ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
№ 1/80-07-1070

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого,
Волковицької Н.О.
Рогач Л.І.

за участю представників:

позивача
Муляр І.М. –довіреність від 29.10.2007 р.

відповідача
Фатєєва Я.А. –довіреність від 10.10.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Південгідроспецбуд”

на постанову
від 19.06.2007 Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 1/80-07-1070 господарського суду Одеської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства “Південгідроспецбуд”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Вища школа реклами”

про
стягнення 244 867, 00 грн.

В С Т А Н О В И В :

ВАТ  “Південгідроспецбуд” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” 244867,00 грн. збитків, з яких 207939,00 грн. неодержаного прибутку, 36928, 00 грн. додаткових витрат України (з урахуванням уточнення позовних вимог а.с. 76-79).

Позовні вимоги, з посиланням на статті 22, 886 Цивільного кодексу України, 218, 224, 225 Господарського кодексу, обґрунтовані тим, що між сторонами були укладені договір підряду № 5/04/05 від 05.04.2005 р. та додаткові угоди до нього, а також договори підряду № 8/04/05 від 08.04.2005 р. та № 10/04/05 від 14.04.2005 р.

31.05.2005 р. від керівництва відповідача поступило усне розпорядження про зупинення виконання робіт за укладеними договорами підряду до особливого розпорядження та отримання відповідачем необхідних дозволів на проведення будівельних робіт, що підтверджується рапортом прораба позивача та відповіддю інспекції державного архітектурно –будівельного контролю. Техніка з будівельного майданчика була забрана лише в січні 2006 р., так як допуск на майданчик позивачу був заборонений. Вказане призвело до простою техніки та робочих у зв’язку з чим,  підприємство понесло значні реальні збитки та не отримало прибуток (упущена вигода), що складає 244867,00 грн.. з яких упущена вигода –207939,00 грн. та прямих збитків –36928,00 грн.

У відзиві на позовну заяву ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” просило відмовити у задоволенні позовних вимог, вказуючи на недоведеність позивачем факту порушення відповідачем умов укладених договорів підряду, а саме доказів, які б підтверджували факт розпорядження про зупинення робіт та вжиття позивачем будь –яких заходів для належного виконання зобов’язання.

Крім того відповідач зазначав, що до позовної заяви не надано доказів, які б підтверджували розрахунок збитків від простою та доказів на підтвердження виготовлення металевих бадей вартістю 10811,00 грн.

Щодо неодержаного прибутку ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” у відзиві заперечував з тих підстав, що відповідач відмовився від подальшого виконання зобов’язання правомірно, у зв’язку з порушенням позивачем умов договорів підряду, а тому, на підставі статті 226 Господарського кодексу України неодержавний прибуток позивача не підлягає відшкодуванню.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.03.2007 р. (суддя Гарник Л.Л.) позовні вимоги задоволені повністю, стягнуто з ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” на користь ВАТ “Південгідроспецбуд”  244867,00 грн. збитків.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, доведеність понесених позивачем витрат (збитків), що виникли з вини відповідача, а також доведеність того факту, що відповідачем не було передано позивачу технічну документацію та не було в установленому порядку отримано дозвіл на здійснення підрядних робіт за договорами підряду.

За апеляційною скаргою ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” Одеський апеляційний господарський суд (судді: Мирошниченко М.А., Бєляновський В.В., Шевченко В.В.), переглянувши рішення від 05.03.2007 р. в апеляційному порядку, постановою від 19.06.2007 р. скасував його, в позові ВАТ “Південгідроспецбуд” про стягнення 244867,00 грн. збитків відмовив.

Мотивуючи постанову, суд апеляційної інстанції зазначав, що позивачем не було надано будь –яких доказів, які б підтверджували факт порушення відповідачем умов договорів підряду від 05.04.2005 р. № 5/04/05, від 14.04.2005 р. № 10/04/05 та від 08.04.2005 р. № 8/04/05 в частині надання технічної документації та дозволів на виконання робіт.

При цьому, судом апеляційної інстанції зазначалось, що постановами Одеського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 р. у справі № 1/78-07-1068 та № 1/77-07-1067 були скасовані рішення господарського суду Одеської області та задоволено позовні вимоги ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” до ВАТ “Південгідроспецбуд” про розірвання вищезазначених договорів та стягнення грошових сум. Вказаними судовими рішеннями було встановлено, що саме  ВАТ “Південгідроспецбуд” не виконало умови договорів і ці висновки суду, відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України, були визнані судом апеляційної інстанції такими, що мають приюдиційне значення для вирішення цього спору.

ВАТ “Південгідроспецбуд” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить постанову у справі скасувати, а рішення від 05.03.2007 р. залишити без змін, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 225, Господарського кодексу України, частини 2 статті 22, частини 2 статті 849, статті 851 Цивільного кодексу України та статей 32, 38, 43, 101, 105 господарського процесуального кодексу України.

Скаржник, зокрема, зазначає, що висновок суду апеляційної інстанції  не відповідає обставинам справи і наявним у справі доказам.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається  з  матеріалів  справи  та  встановлено  під час здійснення судового розгляду справи, між ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” та ВАТ “Південгідроспецбуд” було укладено договори підряду  на виконання робіт з розбирання внутрішньобудинкового флігелю по вул. Канатній, 11 № 5/04/05 від 05.04.2005 р. на суму 622 074 грн. та № 10/04/05 від 14.04.2005 р. на суму 360 000 грн., а також договір підряду на виконання робіт на влаштування тимчасової під’їзної дороги № 8/04/05 від 08.04.2005 р. на суму 46 380 грн.

На виконання укладених між сторонами договорів підряду від 05.04.2005 р. № 5/04/05, від 08.04.2005 р. № 8/04/05, від 14.04.2005 р. № 10/04/05 ТОВ „Компанія „Вища школа реклами” здійснило попередню оплату частини обумовлених сторонами робіт, а ВАТ „Південгідроспецбуд” розпочало здійснення цих робіт.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах  звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі, є стягнення з ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” на користь ВАТ “Південгідроспецбуд” збитків у сумі 244867,00 грн., які складаються з: упущеної вигоди –207939,00 грн. та прямих збитків –36928,00 грн., у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо обов’язку надання технічної документації та отриманого в установленому порядку дозволу на здійснення робіт.

При цьому, обґрунтовуючи позов в частині стягнення суми упущеної вигоди (неотриманого прибутку) позивач зазначав, що у зв’язку з укладанням та для виконання умов укладених з відповідачем договорів підряду позивач змушений був достроково розірвати договір оренди техніки № 05/02/03 від 03.02.2005 р., укладений з ТОВ “ПІВДЕНЬБУДСТАНДАРТ”, у зв’язку з чим  не отримав прибуток від цього договору оренди, який складає 207939,00 грн., що є упущеною вигодою (неотриманим прибутком).

Прямі збитки складають 36928,00 грн., з яких 26117,00 грн. –виплачена за два місяці заробітна плата 13 співробітникам відділу, який був задіяний на об’єкті відповідача для виконання умов договорів підряду, що підтверджується платіжними відомостями за липень і червень 2005 р., 10811,00 грн. –придбання металопрокату для виконання робіт з демонтажу флігеля за умовами договору підряду.

За приписами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Реальні збитки –це втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Упущена вигода –це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Пунктом 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного зобов’язання другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення,  як - то:

-          протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи;

-          шкідливий результат такої поведінки (збитки);

-          причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками;

-          вина правопорушника.

За відсутності хоча б одного з визначених елементів цивільна відповідальність не настає.

Під час здійснення апеляційного провадження Одеським апеляційним господарським судом встановлено, що позивачем не було надано будь –яких доказів, які б підтверджували невиконання відповідачем умов договорів підряду від 05.04.2005 р. № 5/04/05, від 14.04.2005 р. № 10/04/05 та від 08.04.2005 р. № 8/04/05  в частині надання технічної документації та дозволів на виконання робіт.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було надано до суду першої інстанції його письмові пропозиції до позивача про розірвання спірних договорів підряду та повернення сплачених грошових коштів, з посиланням на те, що договори не виконувались саме з вини позивача - ВАТ “Південгідроспецбуд” (а.с. 100-103).

Крім того, факт надання відповідачем відповідних дозволів на виконання робіт підтверджується тією обставиною, що ВАТ “Південгідроспецбуд” частково виконав роботу за договорами підряду, які не мав права виконувати без наявності дозволів.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що факт вини відповідача у невиконанні умов укладених між сторонами договорів підряду від 05.04.2005 р. № 5/04/05, від 14.04.2005 р. № 10/04/05 та від 08.04.2005 р. № 8/04/05 не доведено, а тому правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за заподіяні позивачу збитки та стягнення їх немає.

Беручи до уваги приписи законодавства та встановлені під час здійснення апеляційного провадження обставини справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок Одеського апеляційного господарського суду стосовного того, що оскільки не доведено вини відповідача у невиконанні договорів підряду від 05.04.2005 р. № 5/04/05, від 14.04.2005 р. № 10/04/05 та від 08.04.2005 р. № 8/04/05, відсутні правові підстав стягнення з ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” на користь ВАТ “Південгідроспецбуд” збитків у сумі 244867,00 грн., з мотивів викладених в даній постанові.

Крім того, під час здійснення судового провадження, судом апеляційної інстанції були прийняті до уваги постанови Одеського апеляційного господарського суду від 19.06.2007 р. у справах № 1/78-07-1068 та № 1/77-07-1067, за якими задоволенні позовні вимоги ТОВ “Компанія “Вища школа реклами” та розірвані спірні договори.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної  інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Викладені у касаційній скарзі доводи заявника, судова колегія вважає непереконливими та такими, що зводяться до оцінки доказів у справі, розгляд яких за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція вважає прийняті у справі рішення та постанову такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.06.2007  у справі № 1/80-07-1070 господарського суду Одеської області залишити без змін, а касаційну скаргу ВАТ “Південгідроспецбуд”  - без задоволення.

Головуючий                                                                                  Т. Дроботова

Судді                                                                                              Н. Волковицька

Л. Рогач