СУД
===================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

6 листопада 2007 року
Справа № 8/263

За позовом:
Закритого акціонерного товариства Комерційного банку “ПриватБанк”,
вул.Набережна Перемоги 50, м.Дніпропетровськ, 49094 (Філія “Чернігівське
регіональне управління” Закритого акціонерного товариства Комерційного банку
“ПриватБанк”, вул.Серьожнікова 6, м.Чернігів, 14006)

до відповідача:
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1, м.Чернігів, 14000

про  стягнення 130466грн.50коп.

Суддя   Т.Г.Оленич

ПРЕДСТАВНИКИ   СТОРІН:

від позивача:
Рожко С.М. -начальник юридичного департаменту, довіреність пост.№2975 від
27.03.2007

від відповідача:
не з'явився

С У Т Ь    С П О Р У:

Позивачем  на підставі договору №20 відступлення прав
вимоги від 22.03.06р., укладеного між ним та ВАТ АБ “Приватінвест”,  заявлено позов про стягнення  з відповідача 67308грн.34коп. заборгованості
по кредиту, наданому останньому  на
підставі  кредитного договору №12 від
09.06.05р., 59779грн.51коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування
кредитом, 494грн.63коп. пені за порушення терміну повернення кредиту та
2884грн.02коп. пені за прострочення сплати відсотків.

Відповідач відзив на позов не надав.
Справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з довідки державного
реєстратора в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, м.Чернігів,
14000, яка відповідає адресі, зазначеній в позовній заяві. Відповідачу
надсилалась судом ухвала про порушення провадження у справі на вищевказану
адресу, на підставі чого суд доходить висновку, що відповідач належним чином
повідомлявся про час та місце розгляду справи та вважає за можливе розглянути
справу за відсутності відповідача, оскільки явка останнього в судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору по суті,
вислухавши пояснення представника позивача, суд ВСТАНОВИВ:

22 березня 2006р. між позивачем
та  ВАТ АБ „Приватінвест” укладено
договір №20 відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого акціонерним
банком „Приватінвест” відступлено позивачу право вимоги, що випливає з
кредитного договору №12 від 09.06.05р., укладеного між ВАТ АБ „Приватінвест” та
СПД ОСОБА_1 (відповідач у даній справі). Згідно п.1 договору відступлення прав
вимоги позивачем набуто право вимоги до відповідача на отримання платежів по
кредиту, відсоткам, комісіям, винагородам, інших платежів, неустойки (штрафу,
пені), які існують відповідно до умов кредитного договору на дату укладення
договору відступлення прав вимоги згідно з розрахунком (додаток №1 до
договору), а також право на отримання від боржника за кредитним договором
платежів по кредиту, відсоткам за його користування, комісіям, винагородам,
інших платежів, неустойки (штрафу, пені), право на отримання яких від боржника
виникне після укладення договору відступлення прав вимоги, до повного виконання
зобов'язань боржником, та інших прав у повному обсязі.

Кредитний договір №12 від 09.06.05р.
укладений між ВАТ АБ „Приватінвест” та відповідачем у справі. За умовами даного
договору банк зобов'язувався надати відповідачу кредит в сумі  108000грн. з термінами повернення відповідно
до Графіка погашення кредиту та зі сплатою відсотків за користування кредитом в
розмірі 24% річних. Позичальник (відповідач) зобов'язувався  використати кредит на зазначені в договорі
цілі, здійснювати погашення кредиту в порядку і в термін відповідно до графіка
погашення кредиту, зазначеному в додатку №1 до договору,  та щомісяця 25 числа кожного поточного місяця
сплачувати нараховані відсотки за користування кредитом.

Факт надання банком кредиту
відповідачу підтверджується копією меморіального ордеру №14416629 від
10.06.05р. на суму 108000грн., яка була списана з позичкового рахунку
відповідача.

Кредитні правовідносини, які виникли
на підставі кредитного договору №12 від 09.06.05р.,  регулюються § 2 глави 71 Цивільного кодексу
України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк  зобов'язується надати  грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується
повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором
застосовуються положення цього кодексу, які регулюють відносини за договором
позики, якщо інше не встановлено § 2 гл.71 ЦК України, або не випливає із суті
кредитного договору.

В силу ст.1049 Цивільного кодексу
України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.  Одностороння відмова від виконання договору
не допускається.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконав,
кредит в строки, передбачені договором, в повному обсязі не повернув. По
прибутковому касовому ордеру №770465 від 25.07.05р. та меморіальному ордеру
№198 від 30.01.07р.  відповідачем
частково погашений кредит у розмірі 40691грн.66коп. На момент прийняття рішення
заборгованість за кредитом становить 67308грн.34коп.

Відповідно до ст.1048 Цивільного
кодексу України проценти, які підлягають сплаті за позикою, виплачуються
щомісяця до дня повернення позики, якщо інше не передбачено договором. Згідно з
п.4.3. кредитного договору відповідач зобов'язаний був сплачувати відсотки за
користування кредитом 25 числа кожного поточного місяця. Пунктом 4.9.
кредитного договору  передбачено, що
розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за
кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Таким чином, суд приходить
до висновку, що позивачем правомірно нараховані відсотки за користування
кредитом після настання строку  його
повернення.

З урахуванням п.4.9. кредитного
договору, відповідно до якого розрахунок відсотків за користування кредитом
здійснюється з дати списання коштів з позичкового рахунку до наступної дати
сплати відсотків, позивачем з 10.06.05р. по 09.06.06р. включно нараховані
відповідачу відсотки за користування кредитом із застосуванням процентної ставки
24% річних (п.4.1. договору), розмір яких склав 15240грн.

В силу п. 4.2. кредитного договору,
оскільки  відповідачем  кредит своєчасно не повернутий, позивач
правомірно нараховував відсотки за користування кредитом  із застосуванням підвищеної процентної ставки
в розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Всього за
період з 26.07.05р. по 11.10.07р. відповідачу нараховані відсотки за
користування кредитом в сумі 76355грн.09коп.

З огляду на викладене, за період з
10.06.05р. по 11.10.07р. розмір нарахованих відповідачу за користування
кредитом відсотків склав 91595грн.09коп. На підставі прибуткових касових та
меморіальних ордерів, що знаходяться в матеріалах справи, заборгованість
відповідача по нарахованих та несплачених відсотках погашена в сумі
31815грн.58коп. Таким чином, на момент прийняття рішення заборгованість по
відсотках за вищезазначений період становить 59779грн.51коп., правильність
обчислення якої підтверджується наданим позивачем розрахунком.

В зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язань за кредитним договором, позивачем за період з 11.10.06р. по
09.12.06р. нарахована пеня в розмірі 494грн.63коп. за порушення терміну
повернення кредиту та за період з 11.10.06р. по 11.10.07р. за прострочення
сплати відсотків в сумі 2884грн.02коп. При цьому, як свідчать розрахунки, пеня
обчислювалася позивачем із застосуванням подвійної облікової ставки
Національного банку України, у відповідності до вимог чинного законодавства та
п.5.1. кредитного договору.

Відповідно до ст. 512 Цивільного
кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою
внаслідок, в тому числі передання ним своїх прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). В силу ст.514 Цивільного кодексу України до нового
кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше встановлено законом
або договором. Як свідчить аналіз договору відступлення прав вимоги від
22.03.06р.,  до позивача крім права
вимоги заборгованості, яка виникла на момент укладення цього договору, перейшло
також право вимоги на отримання від боржника за кредитним договором платежів по
кредиту, відсоткам за його користування, комісіям, винагородам, інших платежів,
неустойки (штрафу, пені), право на отримання яких від боржника виникне після
укладення договору відступлення прав вимоги.

Таким чином, позивач правомірно
вимагає стягнення заборгованості в тій сумі, право вимоги якої була йому
передана ВАТ АБ “Приватінвест” при
укладенні договору, а також платежів, строки здійснення яких настали
після 22.03.06р.

Враховуючи, що відповідачем на день
вирішення спору не надані докази виконання зобов'язань за кредитним договором
або первісному кредитору (ВАТ АБ “Приватінвест”) або позивачу у справі, суд
доходить висновку, що ним зобов'язання по поверненню кредиту, сплаті
нарахованих відсотків та пені за порушення строку повернення кредиту та
прострочення сплати відсотків не виконані. За таких обставин, з відповідача на
користь позивача має бути стягнуто 67308грн.34коп. заборгованості по кредиту,
59779грн.51коп. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом,
494грн.63коп. пені  за порушення терміну
повернення кредиту та  2884грн.02коп. пені
за прострочення сплати відсотків.

З огляду на викладене, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Відповідно до ст.3 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито” (далі -Декрет) із позовних заяв, що
подаються до господарського суду, державне мито сплачується у розмірі 1% від
ціни позову, але не менше ніж 51грн., та не більше 1700грн. Оскільки розмір
позовних вимог становить 130466грн.50коп., державне мито підлягало сплаті у
розмірі 1304грн.67коп. Як вбачається із меморіального ордеру №7 від
02.10.2007р. позивачем фактично сплачено 1320грн. державного мита за подання
позовної заяви до господарського суду. Приписами ст.47 Господарського
процесуального кодексу України передбачено повернення державного мита у випадку
і в порядку, встановлених законодавством. Згідно з ст.8 Декрету сплачене
державне мито підлягає поверненню частково у випадку внесення мита в більшому
розмірі, ніж передбачено чинним законодавством. За таких обставин, суд доходить
висновку, що зайво сплачене позивачем державне мито в розмірі 15грн.33коп.
підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст.512,514,1048,1049,1054
Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України,
ст.ст.47,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И
В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1, м.Чернігів (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р
НОМЕР_2 в Чернігівському РУ ПриватБанку, МФО 353586) на користь Закритого
акціонерного товариства  Комерційного
банку “ПриватБанк”, вул.Набережна Перемоги 50, м.Дніпропетровськ
(ідентифікаційний код 26085169, відомості про номери рахунків відсутні) 67308грн.34коп.
заборгованості по кредиту, 59779грн.51коп. заборгованості по сплаті відсотків
за користування кредитом, 494грн.63коп. пені
за порушення терміну повернення кредиту, 2884грн.02коп. пені за
прострочення сплати відсотків, 1304грн.67коп. держмита та 118грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повернути Закритому акціонерному
товариству Комерційному банку “ПриватБанк”, вул.Набережна Перемоги 50,
м.Дніпропетровськ (ідентифікаційний код 26085169, відомості про номери рахунків
відсутні) з Державного бюджету державне мито в розмірі 15грн.33коп.,
перераховане за меморіальним ордером №7 від 02.10.2007р., оригінал якого
знаходиться в матеріалах господарської справи №8/263.

Суддя
Т.Г.Оленич

09.11.07