СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

03 грудня 2007 року
Справа № 2-6/10184-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання                                        Макарова Г.О.

за участю представників сторін:

представник позивача: не з'явився,  орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" в особі Феодосійської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" ;

представник відповідача: не з'явився,   виконавчий комітет Феодосійської міської ради;

представник заявника апеляційної скарги: не з'явився,   Феодосійська міська рада.

розглянувши апеляційні скарги виконавчого комітету Феодосійської міської ради та Феодосійської міської ради на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Шкуро В.М.) від 28 серпня 2007 року по справі № 2-6/10184-2007А

за позовом           орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (вул. Гайдара, 3-а,Сімферополь,95000)

в особі Феодосійської філії орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (вул. Гарнаєва, 67-а,Феодосія,98100)

до           виконавчого комітету Феодосійської міської ради (вул. Земська, 4,Феодосія,98100)

про визнання протиправної бездіяльності та спонукання до виконання певнихдій

ВСТАНОВИВ:

Позивач, орендне підприємство „Кримтеплокомуненерго” в особі Феодосійської філії орендного підприємства „Кримтеплокомуненерго”, звернувся до господарського суду  Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом до виконавчого комітету Феодосійської міської ради про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Феодосійської міської ради  щодо залишення без розгляду звернення про затвердження  тарифів на теплову енергію та послуги теплопостачання та зобов’язання відповідача затвердити (узгодити) тарифи на  теплову енергію та послуги теплопостачання в розмірі (в т.ч. ПДВ): для населення – 2,20 грн. за опалення 1 кв.м. загальної площі в місяць та 246, 74 грн. за 1 Гкал, для інших споживачів  -  3,21 грн. за опалення 1 кв.м. загальної площі в місяць  та 303, 60 грн. за 1 Гкал шляхом винесення відповідного рішення на першому, після набрання постанови у даній справі законної сили, засіданні виконавчого комітету  Феодосійської міської ради та оприлюднити дане рішення.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від  28  серпня 2007 року у справі № 2-6/10184-2007А (суддя Шкуро В.М.) позов задоволений в повному обсязі.

Визнано бездіяльність виконавчого комітету Феодосійської міської ради щодо залишення без розгляду звернення орендного підприємства „Кримтеплокомуненерго” про затвердження тарифів на теплову енергію та послуги теплопостачання протиправною.

Виконавчий комітет Феодосійської міської ради зобов’язано розглянути питання про затвердження тарифів на теплову енергію та послуги теплопостачання в  розмірі (в тому числі ПДВ) для населення –2,20 грн. за опалення 1 кв.м. загальної площі в місяць та 246, 74 грн. за 1 Гкал, для інших споживачів –3,21 грн. за опалення 1 кв.м. загальної площі в місяць та 303, 60 грн. за 1 Гкал шляхом винесення відповідного рішення на першому, після набрання постановою у справі законної сили, засіданні виконавчого комітету Феодосійської міської ради та оприлюднити  дане рішення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з постановою суду, виконавчий комітет Феодосійської міської ради звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду Автономної Республіки Крим скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03 жовтня 2007 року відкрите апеляційне провадження за скаргою виконавчого комітету Феодосійської міської ради та ухвалою від 04 жовтня 2007 року призначено до апеляційного розгляду на 23 жовтня 2007 року.

09 жовтня 2007 року на адресу суду надійшла апеляційна скарга Феодосійської міської ради, яка також не погодилась з постановою суду Автономної Республіки Крим від 28 серпня 2007 року,  просить  скасувати судове рішення та   прийняти нове, яким в позові відмовити.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2007 року відкрите апеляційне провадження за скаргою Феодосійської міської ради та об’єднано розгляд апеляційних скарг Феодосійської міської ради та виконавчого комітету Феодосійської міської ради в одне апеляційне провадження.

Доводи апеляційних скарг обґрунтовані неповним з’ясуванням господарським судом Автономної Республіки Крим обставин, що мають значення для справи та порушенням норм матеріального права.

Так, за твердженням апелянтів,  місцевий господарський суд не прийняв до уваги, що відповідно до Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчий комітет Феодосійської міської ради рішенням від 29.11.2006 року № 1673 вже узгодив орендному підприємству „Кримтеплокомуненерго” тарифи на теплову енергію  та послуги теплопостачання у розмірі 210,64 грн. за 1 Гкал для населення та інших споживачів. Результатом узгодження вказаного розміру вартості послуг теплопостачання, на думку апелянтів,  стало подальше застосування  орендним підприємством „Кримтеплокомуненерго” на території м. Феодосії вказаного тарифу, що свідчіть про погодження позивача з вказаним рішенням виконавчого комітету Феодосійської міської ради.

Крім того, апелянти  стверджують, що місцевим господарським судом до даних правовідносин необґрунтовано застосовані норми Закону України „Про житлово-комунальні послуги” з тих підстав, що виконавчий комітет  Феодосійської міської ради як орган місцевого самоврядування, не підпадає під визначенні статтею 1 Закону поняття та, як слід, під його дію, у зв’язку з чим посилання суду на статтю 31 даного Закону є безпідставними.

При цьому апелянти посилаються на статтю 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в України”, відповідно до якої рішення  ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу  ради,  крім випадків,  передбачених цим Законом. Однак, на їх думку, місцевим господарським судом не було враховано, що засідання органів місцевого самоврядування  проводяться відповідно до регламенту та по узгодженому порядку. Даний проект рішення не був включеним до порядку у зв’язку з тим, що не входить до сфери повноважень виконавчого комітету Феодосійської міської ради.

У судове засідання, призначене на 03 грудня 2007 року, представники сторін,  не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає  судовому  розгляду справи, судова колегія вважає  можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Рішенням виконавчого комітету Феодосійської міської ради № 1354 від 20 жовтня 2006 року були погоджені тарифи на теплову енергію та послуги теплопостачання, що надаються орендному підприємству  „Кримтеплокомуненерго” в місті Феодосії в розмірі 210, 64 грн. за 1 Гкал для населення та інших споживачів.

01 січня 2007 року, у зв’язку з підвищенням цін на паливно-енергетичні ресурси, які є основними складовими собівартості теплової енергії та збільшення розміру мінімальної заробітної плати, орендне підприємство   „Кримтеплокомуненерго” здійснило розрахунок економічно обґрунтованих   тарифів на теплову енергію та послуги теплопостачання в такому розмірі ( в т.ч. ПДВ): для населення –2,20 грн. за опалення 1 кв.м. загальної площі в місяць та 246, 74 грн. за 1 Гкал, для інших споживачів –3,21 гр. За опалення 1 кв.м. загальної площі в місяць та 303, 60 грн. за 1 Гкал.

09 січня 2007 року листом  вих. № 03-3/53а позивач звернувся до  виконавчого комітету  Феодосійської міської ради за затвердженням тарифів  на теплову енергію та послуги теплопостачання з посиланням на положення статті 31 Закону України  „Про житлово-комунальні послуги” щодо затвердження органами місцевого самоврядування цін/тарифів на  житлово-комунальні послуги.

До листа були додані пояснювальна  записка до матеріалів  про зміну тарифів, розрахунок  економічно обґрунтуваних тарифів, розрахунок тарифів  на послуги теплопостачання, проект тарифів  на теплову енергію  та проект  відповідного рішення.

Вподальшому   позивач неодноразово листами  від 25.01.2007 року,  29.01.2007 року, 16.02.2007 року, 24.04.2007 року, 30.05.2007 року, 12.06.2007 року, 20.06.2007 року звертався до відповідача з вимогою затвердити нові тарифи на теплову енергією  та послуги теплопостачання, що підтверджується матеріалами справи, однак листами  від 24.01.2007 року, 08.02.2007 року, 02.03.2007 року, 24.05.2007 року відповідач відмовив у задоволенні даного клопотання, посилаючись на рішення виконавчого комітету Феодосійської міської ради № 1354 від 20 жовтня 2006 року, яким відповідні тарифи вже були встановлені.

Вважаючи бездіяльність виконавчого комітету Феодосійської міської ради по узгодженню тарифів на теплову енергію та послуги по теплопостачанню протиправною, орендне підприємство „Кримтеплокомуненерго” звернулось до господарського суду із даною позовною заявою.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення з наступних підстав.

Місцевим господарським судом було встановлено, що орендне підприємство  „Кримтеплокомуненерго” є підприємством, що здійснює діяльність у сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам, тобто є суб’єктом відносин у сфері теплопостачання.

