ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2007 р.                                                                                Справа № 9/358-05

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання  , розглянувши матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Ножарови" (вул. Стеценко, 75 а, м. Вінниця,21009)

до: Вінницької митниці (вул. Лебединського, 7 , м. Вінниця, 21034)

до: Державної податкової інспекції у м. Вінниці (вул. 30-річчя Перемоги, 21, м. Вінниця, 21027)

про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення Вінницької митниці та першої і другої податкової вимоги ДПІ у м. Вінниці

Представники :

позивача     :     Арустамян А.Е. - представник за довіреністю

відповідача  1:  Гребінський А.В. - представник за довіреністю

Якимець Д.С.  -  представник за посвідченням  № 048896 від 13.11.2006 р.

відповідача   2: Федорченко Р.О.  - представник за довіреністю

експерт Вінницького відділення  КНДІСЕ  Сидорчук  В.М.  - посвідчення №182 від 19.10.2001 р.

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про визнання недійсними податкового повідомлення Вінницької митниці від 24.11.2004 р., першої податкової вимоги ДПІ у м. Вінниці від 22.02.2005 р.№ 1/56  та другої податкової вимоги ДПІ у м. Вінниці від 02.06.2005 р. № 2/454.

11.06.2003р. ПП "Ножарови" до Вінницької митниці було подано для митного оформлення ВМД від 23.07.03р. № 40100/3/014517.

Не погодившись з  митною вартістю товарів, зазначеною ПП "Ножарови" у ВМД, Вінницька митниця прийняла рішення про відмову у здійсненні митного оформлення і видала талон відмови.

Оскільки ПП "Ножарови" не погодилося із таким рішенням Вінницької митниці і звернулося за судовим захистом, рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці по від 14.07.2003 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21.10.2003р., рішення про відмову у митному оформленні і талон відмови були визнані незаконними, а рішення допущено до негайного виконання.

На виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці, Вінницька митниця здійснила митне оформлення за ВМД від 23.07.03р. № 40100/3/014517, а ПП "Ножарови" платіжним дорученням сплатило ПДВ та ввізне мито при митному оформленні імпортованого товару (платіжні доручення № 1113 від 26.05.2003р., № 1121 від 27.05.2003р.) та отримало 23.07.2003 року ввезений товар з митного ліцензійного складу за накладною № 13.

Відповідно до п.5.2.4. Закону України  "Про порядок погашення зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове  зобов'язання      вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення".

Таким чином, податкове зобов'язання, визначене за ВМД від 23.07.03р. № 40100/3/014517, було узгоджене рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.07.2003року, тобто податковий борг відсутній.

24.11.2004р. Вінницька митниця надіслала на адресу ПП "Ножарови" податкове повідомлення № 4287-06/15, згідно якому зазначила,  що ухвалою Верховного Суду України від 13.10.2004р. задоволено касаційну скаргу Вінницької митниці, рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.07.2003р. та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 21.10.2003р. скасовано, а провадження у справі закрито, ПП "Ножарови" необхідно в найкоротші терміни сплатити 59197,86 грн. згідно рахунку на підставі довідки про визначення митної вартості від 20.06.2003р. № 10786 Т.

Позивач  вважає  податкове повідомлення  Вінницької митниці незаконним з наступних підстав.

Пункт 4.2. ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначає підстави і порядок визначення податкового зобов'язання контролюючими органами.

П/п 4.2.2. п.4.2. і п.4.3. ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" визначений вичерпний перелік підстав, за яких контролюючий орган, до категорії якого належить і Вінницька митниця, може самостійно визначати суму податкового зобов'язання, а саме :

а)платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б)дані   документальних   перевірок  результатів   діяльності   платника   податків свідчать   про   заниження   або   завищення   суми   його   податкових   зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в)контролюючий  орган внаслідок проведення  камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації,   які   призвели   до   заниження   або   завищення   суми   податкового зобов'язання.

г)згідно   з   законами   з   питань   оподаткування   особою,   відповідальною  за  нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є контролюючий  орган.

