ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"11" вересня 2007 р.                                                                 Справа № А6/252-07

10-20 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого                                                    судді Маляренка А. В.

при секретарі                                                             Петрова Л.В.

розглянувши адміністративну справу № А 6/254-07

за позовом  Казенного заводу порошкової металургії, м. Бровари

до Броварської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області, м. Бровари

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 13.06.2006 року за № /0

Представники:

від   Позивача:  Петручок А.В. (довіреність № 12-2511 від 05.07.2007р.)

Руденко О.В. (довіреність № 12-264 від 29.01.2007р.)

від Відповідача: Панченко А.М. (довіреність № 6351 від 28.03.2007 р.)

Обставини спору:

Казенний завод порошкової металургії (далі - Позивач) звернувся з адміністративним позовом до Броварської об’єднаної державної податкової інспекції в Київській області (далі - Відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення  № /0 від 13 червня  2006 р., яким Позивачеві визначено суму податкового боргу за платежем “земельний податок” в розмірі 42 230 грн.  01. коп. (штрафні санкції).

Провадження у справі було відкрите відповідно до ухвали від 04 червня 2007 року  за правилами  Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що Відповідач порушив права та інтереси Позивача шляхом безпідставного визначення податкового зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій. Позивач, не погоджуючись з висновками  контролюючого органу, з метою захисту своїх прав  і охоронюваних законом інтересів, звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення.

Підставою прийняття оспорюваного у справі податкового повідомлення-рішення став Акт  про порушення платіжної дисципліни  від 13.06.2006 р.,  складений на підставі проведеної Броварською об’єднаною державною податковою інспекцією Київської  області невиїзної документальної  перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства Казенного заводу порошкової металургії () за 2003-2004 роки.

За результатами перевірки, Відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № /0, яким Позивачу було визначено застосування штрафної санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов’язання по податку на прибуток у розмірі 42 230 грн. 01 коп.

Позивач позовні вимоги вважає обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених в позовній заяві.

Представник  Відповідача  проти позовних вимог заперечує, про що подав до суду заперечення проти адміністративного позову  та просить суд відмовити у його задоволенні.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

встановив:

Броварською об’єднаною державною податковою інспекцією Київської  області було проведено невиїзну  документальну  перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного  законодавства Казенного заводу порошкової металургії () за 2003-2004 роки.

За результатами проведеної перевірки 13.06.2006 р. Броварською ОДПІ в Київській області було складено Акт про порушення платіжної дисципліни  щодо своєчасності сплати податкового зобов’язання за 2003-2004 роки  (далі –Акт).

В ході проведеної перевірки встановлено порушення Позивачем п. п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-III від 21.12.2000 року (зі змінами та доповненнями).

За наслідками встановлених в Акті  порушень Відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № /0, яким визначено нарахування штрафної санкції у розмірі 42 230 грн. 01 коп. за затримку сплати узгоджених податкових зобов’язань по земельному податку .

Господарський суд визнає викладені в Акті  висновки помилковими та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду даної справи, виходячи з наступного:

Броварською ОДПІ був складенний Акт про порушення платіжної дисципліни. Перевіркою встановлено, що в порушення вимог пункту 17.1.7 Закону України  № 2181, КЗПМ сплачено земельний податок в сумі 84 459,94 грн. 29.03; 27, 30, 31.03; 06;  25, 27.04; 04, 25, 26, 29.05.2006 з порушенням терміну сплати 01.12; 30.12.2003; 30.01.2004; 01.03.2004.

Відповідно до норм Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за № 925/11205, акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен містити систематизований виклад виявлених у ході перевірки фактів порушень норм податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання, які мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства. Також зазначається первинний документ, на підставі якого вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення. У разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів. При цьому до акта перевірки додаються пояснення посадових осіб або інших працівників суб'єкта господарювання (у межах їх компетенції), що перевіряється, щодо відсутності первинних та інших документів. Не допускається відображення у акті необгрунтованих даних, та визначення виду і розміру штрафних (фінансових) санкцій за встановлені порушення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що Акт  від 13.06.2006 р. не відповідає нормам чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та з’ясовано під час судового розгляду, Позивач протягом 2006 року нараховував поточні податкові зобов’язання, декларував їх та сплачував таку нараховану суму повністю та своєчасно. Це підтверджується податковим розрахунком земельного податку (далі –Розрахунок) за 2006 рік, поданим Казенним заводом порошкової металургії до Броварської ОДПІ 03.03.2006 р.

Встановлено, що  перерахований податковий платіж Позивачем в сумі 92 906, 36грн., Броварською ОДПІ був направлений на погашення податкового боргу без згоди заводу в сумі 84 459, 94 грн.

