ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" листопада 2007 р..

Справа  95/7-04

За  позовом Закритого акціонерного товариства „Топгаз”, м. Київ

до відповідача Відкритого акціонерного товариства „Росава”, м. Біла Церква

про стягнення 4145531,03грн.

Суддя                   Чорна Л. В.

Представники:

від позивача: не з‘явився;

від відповідача: Кваша Ю.А. –довір. №05-43 від 01.10.2007р. –керуючий санацією;

від ВДВС: Крутоус М.В. –довір. б/н від 20.06.2007р. –державний виконавець.

Суть спору:

Позивачем заявлено скаргу в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України.

06 листопада 2007р. позивачем заявлено клопотання №171/02 від 06.11.2007р. в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України про уточнення та збільшення вимог. Позивач просить суд визнати неправомірною (протиправною) постанову державного виконавця Державної виконавчої служби у м. Біла Церква Прохацького Р.О. від 01.12.2006р. про зупинення виконавчого провадження, зобов‘язати ВДВС Білоцерківського міського управління юстиції поновити виконавче провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 02.06.2004р. у справі №95/7-04.

Позивач в судове засідання не з‘явився, вимог ухвали суду від 06 листопада 2007р. не виконав, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Відповідач скаргу не визнає, посилаючись на ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження” –пропуск позивачем 10-и денного строку на оскарження постанови про зупинення, не подання доказів поважності причин пропуску. Також у своїх запереченнях позивач посилається на справу господарського суду Київської області №60/14-02 про банкрутство ВАТ „Росава”, ведення мораторію ухвалою господарського суду Київської області від 17.07.2002р., відкриття процедури санації та призначення керуючого санацією, ст.ст. 1, 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

ВДВС Білоцерківського управління юстиції скаргу не визнає та просить суд відмовити в задоволенні скарги, у зв‘язку із пропуском строку для оскарження постанови про зупинення виконавчого провадження від 01.12.2006р.

ВДВС Білоцерківського управління юстиції вимог ухвали суду від 06 листопада 2007р. не виконав.

В задоволені скарги відмовити.

судом встановлено:

Ухвалою господарського суду Київської області від 02 червня 2004р. у справі №95/7-04 затверджено мирову угоду від 01.06.2004р., згідно умов якої відповідач визнає свої грошові зобов‘язання перед позивачем, що випливають із договорів №04-Г-98 від 23.02.1998р., №52-Г-98 від 22.12.1998р. та складаються із сум інфляційного знецінення та трьох відсотків річних, всього на загальну суму 2389579,46грн., і зобов‘язується сплатити вказану суму на протязі шести календарних місяців.   Позивач відмовляється від заявленого позову в частині 1755951грн. 57коп.

21 листопада 2006р. державним виконавцем Полянською М.С. ДВС у м. Біла Церква Київської області відкрито виконавче провадження у справі №95/7-04 про примусове виконання ухвали господарського суду Київської області від 02.06.2004р.

Постановою від 01 грудня 2006р. державного виконавця Прохацького Р.О. зупинено виконавче провадження по примусовому виконанню ухвали №95/7-04 від 02.06.2004р., у зв‘язку із порушенням провадження у справі про банкрутство ВАТ „Росава” господарським судом Київської області.

Відповідно до п. 8 ст. 34 Закону України „,Про виконавче провадження”, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, введеного господарським судом, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Відповідно до ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження”, державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у статтях 34 і 35 цього Закону, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 34 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови надсилається у 3-денний строк сторонам та суду або іншому органу (посадовій особі), які видали виконавчий документ.

Виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених пунктами 5, 6, 7, 8, 10 і 11 статті 34, пунктами 1, 5 статті 35, - до розгляду питання по суті.

Впродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому статтями 28, 32, 33, 78, 79, 80 цього Закону, а також вживати заходів щодо розшуку боржника або його майна.

Обґрунтовуючи скаргу  позивач посилається на те, що він являється поточним кредитором, п.5.4 рекомендацій Вищого господарського суду України від 04.06.2004р. №04-5/1193 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” дія мораторію не поширюється на задоволення вимог поточних кредиторів.

Відповідно до ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Оспорювана постанова винесена 01 грудня 2006р. і надіслана позивачу супровідним листом №В13-2400 від 01.12.2006р. Позивачу було відомо про постанову, оскільки 11 вересня 2007р. він звернувся до ВДВС у м. Біла Церква про поновлення виконавчого провадження.

До суду позивач звернувся 24 вересня 2007р., тобто з пропуском 10-ти денного строку.

Встановлений у частині першій статті 1212 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 Господарського процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк. Доказів поважності причин пропущення строку позивачем до суду не подано, і не наведено.

Крім того, відповідно до ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження”, постанова про зупинення виконавчого провадження може бути оскаржена до суду в 10-денний строк. Доказів оскарження постанови до Білоцерківського міськрайонного суду відповідачем до суду не подано.

За таких обставин, суд відмовляє позивачу в задоволенні скарги, у зв‘язку із пропуском 10-ти денного строку.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.  1212  Господарського процесуального кодексу України, суд,  -

у х в а л и в:

В задоволені скарги відмовити.

Суддя                                                                                          Чорна Л. В.