До таких підстав належить також визначення суми податкового зобов'язання за непрямими методами.

Згідно п. 6.1. ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" "у разі, коли сума податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в  якому  зазначаються   підстава   для   такого   нарахування,   посилання   на   норму  податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов'язань, сума податку чи збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності)."

Позивач вважає, що  податкове повідомлення від 21.11.2004р. М 4287-06/15   надіслано безпідставно, тобто без дотримання визначених Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" підстав.

Оскільки  податковий борг відсутній, тому як вважає позивач, Вінницька митниця не мала правових підстав для направлення податкового повідомлення.

22.02.2005р. ДШ у м. Вінниці направила на адресу ПП "Ножарови" першу податкову вимогу № 1/156.

Відповідно до зазначених першої податкової вимоги, ДШ у м. Вінниці визначила у ПП "Ножарови" суму податкового боргу в сумі 63472,07 грн., в тому рахунку : 44425,04 грн. ПДВ із ввезених на територію України товарів і 7256,01 грн. пені, та 11791,02 грн. мита на товари, що ввозяться СПД і 8911,47 грн. пені.

Позивач вважає, першу податкову вимогу від 22.02.2005р. № 1/156 незаконною з наступних підстав.

Відповідно до пп 6.2.1. п. 6 ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкова вимоги надсилається податковим органом платнику податків у разі, коли він сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки.

Таким чином, для виникнення у податкового органу права на оформлення і направлення податкової вимоги, необхідна сукупність двох обов'язкових вимог: узгодженість суми податкового зобов'язання і визначення строку його  оплати.

П/п 6.2.3. п.6.2. ст. 6 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", визначає, що "перша податкова вимога - не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків, обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк».

Втім, зважаючи на факт відсутності податкового боргу (в зв'язку із сплатою узгодженого за рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.07.2003р. податкового  зобов'язання) та невизначеністю  граничного  строку,  яке  підлягає обов'язковому відображенню у податковому повідомленні, яке передує податковій вимозі, перша податкова вимога від 22.02.2005п. № 1/156 є такою, що по - перше, направлена на неіснуючий податковий борг, по - друге, без урахування будь - яких строків.

02.06.2005 р. ДП1 у м. Вінниці направила на адресу ПП „Ножарови" другу податкову вимогу № 2/454.

Позивач також вважає  другу податкову вимогу від 02.06.2005р. № 2/454 незаконною з цих же підстав, що визначені в обґрунтування незаконності першої податкової вимоги від 22.02.2005р. № 1/156.

Відповідач по справі - Вінницька митниця у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні  позовні вимоги ПП "Ножарови"  не визнає  з наступних підстав: митні органи згідно з п.п. 2.1.1 п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" є контролюючим органом стосовно акцизного збору та податку на додану вартість, ввізного та вивізного мита, інших податків, зборів, які відповідно  до законів справляються при ввезенні товарів і предметів на митну територію України.

Відповідно до п. 1.9 ст. 1 цього Закону, податкове повідомлення - письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Оскільки митний орган внаслідок проведеної перевірки виявив заниження митної вартості у поданій позивачем декларації , що призвело до заниження суми податкового зобов'язання і тому відповідно до п. 6.1 ст. 6 названого Закону Вінницька митниця мала підстави надіслати платнику податків податкове повідомлення, що підтверджується практикою Верховного Суду України (Постанова судової палати у господарських справах від 9.11.2004 року).

Митницею, узгодження податкового зобов'язання щодо сплати податків було проведено примусово на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 липня 2003 року, після відкриття виконавчого провадження, але зазначене рішення районного суду 13 жовтня 2004 року скасовано ухвалою Верховного Суду України у: зв"язку з чим позивач зобов'язаний внести до державного бюджету недоплачені ним платежі в розмірі 59197 грн. 86 коп., відповідно до розрахунку нарахованих сум мита та ПДВ по підшипниках за ВМД № 40100/3/014517, про що йому і було повідомлено в податковому повідомленні від 24.11.2004 року № 4287-6/15.

Враховуючи викладене позивач вважає, що дії посадових осіб Вінницької митниці відповідають чинному законодавству.

