ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 листопада 2007 р.

№ 2-14/05 (2-1583/04)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  -головуючого,

Є. Чернов В. Цвігун

за участю представників:

Позивача

ОСОБА_1 -(дор. у справі)

виконавчого комітету
Чорнобаївської сільської ради

Надточий М.П. -(№ 3130 від 09.11.2007)

розглянув касаційну скаргу

ОСОБА_2

на ухвалу

апеляційного суду Херсонської
області  від 13 травня 2005 року

у справі

№ 2-14/2005 Білозерського
районного суду

за позовом

ОСОБА_2

до

ТОВ "Транзит"
виконавчого комітету Чорнобаївської сільської ради Херсонської області
Чорнобаївської сільської ради Херсонської області

треті особи

Приватно-орендний кооператив
"Зоря" ОСОБА_3 ОСОБА_4

про

витребування майна з чужого
незаконного володіння, стягнення моральної шкоди, визнання недійсним рішення
загальних зборів ТОВ, визнання недійсним рішення виконкому

В
С Т А Н О В И В:

Рішенням Білозерського районного
суду від 16.02.2005 (суддя: Л.Сокирко) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тими
обставинами, що відповідно до рішення зборів засновників позивач вніс до
статутного фонду ТОВ "Транзит" земельну ділянку 1, 0 га., що належала
йому на праві власності та оцінена в 2000 грн., що підтверджується
протоколом   № 1 від 20.10.98, позивач
брав участь у зборах засновників і приймав відповідні рішення, зокрема, про
передачу в якості внеску у статутний фонд земельної ділянки, чинне на час
створення товариства законодавство не забороняло внесення до статутного фонду
товариства земельної ділянки, що належить учаснику на праві власності, тому
земельна ділянка знаходиться у власності товариства на законних підставах.

Рішенням загальних зборів від
27.07.2004 задоволено заяву позивача про вихід з товариства та виплату вартості
частини майна, пропорційно частці в статутному фонді. При цьому товариство не
погодилося на повернення вкладу учаснику в натурі. Зазначене рішення відповідає
ст. 54 Закону України "Про господарські товариства".

З метою виконання завдань та цілей
товариства щодо організації придорожнього комплексу, позивач звернувся до
Херсонської філії інституту землеустрою УААН про проведення експертизи ґрунтів
ТОВ "Транзит" на предмет оцінки якості земель. Обслідування земель
товариства, зокрема, ділянки переданої товариству позивачем було рекомендовано
змінити цільове призначення цих земель.

Враховуючи ці обставини, погодження
відповідних служб суд вважає таким, що відповідає законодавству прийняте
виконкомом Чорнобаївської сільської ради рішення від 31.05.2000 № 69 про зміну
цільового призначення земельної ділянки.

Ухвалою апеляційного суду
Херсонської області від 13.05.2005 (судді: І.Капітан, А.Колісниченко,
І.Цуканова) рішення районного суду від 16.02.2005 залишено без зміни,
виключивши з резолютивної частини про відмову в позові в частині визнання
недійсним рішення виконкому Чорнобаївської сільської ради № 69 від 31.05.2000.

Апеляційна інстанція дійшла
висновку про відсутність підстав для зміни рішення суду, оскільки доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду і є такими, що доказами не
підтверджені та не ґрунтуються на вимогах закону.

В частині вимог про скасування
рішення виконкому Чорнобаївської сільської ради № 69 від 31.05.2000 вони
підлягають залишенню без розгляду, оскільки позивач пропустив встановлений ст.
248-5 ЦПК України двомісячний строк оскарження, поважності причин пропуску
строку позивач не навів.

Оскільки в частині цих вимог суд
виніс ухвалу від 16.02.2005, тому відмова в позові в частині вимог про визнання
незаконним рішення виконкому Чорнобаївської сільської ради № 69 від 31.05.2000
є зайвою і підлягає виключенню з резолютивної частини рішення суду.

Позивач в касаційній скарзі просить
рішення районного суду від 16.02.2005 та ухвалу апеляційної інстанції від
13.05.2005 скасувати.

Скаржник вважає, що судом
неправильно застосовано норму ст. 248-5 ЦПК України щодо строку для оскарження
рішення виконкому, оскільки для оскарження рішення, що порушує право власності
скаржника повинен застосовуватися трирічний строк позовної давності,
встановлений ст. 71 ЦК УРСР; товариство отримало від позивача право
користування земельною ділянкою, а не право власності, тому в даному випадку
товариство незаконно заволоділо земельною ділянкою скаржника без встановлених
нормами законодавства підстав, суд дав неправильну юридичну оцінку спірних
правовідносин, оскільки установчий договір не може посвідчувати перехід права
власності на земельну ділянку; рішення виконкому рішення виконкому
Чорнобаївської сільської ради № 69 від 31.05.2000 прийнято з перевищенням
повноважень та в порушення права власності позивача; суд неправильно застосував
норму ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" вказавши на
те, що виплата вартості частини майна учаснику товариства відбувається після
затвердження річного звіту товариства і в строк до дванадцяти місяців з дня
виходу з товариства.

Виконком Чорнобаївської сільської
ради звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв'язку з
неотриманням касаційної скарги та зумовленою цим  необхідністю ознайомлення із скаргою та
подачею відзиву на неї.

Зазначене клопотання не підлягає
задоволенню, оскільки наведені заявником в обґрунтування своїх вимог обставини
не унеможливлює касаційний перегляд судового рішення та не є підставою для
відкладення розгляду справи згідно з приписами ст. 77 ГПК України.

Вищий господарський суд України у
відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної
скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 20.10.98
позивач та інші засновники уклали договір про створення ТОВ "Транзит"
і на зборах засновників (протокол № 1 від 20.10.98) було затверджено статут
товариства, а також вирішено, зокрема, про внесення позивачем своєї частки до
статутного фонду шляхом передачі у власність товариства земельної ділянки
розміром 1 га., що належить позивачу на праві власності та оцінено у 2000 грн.

Відповідно до ст. 11 установчого
договору товариство є власником майна і земельних ділянок, переданих йому
засновниками, отриманих доходів та іншого майна, придбаного на підставах, не
заборонених законодавством.

Відповідно до ст. 26 Закону України
"Про власність" об'єктами права власності господарського товариства,
що є юридичною особою, є грошові та майнові внески його членів, а також майно,
набуте внаслідок господарської діяльності, та інше майно, придбане на
підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України
"Про господарські товариства" товариство є власником майна,
переданого йому засновниками і учасниками у власність.

Станом на 20.10.98 законодавство не
містило обмежень щодо внеску до статутного фонду товариства земельної ділянки,
що належала засновнику чи учаснику на праві власності.

Судом встановлено, що 27.05.2004
позивач звернувся із заявою про вихід з ТОВ "Транзит". Рішенням
зборів засновників товариства від 27.07.2004 вирішено вивести позивача зі
складу засновників товариства з виплатою вартості частини майна пропорційно
частці у статутному фонді. Сплату вартості частки майна провести після
затвердження звіту за 2004 рік.

Вимога про повернення частки майна
в натуральній формі відхилена у зв'язку з розпочатим на земельній ділянці
будівництвом та пов'язаною з цим діяльністю товариства.

Відповідно до ст. 54 Закону України
"Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за
згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній
формі.

Зважаючи на наведене, касаційна
інстанція погоджується з наданою судами юридичною оцінкою встановлених
фактичних обставин, вважає, що судами правильно застосовано норми матеріального
права до спірних правовідносин і підстав для задоволення вимог позивача щодо
визнання недійсними рішення зборів від 27.07.2005 та витребування майна у
товариства не вбачає.

Оскільки у задоволенні позовних
вимог відмовлено, суд обґрунтовано дійшов висновку про відмову щодо стягнення
моральної шкоди, так як вимога щодо моральної шкоди є похідною і її задоволення
залежить від первісної.

Щодо вимог про визнання недійсним
рішення виконкому Чорнобаївської сільської ради № 69 від 31.05.2000 касаційна
інстанція зазначає наступне.

Відповідно до зазначеного рішення
змінено цільове призначення земельної ділянки ТОВ "Транзит".
Зазначене рішення виконкому стосується здійснення ним своїх  управлінських функцій.

Господарський суд розглядає справи
у позовному провадженні, для якого характерно наявність спору про право
цивільне між сторонами.

За змістом ст. 1117 ГПК
України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція
не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено загальними судами
оскаржуване рішення виконкому не вирішує питання суб'єктивного права власності
позивача і вимога про визнання такого рішення недійсним не стосується спору про
право. Фактично мова йде про оскарження законності дій суб'єкта владних
повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Враховуючи такі обставини заявлена
вимога про скасування рішення виконкому не може бути розглянута Вищим
господарським судом України, позаяк такі вимоги не є підвідомчими
господарському суду.

Виходячи з викладеного,
керуючись  ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу апеляційного суду Херсонської
області від 13.05.2005 та рішення Білозерського районного суду від 16.02.2005 у
справі № 2-14/2005 Білозерського районного суду Херсонської області залишити
без змін, а касаційну скаргу -без задоволення.

В частині вимог щодо визнання
недійсним рішення виконкому Чорнобаївської сільської ради № 69 від 31.05.2000
року касаційне провадження припинити.

Головуючий                                                                                                                  В.
Овечкін

судді                                  Є. Чернов

В. Цвігун