ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.12.07 р.                                                                               Справа № 20/337

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк

до відповідача: Товарної біржі “Українська-Донецьк”, м.Донецьк

про  стягнення 3173,68 грн.

За участю представників:

від позивача: Демьяненко О.І. –дов.

від відповідача: Любий А.В. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі Донецьких електричних мереж, м.Донецьк, із позовом до Товарної біржі “Українська-Донецьк”, м.Донецьк, про  стягнення 3173,68 грн. - суми, нарахованої за актом про порушення Правил користування електричною енергією (далі-Правила).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на факт порушення відповідачем Правил, на надані суду документи, що наявні в матеріалах справи, на приписи Закону України “Про електроенергетику”, Цивільного та Господарського кодексів України, Правил, Методики, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.06 р. № 562.

Відповідач позову не визнав, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

19 вересня 2006 р. представниками позивача складено акт № 022384 про порушення Правил (далі-Акт), у якому зазначено порушення відповідачем вимог Правил, а саме – бездоговірне та безоблікове користування електричною енергією, режим роботи підприємства – з 9-00 до 17-00, вихідний день – неділя, характеристики напруги та ввідного кабелю, вимогу до відповідача про укладання договору на постачання електричної енергії, про запрошення його на засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил, яке має бути відбутися 26.09.06 р. з 9-00.

Засідання зазначеної комісії відбулося 07.11.06 р., про що складено протокол  № 341, яким оформлено рішення відповідача про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії – 9206 кВт.год. та сума заподіяних споживачем збитків – 3173,68 грн.

Суть позову полягає у вимогах про стягнення з відповідача 3173,68 грн., яку позивач у своєму позові кваліфікував як “суму, нараховану за актом”.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Пунктом 6.41 Правил (в редакції, що діяла на момент складання Акту) передбачено, що  у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Пунктом 6.42 Правил встановлено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в судовому порядку.

Споживач має право оскаржувати до суду рішення комісії протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу.

Пункт 1.2 Правил містить значення термінів та визначень, що вживаються для цілей цих Правил.

Так, споживач електричної енергії – це юридична та фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Під збитками з вини споживача Правила розуміють витрати, недоотриману вигоду (за винятком доходу від реалізації недоврахованої електричної енергії) постачальника електричної енергії або електропередавальної організації (основного споживача), яких вони зазнали внаслідок пошкодження електроустановок через зловмисну чи недбалу діяльність споживача (субспоживача) або інших осіб, та вартість робіт і послуг, необхідних для відновлення електроустановок та електропостачання.

Згідно із п.1.2 Правил, недоврахована електрична енергія – це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але неврахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Доказів укладання сторонами договору про постачання електричної енергії на момент складання Акту суду не надано. Отже, відповідач у даному випадку формально не є споживачем електричної енергії в розумінні Правил.

Актом не визначено, який конкретно представник позивача був присутнім при складанні Акту. В Акті зазначено – “робітники офісу”, а також, що засновник Бондар В.Г. від підписання Акту відмовилася.

В Акті не визначено також, який конкретно пункт Правил порушено відповідачем.

Отже, позивачем вищезазначений Акт складено із порушенням приписів п.6.41 Правил.

Поняття “збитки з вини споживача” наведено в п.1.2 Правил.

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 зазначеного кодексу визначені склад та розмір відшкодування збитків.

Згідно із ст.22 Цивільного кодексу України, збитками є:

втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Рішенням відповідача, що оформлено протоколом № 341 від 07.11.06 р. визначена сума заподіяних споживачем збитків – 3179,68 грн.

Предметом позову є вимоги про стягнення з відповідача цієї суми як “суми, нарахованої за актом”.

Матеріали справи не містять доказів та взагалі будь-яких даних про заподіяння відповідачем позивачеві збитків ані в розумінні Правил, ані в розумінні вищенаведених норм Господарського та Цивільного кодексів України.

Таким чином, позивач не довів факту, складу та розміру заподіяних йому відповідачем збитків, інших складових господарського або цивільного правопорушення, з якими законодавство пов’язує виникнення обов’язку із відшкодування збитків.

За даних обставин, у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати – покласти на позивача.

При цьому, суд враховує також, що відповідач, згідно із Актом, був запрошений на засідання комісії відповідача, яке мало відбутися 26.09.06 р., а фактично рішення комісії було прийнято на засіданні 07.11.06 р., що позбавило відповідача можливості реалізувати своє право бути присутнім на цьому засіданні, а також є порушенням приписів п.6.42 Правил.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову - відмовити.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошена 12.12.07 р.

Повний текст рішення підписано 17.12.07 р.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу