ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"22" жовтня 2007 р.                                                            Справа №19/6977-А

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області смт. Білогір'я

до  Комунального підприємства Білогірської селищної ради "Білогіря водоканал" смт. Білогір'я

про стягнення 4874,84 грн.

Суддя  Розізнана І.В.               Секретар судового засідання Комарніцький В.В.

Представники :

від позивача: Олейнікова Г.А. - за довіреністю № 1421/07 від 12.06.07р.

від відповідача: не з'явився

Ухвалою суду від 20.09.2007р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи на 04.10.2007 р. Ухвалою суду від 04.10.07р. відкладено розгляд справи на 22.10.07р.

Суть спору: Позивач просить суд  стягнути з відповідача 4874,84 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, посилаючись на те, що вони підтверджені поданими доказами.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, повноважного представника в судове засідання не направив, письмового пояснення з приводу заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги по суті не оспорив. Тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено  наступне:

Комунальне підприємство Білогірської селищної ради “Білогір’я водоканал” смт. Білогір’я є суб’єктом підприємницької діяльності, що підтверджується Довідкою з ЄДРПОУ №98, і відповідно до ст.ст.1, 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування“ є платником страхових  внесків  на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача станом на 01.09.2007 р., утворилася заборгованість по сплаті страхових внесків за період з 21.08.2007р. по 01.09.2007р. на загальну суму 4874,84 грн., що підтверджується поданим позивачем розрахунком по сплаті страхових внесків, що складений відповідачем за даний період, розрахунком суми позову, карткою особового рахунку страхувальника.

З метою погашення вказаної заборгованості позивачем на адресу відповідача направлялася вимога про сплату боргу №Ю-19 від 02.08.2007 р., яка отримана відповідачем, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Дана вимога не знаходиться на виконанні в органах ДВС, про що повідомлено представником позивача в судовому засіданні.

Відповідач в добровільному порядку суму заборгованості не сплатив.

За таких обставин представник позивача у судовому засіданні просить стягнути з відповідача  4874,84 грн. заборгованості по страхових внесках.

Досліджуючи  надані  докази,  оцінюючи  їх  в  сукупності, судом приймається до уваги  наступне:

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі –Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону  сплачують  страхові  внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне  пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс і самостійно ведуть розрахунки  із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,  придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст. 106 зазначеного Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням  Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих  днів із дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного  фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у  вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з  позовом  про стягнення недоїмки.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судом приймається до уваги те, що відповідачем у поданих розрахунках сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування самостійно визначено розміри внесків, а вимога про сплату заборгованості в установленому законом порядку не оскаржувалась та не скасована.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 4874,84 грн., заборгованості по сплаті страхових внесків, заявлені правомірно, відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 14, 69-71, 86,  104,  158-163, 167, 254-259, п.п.3,6,7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України , СУД-

П О С Т А Н О В И В :

Позов Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі смт. Білогір'я до  Комунального підприємства Білогірської селищної ради "Білогір’я водоканал" смт. Білогір'я про стягнення 4874,84 грн. заборгованості по сплаті страхових внесків  задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Білогірської селищної ради "Білогір’я водоканал"  (смт. Білогір’я, вул.. І. Франка, 60, відомості про банківські реквізити відсутні, код 34402228) на користь Управління Пенсійного фонду України в Білогірському районі Хмельницької області (смт. Білогір’я, вул.. Шевченка, 70, код 03057779  р/р 7 МФО 375025 в ВАТ “Державний ощадний банк”) заборгованість по сплаті страхових внесків  в сумі 4874,84 грн. ( чотири тисячі вісімсот сімдесят чотири грн. 84 коп).

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      І.В. Розізнана

Віддрук.  прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.