СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

26.10.2007

Справа №2-29/10205-2007

За позовом - Коктебельської
селищної ради (м.Феодосія, смт.Коктебель,пров.Висотний,1).

До відповідача - Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1).

Про розірвання договору оренди та
зобов'язання повернути земельну ділянку.

За зустрічним позовом - Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1).

До відповідача - Коктебельської
селищної ради (м.Феодосія, смт.Коктебель, пров.Висотний,1).

Про визнання недійсним рішення.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача - Борисенко І.В. -
представник, довіреність у справі.

Від відповідача - ОСОБА_1 - СПД,
ОСОБА_3 - представник, нотаріальна довіреність від 29.08.07р.

Сутність спору: Позивач -
Коктебельська селищна рада звернулась до господарського суду АР Крим з позовом
до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1про розірвання договору
оренди землі, укладеного між позивачем та відповідачем 01.09.2006р.,
зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі
Коктебельської селищної ради під №054 від 19.06.2007р.; зобов'язання
повернути земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 в первинному
стані, тобто вільною від будівель, споруд і будівельного сміття, шляхом
знесення на земельній ділянці усіх будівель та споруд.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням, а
саме: виконує на ній будівельні роботи без отримання необхідних дозвільних
документів.

Відповідач у відзиві на позов проти
викладених у ньому вимог заперечує, посилається на те, що їм використовується
земельна ділянка за цільовим призначенням відповідно до п. 13 договору.
Відповідач також посилається на те, що їм була подана заява про надання дозволу
на будівництво кафе, однак не була розглянута.

30.08.2007р. до суду
звернулась фізична особа-підприємець ОСОБА_4 із зустрічним позовом
Коктебельської селищної ради про визнання недійсним рішення 19 сесії 5
скликання Коктебельської селищної ради № 1401 від 05.07.2007р. «Про дострокове
розірвання договору оренди землі».

Зустрічний позов прийнятий судом до
сумісного розгляду з первісним позовом.

Позовні вимоги за зустрічним
позовом мотивовані тим, що жодна з підстав для припинення права користування
відповідачем передбачених ст. 141 ЗК України, відсутня. Також позивач за
зустрічним позовом вважає, що відсутні підстави для дострокового розірвання
договору оренди землі. В обґрунтування позову позивач за зустрічним позовом
посилається на ст.ст. 152,155 ЗК України.

Відповідач за зустрічним позовом,
відзив на зустрічну позовну заяву не представив.

За клопотанням сторін, строк
вирішення спору продовжувався відповідно до ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва, розгляд справи відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Коктебельською селищною радою
23.12.2005р. було прийнято рішення № 4230, яким був затверджений проект
землеустрою по відводу та передачі в оренду земельної ділянки відповідачу (а.с.
9).

15.03.2006р. був складений та
підписаний відповідними посадовими особами акт встановлення меж земельної
ділянки в натурі СПД ОСОБА_1(а.с. 10).

Крім того, був складений та
затверджений план встановлення меж землекористувача (а.с. 11).

Між Коктебельською селищною радою
та Приватним підприємцем ОСОБА_1 укладений договір оренди землі від 01 вересня
2006 року. Цей договір зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі Коктебельської селищної ради під № 054 від 19
червня 2007 року (а.с. 4-8, далі договір).

Відповідно до п. 2 договору, в
оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,03 га.

У пункті 6 договору вказано, що
договір укладено на строк - з моменту його державної реєстрації до 23.12.2010р.

Згідно з п.п. 13,14 договору,
земельна ділянка передається в оренду для розміщення кафе з літнім майданчиком.
Цільове призначення земельної ділянки - для комерційного використання.

У п. 22 договору встановлено, що на
орендовану земельну ділянку, площею 0,02 га встановлені обмеження права
користування: по типу (1.3) Класифікатора обмеження прав власності та
використання земельної ділянки - дотримання режиму використання земель для
охоронних та санітарних зон. Ст. 62,113 Земельного кодексу України - Прибережна
захисна смуга.

Земельна ділянка передається в
оренду за умовою, згідно ст. 111 п. «г» Земельного кодексу України - завершити
її освоювання в строк до 23.12.2008р.

06.06.2007 року, при здійсненні
контролю за використанням земель та забудовою населеного пункту, комісією Коктебельської
селищної ради був встановлений факт самовільного виконання будівельних робіт, а
саме: на земельній ділянці, що відведена відповідачу, проводяться земляні
роботи з використанням екскаватора, завезені будівельні матеріали (акт від
06.06.2007 року), про що був складений акт (а.с. 13).