Відповідно до п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в безготівковій валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року № 377/8976, реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками. ”

КЗПМ в платіжних дорученнях, а саме в реквізиті "Призначення платежу", було надано повну інформацію про  платіж та документи, на підставі яких здійснювалося перерахування коштів.

Казенний завод порошкової металургії зазначає, що у зв’язку з неправомірними діями Броварської ОДПІ, а саме зарахуванням сплачених коштів на погашення податкового боргу без попередньої згоди Позивача, Відповідач порушив його права та охоронювані законом інтереси.

Так, згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі,  в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Державний контролюючий орган, яким є і податковий орган, не має повноважень змінювати цільове призначення коштів, у тому числі зі сплати податкових зобов'язань, перерахованих підприємством до бюджету держави.

Відповідно до підпункту 2.2.1 пункту 2.2 ст. 2 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” контролюючі органи мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати лише стосовно тих податків і зборів (обов'язкових платежів), які віднесені до їх компетенції.

Згідно підпункту 3.1.1 пункту 3.1 ст. 3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Зміст вищенаведеної статті Закону не містить будь-яких даних стосовно заборони платнику податків сплачувати податкові зобов’язання за наявності податкового боргу, не встановлює порядку та механізму сплати податкового боргу, не встановлює порядку та механізму стягнення боргу за рахунок сплачених платником податкових зобов’язань, а також не дає повноважень контролюючому органу –податковій службі здійснювати будь-які дії стосовно визначення черговості сплати податків чи погашення боргу, змінювати призначення платежу та без згоди платника розпоряджатися його коштами.

У відповідності до  ст. 14  Закону України від 03.07.1992  р. № 2535-XII «Про плату за землю»платники земельного податку самостійно обчислюють суму земельного податку щороку за станом на 01 січня і до 01 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Відповідно пункту 6.1.7 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових санкцій) органами державної податкової служби, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації від 17.03.2001 року № 110, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23.03.2001 року за № 268/5459, повідомлення про застосування штрафів складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) узгодженого податкового зобов'язання.

В Запереченні на позовну заяву, Відповідач посилається на підпункт 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та Інструкцію про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби про те, що у разі коли платник податків  не сплачує (не погашає) узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених законодавством, такий платник зобов’язаний сплатити штраф.

Відповідно до пункту 5.1 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації.

Позивач в судовому засіданні надав Доповнення до адміністративного позову, в якому свої вимоги підтримує повністю, а Заперечення Відповідача вважає помилковими та безпідставними, оскільки документальна невиїзна перевірка (камеральна) відповідно до п. п. 4.2.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” - перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків.

Відповідно до вищезазначеного Закону, якщо платник податку перебуває у державній чи комунальній власності, не погашає суму податкового боргу у строки, встановлені цим Законом, податковий орган здійснює заходи щодо продажу активів такого платника податків, які не входять до складу цілісного майнового комплексу, що забезпечує здійснення основної діяльності платника податків. Цей же закон містить норму, згідно якої активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Статтею 6 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків дві податкові вимоги і встановлює строки виконання цих вимог, які фактично і є строками самостійного погашення боргу. Оскільки такі вимоги Позивачу не надсилались, можна зробити висновок, що Акт від 13.06.2006 року не містить посилань на документи, що підтверджують термін виникнення та суму податкового боргу –податкову декларацію, податкового повідомлення і двох податкових вимог.

За таких обставин висновки Відповідача про те, що Позивачем порушені вимоги п. п. 17.1.7. п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є помилковими, а тому до Позивача не може бути застосована відповідальність за порушення вимог вищезазначеного законодавства.

Відповідно до вимог статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що Відповідач не довів суду ті обставини, на підставі яких було визначено податковий борг та застосовано штрафні санкції в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

Таким чином, викладені в Акті  висновки Броварської ОДПІ щодо порушення Позивачем приписів податкового законодавства щодо несвоєчасності розрахунків з бюджетом по земельному податку спростовуються встановленими у даній справі обставинами, у зв‘язку з чим спірне податкове повідомлення –рішення є таким, що не відповідає законодавству та  підлягає скасуванню.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи Господарський суд дійшов  висновку, що позовні вимоги   підлягають задоволенню.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 19, 124 Конституції України, ст.ст.71, 158-167 КАС України, суд -

постановив:

1.    Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення –рішення Броварської об’єднаної державної податкової інспекції Київської області  від 13 червня 2006 року за  № /0.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк  постанова суду  набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови  суду - без змін.

Суддя