Відповідно до пунктів 10, 40 Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 955 від 10.07.2006 року, у разі зміни ставок податків і зборів (обов’язкових платежів), розміру мінімальної заробітної плати, ставок орендної плати (за об’єктами виробничого призначення), інших обов’язкових платежів і зборів, цін і тарифів на паливно-енергетичні матеріали для відшкодування в  повному обсязі витрат з операційної діяльності тарифи на теплову енергію та тарифи на надання послуг з централізованого опалення переглядаються в установленому законодавством порядку.

Підпунктами 2, 3 постанови Ради міністрів Автономної Республіки Крим „Про упорядкування  нормативно-правової бази Ради міністрів Автономної Республіки Крим у сфері тарифної політики на житлово-комунальні послуги” від 30.05.2006 № 287 передбачено, що виконавцям та  виробникам житлово-комунальних послуг рекомендовано здійснити у 5-денний строк розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво житлово-комунальних послуг та надати їх  на затвердження органам місцевого самоврядування у встановленому законодавством порядку, а органам місцевого самоврядування рекомендовано у 10-денний строк затвердити тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Законом, що визначає  основні  засади  організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних  послуг між їхніми виробниками,  виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки є  Закон України „Про житлово-комунальні послуги” від 24 червня 2004 року N 1875-IV.

Статтею 1 даного Закону  визначено, що житлово-комунальні послуги є результатом    господарської діяльності,  спрямованої  на  забезпечення  умов   проживання   та перебування  осіб  у  жилих  і  нежилих  приміщеннях,  будинках  і спорудах,  комплексах будинків і споруд відповідно до  нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до статті 7 Закону до  повноважень  органів  місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить зокрема встановлення  цін/тарифів  на  житлово-комунальні  послуги відповідно до закону та вирішення інших питань у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до законів.

Також статтею 31 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” встановлений порядок формування    цін/тарифів    на    кожний   вид житлово-комунальних послуг.

Так, у відповідності до положень даної статі Закону вказаний порядок визначається Кабінетом Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють  розрахунки   економічно обґрунтованих  витрат  на виробництво житлово-комунальних послуг і подають їх на  затвердження  органам  місцевого  самоврядування  в установленому законодавством порядку. Органи  місцевого  самоврядування затверджують ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі  економічно  обґрунтованих витрат на їх виробництво.

Судова колегія вважає безпідставними  посилання  апелянтів на відсутність в Законі України „Про місцеве самоврядування в Україні” повноважень виконавчого комітету  затверджувати ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги, оскільки  зазначені повноваження передбачені саме Законом України  „Про місцеве самоврядування в Україні”, що визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

На  підставі викладеного судова колегія вважає, що місцевий господарський суд  дійшов обґрунтованого  висновку про те, що при зверненні будь-якого  суб’єкту господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, з клопотанням про встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, орган місцевого самоврядування повинен керуватися саме положеннями спеціального закону, який безпосередньо визначає основні засади організаційних ,господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також  їхні права та обов’язки, тобто положеннями Закону України „Про житлово-комунальні послуги”.

Відповідно до статті 53 Закону України „Про місцеве самоврядування в в Україні” основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання, які скликаються  в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць і є правомочними, якщо в них беруть участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.

В свою чергу  частиною 6 статті 59 вказаного Закону передбачено, що виконавчий комітет  міської ради в межах своїх повноважень, на засіданнях більшістю голосів від загального  складу виконавчого комітету приймає рішення.

З аналізу наведених норм випливає, що розгляд будь-яких питань, вирішення яких віднесено до повноважень виконавчого комітету міської ради, має здійснюватися на його засіданні шляхом голосування із подальшим прийняттям відповідного рішення.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що  направлення відповідачем лише листів від 24.01.2007 року, від 08.02.2007 року, від 02.03.2007 року та від 24.05.2007 року про відмову у задоволенні звернення позивача про затвердження нових тарифів без колегіального розгляду на засіданні виконавчого комітету з  прийняттям відповідного рішення  свідчить про порушення відповідачем встановленого Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні”  форми роботи, порядку розгляду і вирішення таких звернень.

Перелік викладеного свідчить про обґрунтованність позовних вимог орендного підприємства  „Кримтеплокомуненерго” та відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг виконавчого комітету Феодосійської міської ради та Феодосійської міської ради.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги виконавчого комітету Феодосійської міської ради  та Феодосійської міської ради залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду  Автономної Республіки Крим від  28 серпня 2007 року у справі № 2-6/10184-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку,  передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді