ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

24.10.07
Справа №22/221д/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Хуторной В.М.  , Юхименко О.В.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

позивача:
не з'явився;

відповідача-1:
не з'явився;

відповідача-2:
ОСОБА_1, довіреність № 397 від
20.02.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства «Мелітопольський

м'ясокомбінат», м. Мелітополь Запорізької області

на рішення                   господарського суду
Запорізької області від 19.07.2007р.

у справі                         № 22/221д/07

за позовом                    Відкритого акціонерного
товариства «Мелітопольський

м'ясокомбінат»,
м. Мелітополь Запорізької області

до відповідача-1
Кирилівської селищної ради

Якимівського району Запорізької області,

смт.
Кирилівка Якимівського району Запорізької області

до відповідача-2
Приватного підприємця ОСОБА_2,

смт.
Кирилівка Якимівського району Запорізької області

про                                 визнання
договору оренди недійсним

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством «Мелітопольський
м'ясокомбінат», м. Мелітополь Запорізької області було подано позов до
Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області, смт.
Кирилівка Якимівського району Запорізької області і Приватного підприємця
ОСОБА_2, смт. Кирилівка Якимівського району Запорізької області про визнання
недійсним договору оренди земельної ділянки від 04.04.2005р., укладеного між
відповідачами.

Розглянувши справу по суті, господарський суд
Запорізької області своїм рішенням від 19.07.2007р. у справі № 22/221д/07
(суддя Скиданова Ю.О.) в позові відмовив.

Рішення суду мотивоване тим, що законом не встановлена
можливість захисту права власності шляхом визнання недійсним договору,
укладеного між третіми особами, стороною якого позивач не є. Позивачем не
доведено того, що відповідачі порушили права позивача щодо озеленіння земельної
ділянки, як і не доведено того, що для благоустрою зеленої зони позивачу була
надана саме та земельна ділянка, яка є предметом спірного договору оренди.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у
поданій апеляційній скарзі ВАТ «Мелітопольський м'ясокомбінат», позивач у
справі, вказує на те, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального
і процесуального права; судом неповністю з'ясовані обставини, що мають значення
для справи. Зазначає, що укладенням спірного договору порушуються права та
інтереси позивача, а саме: блокується вивіз відходів, які накопичуються у
вбиральнях бази відпочинку «Каравела», блокується під'їзд до бази відпочинку
«Каравела» пожежних машин, унеможливлюється проведення благоустрою прилеглої до
бази відпочинку зеленої зони. Просить рішення господарського суду Запорізької
області від 19.07.2007р. у справі № 22/221д/07 скасувати і позов задовольнити.

ПП ОСОБА_2, відповідач-2 у справі, у відзиві на
апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів. Зазначає зокрема,
що договір оренди земельної ділянки комунальної власності було укладено між
відповідачами у відповідності до закону, на підставі рішення органу місцевого
самоврядування, прийнятого на підставі, у спосіб та в межах компетенції такого
органу. Обраний позивачем спосіб захисту свого права є неадекватним. На
теперішній час обставини, що стали приводом для звернення позивача до суду
усунені, оскільки відповідачем-2 розробляється новий проект землеустрою та
готується додаткова угода до договору оренди, якою буде зменшено площу
орендованої земельної ділянки до 0,0237 га (0,0250 - 0,0013 га); вилучена
ділянка землі знаходиться навпроти проїзду до належної позивачу бази відпочинку
та забезпечує вільний доступ до неї. Просить оскаржуване рішення господарського
суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Від Кирилівської селищної ради Якимівського району
Запорізької області, відповідача-1 у справі, відзиву на апеляційну скаргу до
суду не надходило.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 2872 від 23.10.2007р. справу призначено до
розгляду у складі колегії - Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Хуторного
В.М., Юхименка О.В.

В судовому засіданні представник відповідача-2 підтримав
доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач та відповідач-1 законним правом на участь своїх
представників в судовому засіданні не скористались. Про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суду не повідомили.
Колегія суддів вважає за можливе на підставі ст. 75 ГПК України розглянути
апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності названих осіб,
оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні 24.10.2007р. за згодою представника
відповідача-2 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду
апеляційної інстанції.

За клопотанням відповідача-2 розгляд справи вівся без
застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при
винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, позивачу на праві
власності належить база відпочинку «Каравела», розташована за адресою:
Запорізька область, Якимівський район, смт. Кирилівка, Коса «Пересип», що
підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно,
видане КП «Якимівське БТІ» 25.07.2003р., номер витягу - 1095009.

Згідно з державним актом на право постійного
користування землею від 08.06.1995р., серія ЗП 000403, під базу відпочинку,
позивачу надано у постійне користування земельну ділянку загальною площею 1,3
га.

Рішенням Кирилівської селищної ради № 137 від
15.08.2005р. позивачу надано згоду на благоустрій зеленої зони на прилеглій до
бази відпочинку «Каравела» території без відведення зазначеної земельної
ділянки в оренду.

15.08.2005р. Кирилівською селищною радою було прийнято
рішення № 44, яким затверджено проект відведення земельної ділянки ПП ОСОБА_2.
під розміщення торгівельної точки в смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип
Якимівського району Запорізької області. Надано ПП ОСОБА_2. земельну ділянку
площею 0,0250 га для розміщення торгівельної точки в короткострокову оренду на
5 років за рахунок земель житлової та громадської забудови Кирилівської
селищної ради. Зобов'язано ПП ОСОБА_2. в термін двох місяців з дати прийняття
даного рішення укласти договір оренди та провести його державну реєстрацію.

На підставі вищевказаного рішення № 44 від 15.08.2005р.,
між Кирилівською селищною радою (орендодавець) і ПП ОСОБА_2. (орендар) був
укладений договір оренди земельної ділянки, датований 04.04.2005р., згідно з
п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування
земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на
території Кирилівської селищної ради в смт. Кирилівка, вул. Коса Пересип.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею
0,0250 га, згідно з додатком, що є невід'ємною частиною цього договору (п.3
договору).

Договір укладено на 5 років, починаючи з дати його
державної реєстрації (п.5 договору).

Земельна ділянка передається в оренду під розміщення
торгівельної точки (п.15 договору).

Договір оренди земельної ділянки зареєстрований
Якимівським районним відділом Запорізької регіональної філії ДП «Центр
земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах України», про
що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 13.09.2005р. за №
92.

Рішенням Кирилівської селищної ради № 42 від
24.05.2007р. вилучено у ПП ОСОБА_2. частину земельної ділянки площею 0,0013 га
із загальної земельної ділянки 0,0250 га, наданої в оренду відповідно до
договору оренди під розміщення торгівельної точки, яка розташована в смт.
Кирилівка, вул. Коса Пересип для облаштування загального проїзду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те,
що при укладенні договору оренди земельної ділянки від 04.04.2005р.,
відповідачем-1 не було враховано, що розміщення напроти господарського в'їзду
до бази відпочинку «Каравела» об'єктів будівництва блокує для позивача вивіз
відходів, які накопичуються у вбиральнях бази відпочинку «Каравела», а також
блокується під'їзд до бази відпочинку «Каравела» пожежних машин. На думку
позивача, передавши за вищевказаним договором в строкове платне користування
земельну ділянку, яка межує з базою відпочинку «Каравела» відповідачу-2,
відповідач-1 обмежив право позивача вільно користуватися цією базою, яка
належить останньому на праві власності. Також позивач посилається на те, що в
порушення вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», на
момент вчинення правочину, відповідачем-1 не приймалось відповідне рішення про
передачу землі в оренду, у зв'язку з чим такий правочин було вчинено без згоди
відповідача-1, а особа, яка вчинила правочин від імені відповідача-1, не мала
необхідного обсягу цивільної дієздатності. У зв'язку з цим, в позові ставиться
вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від
04.04.2005р., укладеного між відповідачами. Позов ґрунтується на приписах
ст.ст. 203, 215, 317, 321 ЦК України, ст.134 ГК України, ст.48 Закону України
«Про власність», п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

Колегія суддів зазначає, що позивачем заявлена позовна
вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від
04.04.2005р.

Відповідно до ст.792 ЦК України, за договором найму
(оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за
плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Згідно зі ст.93 ЗК України, право оренди земельної
ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування
земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та
іншої діяльності.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі»,
договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до
умов договору та вимог земельного законодавства.

Доводи позивача зводяться фактично до того, що спірним
договором оренди земельної ділянки обмежується право позивача вільно
користуватися базою відпочинку «Каравела», яка належить останньому на праві
власності. Тобто позивач вважає, що зазначеним договором порушується його право
власності. При цьому, позивач на підтвердження викладених ним доводів послався
на припис Державного пожежного нагляду від 16.06.2006р. та лист Державного
закладу «Якимівська районна санітарно-епідеміологічна станція Запорізької
області» від 20.03.2007р. за № 02/197.

З цього приводу слід зазначити, що способи захисту права
власності закріплені в гл.29 ЦК України. Зокрема, статтею 386 ЦК України
передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права
власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого
права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону
вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення
певних дій для запобігання такому порушенню.

При цьому, главою 29 ЦК України не передбачена
можливість захисту права власності шляхом визнання недійсним договору,
укладеного між третіми особами, та в якому позивач не є стороною.

З матеріалів справи також вбачається, що спірний договір
оренди був укладений на підставі рішення Кирилівської селищної ради № 44 від
15.08.2005р., що узгоджується з приписом п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Частиною 10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування
в Україні» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України
визнаються незаконними в судовому порядку.

Вищевказане рішення Кирилівської селищної ради № 44 від
15.08.2005р. як на час звернення позивача із позовом до суду, так і на час
розгляду справи в суді не визнано у встановленому законом порядку незаконним, у
зв'язку з чим в силу ст.144 Конституції України є обов'язковим до виконання на
відповідній території.

Судом також не приймаються до уваги доводи позивача про
те, що спірний договір оренди суперечить п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», з посиланням на відсутність відповідного рішення
ради про передачу земельної ділянки в оренду.

Так, згідно зі ст.18 Закону України «Про оренду землі»,
договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як вказувалось вище, рішення Кирилівської селищної ради
про передачу відповідачу-2 земельної ділянки площею 0,0250 га в оренду було
прийнято 15.08.2005р., а державна реєстрація спірного договору оренди земельної
ділянки була проведена 13.09.2005р.

За змістом ч.3 ст.640 ЦК України, договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його
нотаріального посвідчення або державної реєстрації.

Оскільки державна реєстрація спірного договору була
здійснена 13.09.2005р., то саме з цієї дати зазначений договір вважається
укладеним, незалежно від того, що він датований 04.04.2005р.

Отже, при укладенні спірного договору оренди не було
порушення вимог п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», на що посилається позивач.

Аналіз обставин справи та зміст позовних вимог свідчить
про те, що даний спір виник саме з приводу реалізації права власності, а не з
приводу визнання договору оренди земельної ділянки недійсним. Таким чином,
позивачем невірно обраний спосіб захисту свого права та охоронюваного законом
інтересу. Як наслідок, підстави для визнання недійсним договору оренди земельної
ділянки від 04.04.2005р., укладеного між відповідачами, на підставі ст.ст. 203,
215 ЦК України, відсутні.

Позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, спростовуються
вищевикладеним.

Підстави для зміни або скасування оскаржуваного рішення
місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України,  Запорізький апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
«Мелітопольський м'ясокомбінат», м. Мелітополь Запорізької області залишити без
задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 19.07.2007р.
у справі № 22/221д/07 - без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Хуторной
В.М.  Юхименко О.В.