11.06.2007 року комісія повторним
виходом на місце встановила, що виконання будівельних робіт продовжується, про
що комісією було складено повторний акт від 11.06.2007, а також вручено
особисто та направлено поштою припис про припинення виконання будівельних робіт
без оформлення дозвільних документів (припис № 2688 від 11.06.2007 р.) (а.с.
14-16).

Коктебельська селищна рада
посилається на те, що на земельній ділянці площею 0,03 га, відповідачем за
первісним позовом виконані такі роботи: зведена опорна бетонна стіна,
орієнтовною довжиною 22 м.кв.; встановлені 6-метрові опорні труби у кількості 8
штук; ведуться будівельні роботи по спорудженню критого літнього майданчика
загальною площею 250-300 м.кв.; земельна ділянка відсипана грунто-гравієм.
Матеріали перевірок направлені до Державної архітектурно-будівельної інспекції
для відповідного реагування.

Всі вищезгадані роботи проводилися
відповідачем самовільно, без отримання необхідних дозвільних документів,
передбачених ст.ст. 24,28,29 Закону України «Про планування та забудову
території» та постановою Верховної Ради АР Крим "Про регіональні правила
забудови та використання територій в АР Крим".

Суд вважає, що первісний позов не
підлягає задоволенню, а зустрічний позов підлягає задоволенню у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ст. 79 Земельного
кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні зі встановленими
межами, певним місцем розташування, з певними стосовно неї правами і право
власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, який знаходиться над
і під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення  житлових, виробничих і інших будівель і
споруд.

Стаття 95 Земельного кодексу
України встановлює, що землекористувачі, якщо інше не передбачене законом або
договором, мають право, у тому числі: самостійно господарювати на землі;
споруджувати житлові будинки, виробничі і інші будівлі і споруди.

Відповідно до ст. 415 ЦК України,
землекористувач має право користуватися земельною ділянкою в об'ємі,
встановленому договором і має право власності на будівлі (споруди), побудовані
на земельній ділянці, переданій йому для забудови.

Та обставина, що відповідач за
первісним позовом здійснює будівництво на спірній земельній ділянці без
дозвільної документації, на думку суду не є підставою для розірвання договору.

Суд звертає увагу на цільове
призначення спірної земельної ділянки за договором оренди, а саме комерційне
призначення - для розміщення кафе з літнім майданчиком.

Таким чином, враховуючи те, що
розміщення кафе з літнім майданчиком не можливо без відповідної підготовки цієї
землі та проведення будівельних робіт, суд приходить до висновку, що позивач за
первісним позов узгодив дії відповідача по проведенню таких робіт, шляхом
прийняття рішення № 4230 про затвердження проекту землеустрою по відводу та
передачі в оренду земельної ділянки відповідачу та визначення цільового
призначення у договорі оренди.

Крім того, в матеріалах справи
знаходиться фототаблиця об'єкту зведеного Фізичню особою - підприємцем ОСОБА_2,
з якої вбачається, що відповідач за первісним позовом звів саме комерційний
об'єкт з майданчиком, що підтверджує використання останнім земельної ділянки
саме за цільовим призначенням.

Суд також виходить з того, що через
ст. 24 Закону України «Про планування і забудову територій» у разі
прийняття  сільською, селищною або
міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної або
комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку,
визначеному земельним законодавством, вказане рішення одночасно є дозволом на
будівництво цього об'єкта.

Як вже було встановлено судом, таке
рішення, передбачене змістом ст. 24 Закону України «Про планування і забудову
територій» має місце і наявне в матеріалах справи, а отже, доводи Коктебельської
селищної ради про відсутність у позивача дозволу на будівництво спірного
об'єкту спростовуються матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах діючого
законодавства.

Відповідно до ст. 24 Закону України
«Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання
земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди,
дотримання екологічної безпеки, державних стандартів, норм і правил у сфері
забудови населених пунктів, дотримання режиму водозахисних зон, прибережних
захисних смуг, зон санітарної охорони.

Згідно ст.ст. 31,32 Закону України
«Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі: закінчення
строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних
потреб та примусового відчуження
земельної  ділянки з мотивів
суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній
особі власника  земельної ділянки та
орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження  його до позбавлення волі та відмови
осіб,  зазначених  у
статті  7  цього Закону, від виконання  укладеного
договору  оренди  земельної ділянки; ліквідації юридичної
особи-орендаря.