Державна податкова інспекція  у м. Вінниці, яка є також відповідачем у справі № 9/358-05 за позовом ПП "Ножарови", керуючись ст.49 КАСУ на підтвердження своїх заперечень проти позову надає наступні пояснення та доводи у справі.

Перша та друга податкові вимоги надіслані ДШ у м. Вінниці Позивачеві на підставі подання Вінницької митниці від 03.07.05р. № 7 у повній відповідності з пп.6.2.1 п.6.2 ст.6 Закону України від 21.12.2000р. №2181-10, а тому відсутні правові підстави для визнання податкових вимог такими, що не відповідають законодавству.

Задоволення позовних вимог до Відповідача-1 та скасування податкового повідомлення Вінницької митниці не є правовою підставою для скасування судом податкових вимог ДШ у м. Вінниці, оскільки відповідно до п."в" пп.6.4.1 п.6.4 ст.6 Закону України від 21 12.2000р. №2181-111 податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо рішення контролюючого органу про нарахування суми податкового зобов'язання скасовується чи змінюється судом.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін судом встановлено наступне:

При розгляді даної справи застосовувались нормативно-правові акти  в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до контракту № 0102 від 04.04.03р. Корпорацією "Bering Trade House Inc", США (Продавцем) було продано через фірму "Bering Trade House Inc", м. Пловдив Болгарія (Постачальника) Приватному підприємству "Ножарови", м.Вінниця Україна (Покупцю) підшипники в асортименті, згідно замовлення Покупця (інвойс №Е 04688 від 30.05.2003р., а.с.34 - 36).

Статтею 8 Закону України №1262-ХІІ від 25.06.91р. "Про митну справу" встановлено, що товари та інші предмети переміщуються через митний кордон України під митним контролем. Переміщення через митний кордон України товарів та інших предметів підлягає митному оформленню.

Необхідною умовою здійснення митного контролю та митного оформлення товарів та інших предметів, що переміщуються через митний кордон України, є їх декларування.

Обкладення митом товарів та інших предметів, які  переміщуються через митний кордон України, здійснюється відповідно до Закону України "Про митний тариф". Ставки митних зборів визначаються Кабінетом Міністрів України на підставі Митного кодексу України.

Інспектор відділу митних платежів Вінницької митниці в зв'язку з виникненням сумніву щодо правильності визначення декларантом (ПП "Ножарови") митної вартості підшипників звернувся до начальника відділу тарифів та митної вартості із запитом про надання допомоги у визначенні митної вартості товару.

20.06.2003р. відділом тарифів та митної вартості Вінницької митниці видано довідку № 10786 Т про визначення митної вартості, у якій наведено перелік товарних позицій із зазначенням вартості, за якою слід провести митне оформлення підшипників.

Для проведення оцінки митної вартості товару митницею використовувались подані декларантом  ВМД № 40100/3/014517 від 23.07.2003р., контракт № 0102 від 04.04.2003р., накладна № 13 від 23.07.2003 р., інвойс № Е 04688 від 30.05.2003р., CMR б/н від 23.07.2003р., а також довідкова база митної статистики "ПІК ДМСУ".

Висновок відділу тарифів та митної вартості стосовно визначення митної вартості є підставою для нарахування та справляння митних платежів.

Митницею, узгодження податкового зобов'язання щодо сплати податків було проведено примусово на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 липня 2003 року, після відкриття виконавчого провадження, але зазначене рішення районного суду 13 жовтня 2004 року скасовано ухвалою Верховного Суду України у  зв"язку з чим позивач зобов'язаний внести до державного бюджету недоплачені ним платежі в розмірі 59197 грн. 86 коп., відповідно до розрахунку нарахованих сум мита та ПДВ по підшипниках за ВМД № 40100/3/014517, про що йому і було повідомлено в податковому повідомленні від 24.11.2004 року № 4287-6/15.

Позивачем підшипники ввезені на митну територію України і розміщенні на зберігання на митному ліцензійному складі ТОВ "Вінтар".

