донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

05.12.2007 р.                                                                           справа №40/68

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Стойка  О.В.

суддів
Діброви  Г.І. , Шевкової  Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:
Тютюма К.В за довіреністю, Циганкова Н.В,

від відповідача:
Вендичанський С.А за  довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Державна енергогенеруюча компанія"Центренерго" м.Київ

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
01.10.2007 року

по справі
№40/68 (Манжур В.В.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Інвест" м.Донецьк

до
Відкритого акціонерного товариства "Державна енергогенеруюча компанія"Центренерго" м.Київ

про
стягнення 33 682 грн. 29 коп.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Інвест" м.Донецьк (позивач) із позовом до Відкритого акціонерного товариства "Державна енергогенеруюча  компанія "Центренерго" м.Київ в особі відокремленого структурного  підрозділу "Вуглегірська теплова  електрична  станція" м.Світлодарськ Донецької  області (відповідач)  про  стягнення  суми заборгованості  за  послуги  з перетікання  реактивної електроенергії  в розмірі 31448,81грн. та  суми  пені у  розмірі  2233,48грн.

Рішенням  Господарського суду Донецької області від 01.10.07р.  позовні  вимоги  задоволені  частково та  з  відповідача  стягнуто  заборгованість по оплаті послуг з перетікання реактивної електроенергії в сумі  31 448 грн.  81  коп.  В  іншій  частині позовних  вимог  відмовлено.

Відповідач,  не погодившись із рішенням  господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірне рішення господарського суду  в частині   стягнення  суми  заборгованості  у   розмірі  31 448,81грн.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на те, що судом були порушені норми матеріального    права.

Позивач  вважає рішення Господарського суду  законним та обгрунтованим.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не  підлягає   задоволенню , виходячи із наступного.

Як  вбачається  з  матеріалів  справи  між  сторонами    був  укладений     договір    №30110000  від  27.12.2002р на користування електричною енергією (далі - Договір).

Пунктом  1 Договору сторони  встановили, що позивач   зобов`язується поставляти електроенергію у відповідності з умовами даного Договору відповідачу, а останній своєчасно оплачувати спожиту електроенергію та виконувати інші умови даного Договору.

Відповідно до п. 3.5. Договору щомісячно, у відповідності з Додатком № 4, відповідач повинен з`являтися  до  позивача для надання даних для розрахунку плати за перетікання реактивної електроенергії. За результатами здійснених розрахунків  відповідач зобов`язаний отримати платіжні документи за активну електроенергію, перетікання реактивної електроенергії.

За приписами  п.3.9. Договору розрахунок плати за перетікання реактивної електроенергії на межі балансової належності здійснюється на підставі порядку, викладеного у Додатку № 5.Оплата платіжних документів  здійснюється  відповідачем самостійно у 5-денний строк після дати, вказаної у платіжних документах .

Додатком   №  5  до Договору    сторони передбачили    порядок   визначення  плати   за  споживання   та    генерацію     реактивної   електроенергії , розрахункових  значень    її  споживання, а  також      дані     про   компенсуючи  прилади , робочі    синхронні  високовольтні   електродвигуни.

Позивач свої зобов’язання за Договором виконав в повному обсязі та  поставив  на  адресу  відповідача  електричну  енергію  в період  з вересня    2005 року   по  листопад   2006 р.

У  той  же  час позивачем   були  виставлені  рахунки  за  послуги перетікання реактивної  електроенергії , а  саме рахунки №33/30110000р за  вересень 2005р. на  суму 2 483,92грн,  №33/30110000р за  жовтень 2005р. на  суму 1802,47грн., №33/30110000р за  листопад  2005р. на  суму 1978,37грн.,  №33/30110000р за  грудень 2005р. на  суму 1987,20грн., №33/30110000р за  січень 2006р. на  суму 2395,41грн., №33/30110000р  за лютий 2006р. на  суму 1941,98грн.,  №33/30110000р за  березень 2006р. на  суму 2057грн., №33/30110000р за  квітень 2006р. на  суму 1888,26грн., №33/30110000р за  травень 2006р. на  суму 1945,96грн., №33/30110000р за  червень 2006р. на  суму 2115,19грн.,  №33/30110000р за  липень 2006р. на  суму 1906,09грн., №33/30110000р за  серпень 2006р. на  суму 2210,05грн., №33/30110000р за  вересень 2006р. на  суму  2139,60грн., №33/30110000р за  жовтень 2006р. на  суму 2518,18грн., №33/30110000р за  листопад  2006р. на  суму 2079,12грн.

Відповідач  факт  отримання цих  рахунків не  заперечує.

Відповідач   взяті  на  себе  зобов`язання  за  Договором  щодо    сплати    за  послуги  перетікання     реактивної    електроенергії    за  вищевказаний період не  здійснив  у  зв»язку  з  чим  за  ним  виникла   заборгованість в  сумі    31 448  грн. 81  коп.

У зв»язку  з  вищенаведеним,  позивач  вимагає  стягнути  з відповідача заборгованість в  сумі    31 448  грн. 81  коп.

Відповідач    проти    наявності спірної    заборгованості      заперечує,  та  посилається на   те, що     у  позивача    на  підстанціях    “  Лугань”  та  “ Світлодар”         відсутні   технічні  засоби   для  компенсації      перетікання     реактивної     електричної енергії     у  Вулегірському    енерговузлі ,    отже  він  взагалі     не може  надавати  послуг   з    перетікання   реактивної   електроенергії. Також   зазначає, що умовами  Договору    взагалі  не передбачено,  оплату таких     послуг.

Правильність  розрахунку  спірної  заборгованості  відповідач не  оспорює.

За  приписами   п. 1.2.  Правил  користування  електричною  енергією, затверджених Постановою НКРЕ України № 910 в редакції від 17.10.2005р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.2005р. за № 1399/11679,     плата     за перетікання    реактивної    електроенергії    - це  плата   за  послуги,     які   електропередавальна   організація   змушена  надавати    споживачу, якщо  він  експлуатує  електромагнітно   незбалансовані  електроустановки.

Відповідно   до п.6.35, підпункту  9 п.11.1  Правил,    плата   за перетікання   реактивної     електроенергії      призначена    для   адресного   економічного   стимулювання     ініціативи   споживача   до  впровадження   технологічних   заходів   на  вирішення   питань    з  компенсації   перетікань    реактивної   електричної   енергії.    Електропередавальна     організація   має  право    отримувати    від  суб` єктів   господарювання, електричні   мережі   яких    приєднані   до  мереж       електропередавальної    організації , плату   за  перетікання   реактивної   електричної   енергії  .

Величина  плати    за  перетікання   реактивної   електричної  енергії     на  межі   розподілу     електромереж, відповідно    до   п.6.33  Правил, визначається   електропередавальною    організацією     відповідно  до  Методики   обчислення  плати    за  перетікання    реактивної   електричної енергії    між    електропередавальною організацією   та  Ії  споживачами.

За  таких  підстав  визначення  плати  за  перетікання реактивної  енергії,  внесення  якої  відповідачем передбачено Договором між  сторонами є  тотожнім  визначенням  плати  за  послуги  з   перетікання  реактивної електричної  енергії яку  вимагає  стягнути  позивач.

Факт    споживання     електричної    енергії   відповідачем   за спірний  період    підтверджується    звітами за вересень 2005р. по листопад 2006р.  про  використану  відповідачем  реактивну  енергію,  рахунками наданими  відповідачу  для  оплати та  розрахунками  спірної  заборгованості.

Таким  чином,  судова  колегія  вважає  вірним  висновок  суду  першої  інстанції  про  задоволення  позовних  вимог  позивача  про   стягнення  з  відповідача заборгованості по оплаті послуг з  перетікання реактивної електроенергії в сумі  31 448 грн.  81  коп.

Крім того,   позивач    вимагає стягнути  з  відповідача     пеню  в  розмірі    2 233,48 грн., посилаючись  на  п.3.19  Договору, умовами  якої  передбачено, що у випадку невиконання  відповідачем своїх обов`язків по оплаті за підсумками розрахункового періоду, який пройшов у строки, оговорені даним Договором, з  приводу  чого   останній   зобов`язаний уплатити електропостачальній організації штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на дату виникнення боргу. Пеня нараховується за кожну добу прострочки оплати, аж до дня фактичної оплати.

Господарський  суд  дійшов  правильного  висновку  відмовивши  у  задоволенні  зазначених  позовних  вимог, оскільки     з  матеріалів  справи  вбачається, що відносно       відповідача  порушено  справу  про  банкрутство  в  Господарськогому  суду  м. Києва   та  введено  мораторій     на  задоволення  вимог   кредиторів    до  припинення   провадження    у  зазначеній    справі  про  банкрутство, що є  перешкодою  до  нарахування  пені  у  відповідності  до  ч.4 ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  приписами  якої  встановлено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від  01.10.07р по справі №40/68  ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої  інстанції

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита при поданні  апеляційної  скарги  покладаються на  відповідача по справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Державна енергогенеруюча компанія "Центренерго" м.Київ залишити  без  задоволення, рішення  господарського суду  Донецької  області по справі №40/68  від  01.10.07р.  залишити  без змін.

Головуючий          О.В.  Стойка

Судді:          Г.І.  Діброва

Т.А.  Шевкова

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС