ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.11.07                                                                                           Справа  № 30/184

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                                                          Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Державного  підприємства «Львіввугілля»в особі відокремленого підрозділу шахти «Степова», с. Глухів, Сокальський район, Львівська область № 4/850  від 29.08.2007 р.

на рішення господарського суду Львівської області від 20.08.2007 р.

у справі  № 30/184

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерінг», м. Донецьк

до відповідача: Державного  підприємства «Львіввугілля»в особі відокремленого підрозділу шахти «Степова», с. Глухів, Сокальський район, Львівська область

про стягнення 53 637,90 грн.

Представники:

Від позивача: не з”явився.

Від відповідача: Лола Н.М.- провідний юк.

Представнику відповідача в судовому засіданні роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.22 ГПК України, а також підстави та мотиви відводу у відповідності до ст.20 цього Кодексу. Відводу не заявлено.

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.08.2007 р. у  справі

№30/184 (суддя Н.Мороз) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерінг», м.Донецьк про стягнення  з Державного  підприємства «Львіввугілля»в особі відокремленого підрозділу шахти «Степова», с.Глухів, Сокальський район, Львівська область 42716,20 грн. інфляційних втрат, 10921,70 грн. річних задоволено, відшкодовано судові витрати, 5300 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення мотивоване тим, зокрема, що  рішенням господарського суду Львівської області від 16.03.2004р. у справі №4/46-14/4 стягнуто з  відповідача  на користь позивача  114965,36 грн., набрало законної сили   і на його виконання видано наказ,  тому позовні вимоги  у даній справі про стягнення  інфляційних нарахувань та 3% річних  саме за  період  квітень 2004р. - березень 2007р., всього - 53637,90 грн.  за неналежне виконання договірного грошового зобов»язання підлягають до задоволення  на підставі  ст.625 ЦК України.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на наступне:

-господарський суд  дійшов неправильного  висновку   щодо виникнення нового зобов»язання, оскільки основна сума боргу, яка стягнена  за рішенням суду від 6.03.2004р. не 114965,36 грн., а  99000 грн. - грошове зобв»язання згідно договору від  14.11.2002р. №30-91 в порядку п.1 ч.2 ст.11 ЦК України;

-до ДП «Львіввугілля» згідно  рішення господарського суду  від 16.03.2004р. у справі №4/46-14/4 вже застосовано санкції за невиконання грошового зобов»язання, тому повторна відповідальність  на підставі ст.625 ЦК України суперечить ст.61 Конституції України;

-господарським судом безпідставно стягнуто витрати на послуги адвоката  в сумі 5300 грн., так як  адвокат Білоконь О.П. в засіданнях суду участі не приймав, а відповідно до ст.12 Закону України «Про адвокатуру» передбачено, що  оплата  праці  адвоката підлягає за фактичну виконану роботу, а в даній справі  оплата  позивачем послуг проведена за не виконану роботу, що видно з акту прийому –здавання адвокатських послуг №21 від 31.05.2007р.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Позивач вимог ухвал суду від 27.09 та  від 18.10.2007р.  про надання відзиву та  обґрунтованого розрахунку інфляційних та річних  не виконав, участі  повноважного представника в судові засідання не забезпечив, хоча  про час і місце розгляду  апеляційної скарги був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та їх юридичну оцінку, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного:

Відповідно до п.5 ст.54 ГПК  України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов;

В позовній заяві позивач розрахунок інфляційних та річних здійснив від суми боргу 114965,36 грн., в той час як рішенням суду   від 16.03.2004р. у справі №4/46-14/4 стягнено борг  в сумі 99000 грн.

Крім того, розраховуючи річні  в сумі 10921,71 грн., позивач зазначив, що вони підлягають стягненню за 38 місяців, відсоток яких  становить 9,5.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2007р. та від 18.10.2007р. зобов»язано позивача подати обґрунтований розрахунок річних, а саме обгрунтувати нарахування 9,5% річних, оскільки незрозумілим є застосування таких відсотків та незрозуміло за які 38 місяців нараховані річні. Крім того, зобов»язано позивача надати обґрунтований розрахунок річних та інфляційних від суми боргу, яка стягнена судом, оскільки в суму від якої проводились ним нарахування (114965,36 грн.) включені річні, інфляційні та пеня.

Місцевий господарський суд, приймаючи рішення у  справі  про задоволення позову в повній сумі,  не звернув уваги, що позивач  нарахував інфляційні та річні від суми 114965,36 грн. (загальна сума стягнена рішенням суду від 16.03.2004р. у справі 4/46-14/4), в яку увійшли пеня - 3417,54 грн., 3140,88 грн.-3% річних, 8118 грн.- інфляційних, що суперечить ст.625 ЦК України.

На вимогу ухвали суду, позивач двічі не подав обґрунтованого розрахунку суми боргу, а тому Львівський апеляційний господарський суд не може перевірити правильність і обґрунтованість нарахування позивачем сум або зробити це самостійно.

Господарський суд у розгляді справи не зобов»язаний  здійснювати перерахунок  замість позивача, розрахованих останнім сум інфляційних та річних.

Однак, з огляду на вимоги частини 1 статті 47 ГПК щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини 1 статті 43 ГПК стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності суд повинен перевірити обґрунтованість і правильність здійсненого позивачем нарахування таких сум, і в разі, якщо їх обчислення помилкове - зобов'язати позивача здійснити перерахунок відповідно до закону чи договору або зробити це самостійно.

Якщо для здійснення перерахунку необхідні додаткові матеріали, суд витребує їх у позивача, а в разі неподання ним таких матеріалів - з урахуванням обставин конкретної справи залишає позов (в частині стягнення відповідних спірних сум) без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК або відмовляє в задоволенні позову у відповідній частині у зв'язку з недоведеністю позовних вимог (п.18 Інформаційного листа ВГСУ  «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році» №01-8/344 від 11.04.2005р. (із змінами і доповненнями).

Враховуючи, що позивачем визначена ціна позову від суми, розрахунок якої є необґрунтований (невідомо за які 38 місяців стягуються річні та  невідоме нарахування річних 9,5%)  і суд не може самостійно визначити ціну позову при  не поданні позивачем обґрунтованого розрахунку (ч.3 ст.55 ГПК України), тому позов підлягає залишенню без розгляду на підставі п.5 ст.81 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 98,99,101,103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного  підприємства «Львіввугілля»в особі відокремленого підрозділу шахти «Степова», с. Глухів, Сокальський район, Львівська область № 4/850  від 29.08.2007 р.  задоволити частково.

2.Рішення господарського суду Львівської області від 20.08.2007 р. у справі

№ 30/184 скасувати.Позов залишити без розгляду

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерінг», м.Донецьк на користь Державного  підприємства «Львіввугілля»в особі відокремленого підрозділу шахти «Степова», с. Глухів, Сокальський район, Львівська область  268,25  грн. держмита за розгляд апеляційної скарги.

5.Доручити господарському суду Львівської області видати наказ.

6.Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

7.Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області.

Головуючий-суддя                                                                                          Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                                        Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                      Мурська Х.В.