкт визнано недійсним та доручено Кременецькому БТІ не вчиняти будь-яких дій щодо цього майна, оскільки воно (майно) відноситься до пайового фонду членів АППВЗМП «Волинь».

Відповідно до п.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як визначено у ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997р. з послідуючими змінами і доповненнями до виключної компетенції сільських рад віднесено питання скасування актів виконавчих органів ради, якщо вони не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень;

У рішенні сесії Великобережецької сільської ради №182 від 10.04.2007р. «Про скасування рішення виконавчого комітету Великобережецької сільської ради від 24.06.2004р. «Про визнання права власності на будівлю гаражів і складів в с.Іква по вул.Центральна №42 за СВК «Агро-Іква»не зазначено в чому саме полягає невідповідність скасовуваного рішення нормам Конституції України чи іншого (переліченого у рішенні) законодавства України, не вказано у ньому і жодного рішення Великобережецької сільської ради, якому б протирічило скасовуване рішення виконкому.

У відповідності до п.2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, тобто у відносинах власності закріплено презумпцію правомірності набуття права власності на певне майно.

Згідно з ст.49 ЗУ «Про власність»володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом.

Таким чином, виходячи із установлених законодавством умов, питання незаконності набуття права власності та визнання недійсними правовстановлюючих документів повинно вирішуватися за позовом відповідної ради в судовому порядку.

Конституція України  встановлює  право  кожного  володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (частина перша статті 41), а також рівність суб'єктів права власності перед законом (частина четверта статті 13).

В силу   положень  частини   2 ст. 71 КАС України,  в адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів, що  при прийнятті рішення  діяв на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Отже,  доводи Позивача  про те, що  прийняттям спірного рішення Великобережецька сільська рада порушила не лише  права    Позивача,  але й    його законні інтереси ,   знаходять своє підтвердження у матеріалах справи.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,  завданням  адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з ч. 3  цієї статі  у  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:     1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);  5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Фактичні  обставини  справи, встановлені судом, дають підстави для висновку, що відповідач , прийнявши  спірне рішення, діяв  усупереч меті, з якою йому надані повноваження  щодо розпорядження  власністю територіальної громади села, поза   межами прав, наданих йому законом  та неправомірно.

При таких обставинах справи, суд  задовольняє адміністративний позов,  і, з огляду  на положення ст. 162 КАС України,    згідно із якою  суд   вправі    прийняти     постанову,   яка  б  гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень, визнає  незаконним та скасовує   рішення сьомої сесії п’ятого скликання Великобережецької сільської ради від 10.04.2007р. за № 182 «Про скасування рішення виконавчого комітету Великобережецької сільської ради від 24.06.2004р. «Про визнання права власності на будівлю гаражів і складів в с.Іква по вул.. Центральній № 42 за СВК «Агро-Іква».

У відповідності із ст. 94 КАС України судовий збір відшкодовується позивачу за рахунок місцевого бюджету Великобережецької сільської ради.

Стаття 258 КАС України передбачає, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2,7, 86, 94, 160-163 КАС України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.           Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати рішення Великобережецької сільської ради (с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 04395627) № 182 від 10.04.2007р. «Про скасування рішення виконкому Великобережецької сільської ради № 15 від 24.06.2004р. «Про визнання права власності на будівлю гаражів і складів в с.Іква по вул.. Центральна № 42 за СВК «Агро-Іква»нечинним з моменту його прийняття.

3.          Стягнути з місцевого бюджету Великобережецької сільської ради (с. Великі Бережці Кременецького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 04395627)  на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агро-Іква», (с. Іква Кременецького району Тернопільської області, ідентифікаційний код 30813647) - 85  грн. 00 коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 грн.00 коп. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі „18” вересня 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                          Н.М. Бурда