Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2007 р.
Справа №2/305-07

Колегія суддів у складі:

головуючого-судді -Могилєвкіна Ю.О., суддів -Пушай В.І., Плужник
О.В.

при секретарі -Гудкової І.В.

за
участю представників сторін:

позивача -Оскорбін А.Г.

відповідача -не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача  (вх. №2861С/3-7) на рішення господарського
суду Сумської області від 16.07.2007 р. по справі  №2/305-07

за позовом -ТОВ "Каскад Імпекс", м. Суми

до - ПП ОСОБА_1, м. Суми

про стягнення 24058,70 грн. ,-

встановила:

Позивач звернувся до
господарського суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача борг в
розмірі 30840 грн. 66 коп. за поставлені згідно видаткових накладних товари, а
також витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому з позовними
вимогами не згоден, оскільки заборгованість не підтверджена первинними документами,
за даними ПП ОСОБА_1 заборгованість перед ТОВ «Каскад Імпекс»відсутня.

Рішенням господарського суду Сумської області від 16.07.2007 року
(суддя Соп*яненко О.Ю.) по справі №2/305-07 позов задоволений повністю.
Стягнено  з  приватного підприємця ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад Імпекс»м. Суми 30840 грн. 66
коп. боргу, 308 грн. 41 коп. витрат по держмиту, 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивоване з тих підстав, що
сума
боргу підтверджена наданими до справи доказами.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погоджується, подав
апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та в позові відмовити,
посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

В обгрутування скарги відповідач посилається на те, що суд першої
інстанції прийняв до розгляду заяву, що суперечить ст. 54 ГПК України, яка
визначає, що позовна заява підписується повноважною посадовою особою позивача
або його представником. Позовна заява, що знаходиться в справі підписана
особою, що не має на це повноважень. На вимогу відповідача з'ясувати
повноваження, надані громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які визнані судом
представниками позивача, суд не відреагував. Статутні та інші документи, які б
могли підтвердити повноваження зазначених осіб суду надано не було. Судом
порушено ст. 56 ГПК України, оскільки, на його адресу не направлено копії
позовної заяви та доданих до неї документів.

Також, відповідач зазначає, що судом не взято до уваги, що ведення
бухгалтерського обліку та книги ведення обліку доходів та витрат для нього є
необов'язковим. Отже довести свою позицію по справі за допомогою власних
бухгалтерських документів йому неможливо. Скаржник вказує, що він просив суд
витребувати у позивача всі наявні бухгалтерські документи, що підтверджують
взаєморозрахунки між ними. Цими документами можна підтвердити відсутність
заборгованості. Суд не витребував ніяких додаткових документів. А позивач
скористався цим і надав суду лише ті документи, що підтверджують відвантаження
товару і не надав документів, що підтверджують оплату за цей товар.

Суду було пред'явлено розписки, згідно яких
грошові кошти від ПП ОСОБА_1 передавалися працівникам або представникам ТОВ
„Каскад Імпекс", які не взято до уваги.

Суд відмовився
досліджувати такий доказ, як показання свідка, хоча у своєму відзиві на позов
відповідач чітко зазначив, що касир ТОВ „Каскад Імпекс" може пояснити
обставини взаєморозрахунків та факт сплати коштів за товар.

Судом не визначено часові межі взаємовідносин
між ним та позивачем. Той факт, що на час проведення господарських операцій він
очолював посаду директора ТОВ „Каскад Імпекс", говорить, що він, як
керівник підприємства, був інформований щодо стану дебіторської і кредиторської
заборгованості і з боку ПП ОСОБА_1 заборгованості не було. Така заборгованість
виникла лише після відсторонення нього від роботи.

Також, скаржник
зазначає, що на сьогоднішній день він не звільнений з підприємства і
залишається на посаді директора.

Таким чином, на думку
скаржника, розгляд справи господарським судом Сумської області було проведено
однобічно за неналежне поданою позовною заявою, не беручи до уваги надані
докази.

Позивач в свою чергу,
вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить
залишити його в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач свого
представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був
повідомлений  про час і місце розгляду
справи. Також, відповідачем надане додаткове пояснення із клопотанням про
відкладення розгляду справи в зв'язку із хворобою.

Враховуючи, що
додаткові пояснення не містять інших обставин, котрі зазначені відповідачем у
поданій скарзі, а також враховуючи встановлений господарським процесуальним
кодексом строк на розгляд справи за поданою скаргою (ст. 102 ГПК України),
судова колегія вважає, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази
по справі на їх підтвердження, їх, юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги
в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів приходить до
висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а
апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.104
Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування або
зміни рішення є невиконання або невірне застосування вимог, передбачених
зазначеною статтею. Порушення або неправильне застосування норм процесуального
права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо
це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Жодних обставин які
можуть бути підставою для скасування рішення прокурор не зазначив та
відповідних доказів не надав.

Як вбачається з
матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом,
Товариство
з обмеженою відповідальністю «Каскад Імпекс»відповідно до наданих до позовної
заяви, засвідчених належним чином  копій
накладних протягом 2006 р. передало приватному підприємцю ОСОБА_1 продукти
харчування на загальну суму 42089 грн. 51 коп.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до
звичаїв ділового обороту, що звичайно ставляться.

Відповідач частково розрахувався за поставлені йому товари, що
підтверджується наданими до справи платіжними дорученнями. Станом на 22.04.2007
р. заборгованість складає 30840 грн. 66 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк виконання
боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів
цивільного законодавства.

20.02.2007 р. відповідачу була надіслана вимога № 23 про сплату
заборгованості. Поштове відправлення, оригінал якого доданий до матеріалів
справи, повернулося позивачу у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що
свідчить про небажання відповідача отримати вимогу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В
даному випадку саме відповідач повинен був довести та надати суду докази тих
обставин на котрі він посилається в запереченнях на позов. Відповідач не надав
суду належних доказів на підтвердження своєї позиції по справі, позовні вимоги
підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню.

До матеріалів справи залучена поштова квитанція про надсилання
відповідачу копії позову, що спростовує заяву скаржника про неотримання копії
позову.

Також, безпідставні посилання скаржника на те, що позов підписано
неповноважною особою, оскільки на час подання позову він не був звільнений з
посади директора ТОВ „Каскад Імпекс”.

Зазначені посилання спростовуються наданою до справи копією заяви
ОСОБА_1 про звільнення з посади директора ТОВ „Каскад Імпекс” за власним
бажанням з 29.08.2006 року, копіями протоколів загальних зборів про звільнення
ОСОБА_1 з посади директора ТОВ „Каскад Імпекс” згідно поданої заяви та
призначення на посаду директора ОСОБА_2, а також копією наказу №25 від
12.12.2006 року і листом (копією) прокурора Зарічного району м. Суми щодо
проведеної перевірки з приводу звільнення ОСОБА_1

На підставі
викладеного, висновки, викладені в рішенні господарського суду   відповідають вимогам чинного законодавства
та фактичним обставинам справи, а доводи
апелянта, з яких вони оспорюються
не можуть бути підставою для його
скасування.

Керуючись ст.ст. 11,
509, 526, 530 ЦК України, ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103,  ст. 105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення господарського
суду Сумської області від 16.07.2007 р. по справі № 2/305-07 залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

cудді
Пушай В.І.

Плужник О.В.