У зв'язку з митним оформленням підшипників, за рішенням суду за заниженою митною вартістю, яке скасовано, митниця як контролюючий орган  донарахувала,  на підставі п.4.2.2. "в" Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" мито та ПДВ на підшипники зазначені в накладній видачі № 13 від 23.07.2003 року. Різниця доплати становить 54373,16 грн. Зазначений розрахунок підтверджено висновком  № 486 судово-бухгалтерської експертизи від 06.11.2007 року.

Враховуючи ту обставину, що у податковому повідомленні від 24.11.2004 р. в першій та другій податкових вимогах, а також у  розрахунках здійснених Вінницькою митнецею вказані різні суми  коштів які підлягають стягненню, тому  винесення зазначених податкового повідомлення та вимог слід визнати  протиправними.

В зв"язку із вищевикладеним судом було призначено  судово - бухгалтерську експертизу відповідно до висновку якої за  № 486 від 06.11.2007 р.  розрахунок нарахованих сум мита та податку на додану вартість по підшипниках за  вантажно - митною декларацією № 40100/3/014517 ( а. с. 74 ) сума мита в грошовому виразі і сума податку на додану вартість визначена відповідно до  митної вартості і ставки мита які зазначені в розрахунку та довідці про визначення митної вартості від 20.06.2003 р. № 10786 Т ( а. с. 76 ).

Позивачем  для оформлення ВМД № 40100/3/00114517 внесені авансові платежі: митні збори - 80.80 грн., ввізне мито - 1872,97 грн., ПДВ - 8455,07 грн. за здійснення митного огляду 106,64 грн.  Всього на суму 10515,48 грн.

Таким чином, оскільки судово - бухгалтерською експертизою  визначено вірним донарахування мита та податку на додану вартість на загальну суму 64888,64 грн., тому  позивачу слід внести до Державного бюджету  ( 64888,64 грн. -  10515,48грн.= 54373,16 грн.)

Позов підлягає частковому задоволенню:  слід визнати протиправними  податкове повідомлення  Вінницької митниці від 24.11.2004 р. № 4287 - 06/15 в частині  донарахованої суми  у розмірі 59197,86 грн., першу податкову вимогу № 1/ 156 від 22.02.2005 р. в частині стягнення податку на додану вартість, державного мита та пені на загальну суму 63472,07 грн., другу податкову вимогу № 2/454 від 02.06.2005 р. в частинв стягнення  податку на додану вартість, державного мита та пені  на загальну сму 63472,07 грн.

Суд дійшов висновку про стягнення з позивача  ПП "Ножарови" недовнесені до Державного  бюджету  кошти в сумі 54373,16 грн., донараховані за вантажно - митною декларацією № 40100/3/014517 від 23.07.2003 р. на підставі довідки про визначення митної вартості № 10786 Т від 20.06.2003 р. та підтвердженої  висновком судово - бухгалтерської експертизи № 486 від 06.11.2007 р.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним податкове повідомлення Вінницької митниці від 24.11.2004 р. в частині  донарахованої суми податків у розмірі 59197,86 грн.

Визнати протиправною першу податкову вимогу № 1/156 від 22.02.2005 р. в частині  стягнення  податку на додану вартість,   державного мита та пені   на загальну суму 63472,07 грн.

Визнати протиправною другу податкову вимогу № 2/454 від 02.06.2005 р. в частині стягнення  податку на додану вартість, державного мита та пені  на загальну суму 63472,07 грн.

Зобов"язати Державну податкову інспекцію у м. Вінниці вул. 30- річчя Перемоги,21 ( р/р 0343 в ГУДКУ у Вінницькій областіМФО 802015 ) стягнути з приватного підприємства "Ножарови" м. Вінниця вул. Стеценка, 75а на користь Державного бюджету  54373,16 грн. донарахованих за вантажно - митною декларацією № 40100/3/014517 від 23.07.2003 р. на підставі довідки про визначеня митної вартості № 10786 Т від 20.06.2003 р. та підтверджених висновком  судово - бухгалтерської експертизи № 486  від 06.11.2007 р.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя