ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  38/311

31.10.07

За позовом

Заступника прокурора Подільського
району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До

Суб'єкта  підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1

Про

зобов'язання вчинити дії

Суддя Власов Ю.Л.

Представники:

Від прокуратури

Гаврилова І.А.

Від позивача

не з'явились

Від відповідача

ОСОБА_2.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Заступник прокурора Подільського
району м. Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах
держави в особі Позивача з позовною заявою до Відповідача про зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею близько 120 кв.м. за
адресою: м. Київ, пр-т Свободи, 22 у Подільському районі м. Києва та передання
зазначеної земельної ділянки Позивачу; зобов'язання Відповідача привести
зазначену земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення
самовільно встановлених споруд.

Заявлений позов Прокурор
обґрунтовує наступним. Спірна земельна ділянка використовується Відповідачем
для розміщення металевого павільйону з метою здійснення підприємницької
діяльності.

Рішення Київської міської ради про
передачу у власність чи користування вказаної земельної ділянки відсутнє.
Використання Відповідачем без відповідних документів земельної ділянки
підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Позивач підтримав заявлений
Прокурором позов та у поданих поясненнях вказав про наступне. Відповідач
використовує земельну ділянку в порушення вимог ст.125, 126 Земельного кодексу
України, відповідно до яких право власності та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування
земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.116
Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Таким чином відповідно до ст.212
Земельного кодексу України Відповідач повинен звільнити незаконно займану
земельну ділянку.

Відповідач письмових пояснень з
приводу заявленого прокурором позову суду не подав, однак, в судовому засіданні
заперечив проти задоволення вказаного позову.

Ухвалою від 28.09.07р. провадження
у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи був
призначений на 26.09.2007р.

Ухвалою від 26.09.07р. розгляд справи
був відкладений на 10.10.07р., у зв'язку з неявкою представника Позивача,
Відповідача та неподанням сторонами витребуваних документів.

Ухвалою від 10.10.07р. розгляд справи
був відкладений на 31.10.07р., у зв'язку з неявкою представника Позивача та
неподанням сторонами всіх витребуваних документів.

Судом заслухані пояснення прокурора,
досліджені надані суду докази та матеріали. В результаті дослідження наданих
суду доказів та матеріалів, слухання прокурора суд

ВСТАНОВИВ:

12.03.2007р. Київським міським
головним управлінням земельних ресурсів була винесена постанова №63 про
накладення на Відповідача адміністративного стягнення, відповідно до якої було
встановлено, що станом на 22.03.07р. Відповідач використовує земельну ділянку
площею близько 120 кв.м., за адресою: м. Київ, пр-т Свободи, 22 у Подільському
районі м. Києва без правовстановлюючих документів на право власності або право
користування земельною ділянкою на умовах оренди, тобто земельна ділянка є
самовільно зайнятою.

22.03.2007р. Управлінням з контролю
за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області був
складений протокол №00218 про адміністративне правопорушення, відповідно до
якого було встановлено, що Відповідач займає земельну ділянку орієнтованою
площею близько 120 кв.м. в м. Києві по проспекту Свободи, 22 під розміщення металевого
навіс. Документи, що передбачені ст.125, 126 Земельного кодексу України у
Відповідача відсутні. Вказаний акт був підписаний Відповідачем без будь-яких
зауважень.

22.03.07р. Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель у м. Києві був складений акт №А218/49
перевірки дотримання Відповідачем вимог земельного законодавства, яким було
встановлено, що станом на 22.03.07р. Відповідач займає земельну ділянку
загальною площею близько 120 кв.м. за адресою: м. Київ, пр-т Свободи, 22 у
Подільському районі м. Києва під встановлення металевого навісу. Документи, що
передбачені ст.125, 126 Земельного кодексу України у Відповідача відсутні.
Вказаний акт був підписаний Відповідачем без будь-яких зауважень.

22.03.07р. Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області Відповідачу
був винесений припис №П218/49 яким Відповідачу було приписано в 30 денний строк
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку. Вказаний акт був підписаний Відповідачем
без будь-яких зауважень.

18.05.2007р. Управлінням з контролю
за використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області був
складений акт перевірки №А-564/49 дотримання Відповідачем  земельного законодавства, відповідно до якого
було встановлено, що станом на 18.05.2007р. Відповідач самовільно займає
земельну ділянку  орієнтованою площею
близько 120 кв.м. за адресою: пр-т Свободи, 22 у Подільському районі м. Києва
під розміщення металевого павільйону. Документи, що передбачені ст.125, 126
Земельного кодексу України у Відповідача відсутні. Вимоги припису від
22.03.07р. Відповідачем не виконані. Вказаний акт був підписаний Відповідачем
без будь-яких зауважень.

18.05.07р. Управлінням з контролю за
використанням та охороною земель у м. Києві та Київській області був винесений
Відповідачу припис, яким Відповідачу приписано усунути порушення земельного
законодавства, яке виявилось у самовільному зайнятті земельної ділянки площею
120 кв.м. за адресою пр-кт Свободи, 22 у Подільському районі м. Києва. Вказаний
акт був підписаний Відповідачем без будь-яких зауважень.

Спір виник з причини, що Відповідач
самовільно, без наявності правовстановлюючих документів займає та використовує
земельну ділянку.

Проаналізувавши обставини справи та
встановлені факти, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ст.4 Закону України “Про
оренду землі” орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у
власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.
Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є
сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Згідно ч.1,2 ст.16 Закону України
“Про оренду землі” особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із
земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу
виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування
земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання
земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним
кодексом України.

Відповідно до ч.1,2 ст.124
Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають
у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом
укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно із ст.125 Земельного кодексу
України право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється.

Відповідно до ст.126 Земельного
кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми
державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Право оренди
землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

З наведених норм права вбачається,
що розпоряджатись земельними ділянками мають права власники цих земельних
ділянок. Особа, яка бажає отримати в оренду земельну ділянку із земель
комунальної власності повинна звернутись із відповідною заявою до органу
місцевого самоврядування. Орган місцевого самоврядування приймає відповідне
рішення про надання в оренду земельної ділянки та укладає на підставі цього
рішення відповідний договір оренди. Право на оренду земельної ділянки виникає
після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації
забороняється.

Як встановлено судом та
підтверджується актом перевірки, приписом та протоколом про адміністративне
правопорушення, документи, що посвідчують право користування Відповідача
земельною ділянкою площею 120 кв.м. у м. Києві по проспекту Свободи, 22 у
Відповідача відсутні. Відповідне рішення органом місцевого самоврядування про
надання в оренду (користування) Відповідачу земельної ділянки площею 120 кв.м.
по проспекту Свободи, 22 не приймалось, договір оренди вказаної земельної
ділянки не укладався. На підтвердження іншого Відповідачем не подано суду
жодного доказу.

З вказаного вище вбачається, що
Відповідач незаконно та самовільно, без правовстановлюючих документів займає та
використовує земельну ділянку площею 120 кв.м. по проспекту Свободи, 22.

Відповідно до ч.1,3 ст.212
Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають
поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених
за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних
ділянок провадиться за рішенням суду.

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги Прокурора про зобов'язання Відповідача звільнити самовільно
займану земельну ділянку та передати її Позивачу, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 212
Земельного кодексу України приведення земельних ділянок у придатний для
використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється
за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні
ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи,
Відповідач використовує самовільно зайняту земельну ділянку по проспекту
Свободи, 22 площею 120 кв.м. шляхом розміщення на ній свого металевого
павільйону.

Враховуючи викладене, суд вважає за
можливе задовольнити вимоги Прокурора про зобов'язання Відповідача привести
вказану вище земельну ділянку у придатний для використання стан шляхом знесення
самовільно встановленої споруди.

Виходячи з вищенаведеного та
керуючись ст.4, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_1(НОМЕР_1, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) звільнити та повернути Київській міській раді
(01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; код 22883131) самовільно зайняту земельну
ділянку площею 120 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, пр-т Свободи, 22
у Подільському районі м. Києва.

3. Зобов'язати Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_1(НОМЕР_1, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) привести земельну ділянку площею 120 кв.м., що
розташована за адресою: м. Київ, пр-т Свободи, 22 у Подільському районі м.
Києва, у придатний для використання стан шляхом знесення самовільно
встановленого на цій земельній ділянці металевого павільйону.

4. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичну особу ОСОБА_1(НОМЕР_1, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в доход державного бюджету державне мито в сумі
85 (вісімдесят п'ять) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

Суддя
Ю.Л.
Власов

Рішення підписане 06.11.2007р.