Договір оренди землі
припиняється  також  в інших випадках, передбачених законом.

Договір оренди землі може бути
розірваний за  згодою  сторін.

На
вимогу  однієї  із
сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в
порядку, встановленому законом.

Розірвання договору оренди землі в
односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або
цим договором.

На вимогу однієї із сторін договір
оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі
невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та
умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди,
яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки,
а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами
України.

З матеріалів справи вбачається, що
між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Державним підприємством «Кримське
республіканське протизсувне управління», укладений договір на надання послуг по
надзору за берегозахісними спорудами, що у свою чергу свідчить про узгодження
відповідачем за зустрічним позовом будівельних робіт з Державним підприємством
«Кримське республіканське протизсувне управління».

З довідки Державної податкової
інспекції у м. Феодосія від 15.10.2007р. (а.с. 83) вбачається, що за Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2 відсутня заборгованість по сплаті орендної плати.

Таким чином, Фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 належним чином виконує свої зобов'язання за договором
оренди, та відповідно відсутні підстави для задоволення первісного позову.

Суд встановив, що рішенням від
№1401 від 05.07.2007р. Коктебельська селищна рада прийняла рішення наступного
змісту: 1. Рішення Коктебельської селищної ради 58 сесії 4 скликання № 4230
«Про затвердження проекту землеустрою по відводу та передачі в оренду земельної
ділянки СПД ОСОБА_1» від 23.12.2005р. вважати таким, що втратило силу. 2.
договір оренди землі, укладений між Коктебельською селищною радою та приватним
підприємцем ОСОБА_1 від 01.09.2006р., зареєстрований в Книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі Коктебельської селищної ради під № 054
від 19.06.2007р. розірвати достроково, доручивши спеціалісту-юристу Богатенкову
Валерію Павловичу звернутися в органи судової влади з відповідною позовною
заявою.

Стаття 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» встановлює, що виключно на пленарних
засіданнях  сільської,  селищної, міської ради вирішуються питання,
зокрема про скасування  актів  виконавчих органів ради, які не
відповідають   Конституції чи законам
України,  іншим  актам законодавства,  рішенням відповідної ради,  прийнятим у
межах  її повноважень.

Так, положення Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» не надають селищним радам вважати раніше
прийнятті рішення такими, що втратили силу та оформлювати таку думку в формі
рішень.

Частина 1 ст. 155 ЗК України передбачає,
що у  разі  видання
органом  виконавчої  влади
або  органом місцевого
самоврядування акта,  яким порушуються
права особи  щодо володіння,  користування
чи  розпорядження  належною їй земельною ділянкою, такий акт
визнається недійсним.

На підставі ст.19 Конституції
України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 2 роз'яснення ВАСУ від
26.01.2000р № 02-5/35 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних і інших органів» підставою для визнання
акту недійсним є його невідповідність вимогам законодавства та/або визначеною
законом компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення у зв'язку з
прийняттям такого акту прав і охоронюваних законом інтересів підприємства -
позивача у справі.

За викладених обставин, суд вважає,
що спірне рішення від №1401 від 05.07.2007р. не відповідає вимогам Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні», прийнято Коктебельською
селищною радою з перевищенням наданих їй повноважень, порушує права позивача за
зустрічним позовом, як орендаря спірної земельної ділянки, у зв'язку з чим
повинно бути визнано недійсним.

Витрати по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу по первісному
та по зустрічному позовам, суд покладає на Коктебельську селищну раду
відповідно до ст. 49 ГПК України.

Вступна та резолютивна частини
рішення оголошені в судовому засіданні - 26.10.2007р.

Повний текст рішення оформлений
відповідно до ст. 84 ГПК України - 30.10.2007р.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні первісного позову -
відмовити.

2.          Зустрічний позов задовольнити.

3.          Визнання недійсним рішення 19 сесії 5
скликання Коктебельської селищної ради № 1401 від 05.07.2007р. «Про дострокове
розірвання договору оренди землі».

4.          Стягнути з Коктебельської селищної
ради (АР Крим, смт. Коктебель, пров. Висотний, 1, код в ЄДРПО України 04367418)
на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1) витрати по сплати державного мита в сумі 85,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 118,00 грн.

5.          Наказ видати після набрання рішення
суду законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Башилашвілі О.І.