СУД
СУД
У Х В А Л А

01.10.07                                                                                 Справа № 6/463.

Суддя  Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали скарги Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод” на  дії відділу ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України по справі за позовом

Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганської області

до 1-го відповідача - Державної виконавчої служби Луганської області, м. Луганськ

до 2-го відповідача - Головного управління Державного казначейства України у Луганській області, м. Луганськ

про стягнення 4 858 грн. 29 коп.

за участю представників сторін:

від позивача –не прибув;

від 1-го  відповідача –не прибув;

від 2-го відповідача –Кильчинський Є.С., дов. № 09-27/31 від 09.01.07.

від Головного управління юстиції Луганської області –не прибув;

від ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України –не прибув;

в с т а н о в и в:

Позивач - Державне підприємство “Попаснянський вагоноремонтний завод” звернувся до суду  із скаргою від 10.07.07. № 529-ю на неправомірність дій відділу ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України з вимогою: визнати недійсною постанову Відділу Примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 22.06.07 про відмову в відкритті виконавчого провадження по наказу № 6/463 від 19.02.07.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається, зокрема на наступне.

02.07.07. позивач отримав від ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України постанову від 22.06.200. про відмову в відкритті виконавчого провадження –відмові в прийнятті до виконавчого провадження наказу господарського суду Луганської  області № 6/463 від 19.02.07. про стягнення з ДВС Луганської області на користь позивача судових витрат за позовом, в тому числі: витрат по сплаті державного мита  у сумі 102 грн. 00 коп. та витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.00 коп.

Позивач зазначає, що  виконання вказаного наказу не може бути покладено на самого боржника –ДВС Луганської області і тому  вказаний наказ повинен бути прийнятий до виконання ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Разом з цим посилання ВПВР на відсутність у наказі відомостей про ідентифікаційний код боржника у даному  випадку не може бути підставою  для відмови у відкритті виконавчого  провадження.

Відділ ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України подав до суду відзив на скаргу, за яким з доводами позивач не погодився та зазначив, що відповідно до ст. 20-1 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби покладено виконання рішень за якими боржниками є органи державної влади обласного підпорядкування, до яких відноситься ДВС Луганської області.

Згідно Постанови КМУ від 16.11.2006. № 1622 «Про ліквідацію Департаменту державної виконавчої служби»Департамент державної виконавчої служби, що діє у складі міністерства юстиції, як урядовий орган державного управління ліквідовано. Даною постановою скасовано положення про Департамент державної виконавчої служби, за яким державна виконавча служба області входила в структуру Департаменту.

Таким чином, на думку  ВПВР, ДВС Луганської області не може бути  боржником, оскільки вона ліквідована.

З огляду на викладене відповідно до пунктів 4, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред’явлення виконавчого документу до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення та у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.19 Закону.

Оцінивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

19.02.07. господарським судом Луганської  області на користь позивача було видано наказ № 6/463  про стягнення з ДВС Луганської області судових витрат за позовом, в тому числі: витрат по сплаті державного мита  у сумі 102 грн. 00 коп. , витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.00 коп., витрат по сплаті державного мита за апеляційним провадженням у сумі 51 грн. 00 коп.

Із доданої до скарги позивача  копії постанови від 22.06.2007. відділу ПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про  відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документу), вбачається, що у даному випадку  було відмовлено у відкритті виконавчого провадження  щодо виконання наказу господарського суду Луганської області № 16/463, такий же номер наказу був  вказаний і у супровідному листі до зазначеної постанови.

Тобто у даному випадку   мова йде про інший виконавчий документ.

Разом з цим позивач вказує на те, що зазначений номер Департаментом  вказаний невірно і це наказ № 6/463, але будь-яких доказів з цього приводу позивач не надав.

В той же час, слід визначити, що відповідно до ст.20-1 Закону України «Про виконавче провадження»на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби покладається виконання рішень: за якими боржниками є  Апарат  Верховної  Ради  України, Адміністрація  Президента  України,  вищий  чи  центральні  органи виконавчої  влади,  Конституційний  Суд  України,  Верховний   Суд України,   вищі   спеціалізовані  суди,  Касаційний  суд  України, апеляційні  суди,  Генеральна  прокуратура  України,   прокуратури Автономної  Республіки Крим,  областей,  міст Києва і Севастополя, військові   прокуратури   регіонів   і    військова    прокуратура Військово-Морських Сил  України,  Вища рада юстиції,  Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної  Республіки Крим,  Рада міністрів Автономної Республіки Крим,  обласні,  Київська  та  Севастопольська  міські  ради   або обласні,    Київська    та    Севастопольська    міські   державні адміністрації, а також інші органи державної влади; за якими стягненню  підлягає  сума  боргу  від  десяти  та більше мільйонів гривень або еквівалентна сума в іноземній валюті.

У даному випадку  боржник за наказом № 6/463 не відноситься до вказаних вище органів та сума позову не відповідає наведеній вище.

Окрім цього, відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження»у виконавчому документі  повинен бути зазначений ідентифікаційний код суб’єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб).

Згідно п.4 та п. 6 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пред’явлення виконавчого документу до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення; у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 19 цього Закону.

У наказі суду № 6/463 відомості про ідентифікаційний код боржника відсутні.

З огляду на викладене, підстав для задоволення скарги позивача не має, у зв’язку з чим її слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

у х в а л и в :

1. Скаргу позивача - Державного підприємства “Попаснянський вагоноремонтний завод” від 10.07.07. № 529-ю залишити без задоволення.

Суддя                                                                                         Т.А. Василенко

Помічник судді                                                                           Т.В. Шкуть