ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15 листопада 2007 р.                                                             Справа  № 7/224-2007

за позовом Приватного підприємця Ігната Сергія Івановича,                       м. Ужгород

до відповідача Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Ужгород

про скасування рішення Ужгородської МДПІ від 18.07.2007р. №303/9806 про застосування штрафних санкцій у сумі  29547,00 грн.,

Суддя  С. Швед

від позивача – Ігнат С.І., підприємець;

Цебрик Л.І. (довіреність від 19.09.2007р).;

від відповідача –Руденко Я.Г. (довіреність від 16.06.2007р. №8370/9/10);

Лізанець В.Ю. (довіреність від 27.09.2007р. №13110/9/10).

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець Ігнат Сергій Іванович звернувся до суду з позовом до  Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області про скасування  рішення Ужгородської МДПІ від 18.07.2007р. №303/9806 про застосування штрафних санкцій у сумі   29547,00 грн.

Оспорюючи вказане рішення, позивач зазначає, що продаж товарів на суму 5800 грн. здійснювався ним з повною  фіксацією обсягів розрахункових операцій за 1кв. 2007 року на продані товари в книзі обліку доходів і витрат, що підтверджено і актом перевірки.

Відповідач проти позову заперечив, оскільки проведеною перевіркою  встановлено порушення позивачем вимог пунктів 1, 3 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. № 265/95-ВР в редакції Закону від 01.06.2000р.  № 1776-ІІІ (далі  - Закон №265/95-ВР), тому штрафні санкції застосовані за рішенням на законних підставах.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши подані по справі доказові матеріали, суд констатує такі висновки:

Перевіркою з питань контролю за здійсненням позивачем розрахункових операцій у сфері готівкового  та безготівкового обігу (акт від 06.07.2007р. №016162/23-1/158) зафіксовано, що у належному підприємцю магазині в с. Ярок Ужгородського району у 1кв. 2007 року здійснювався продаж товарів на загальну суму 5800 грн., операції з реалізації яких не проводилися через реєстратор розрахункових операцій, у зв’язку з чим позивачем порушено вимоги пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР. Крім того, перевіркою зафіксовано факт здійснення продажу товарів на загальну суму 109,40 грн. без використання розрахункової книжки.

За вказані порушення на підставі пунктів 1, 3 статті 3 Закону №265/95-ВР Ужгородською МДПІ проведено застосування до підприємця штрафних санкцій на суму 29547 грн.

Статтею 4 розділу ІІ Концепції вдосконалення судівництва для утвердження справедливого суду в Україні відповідно до європейських стандартів, схваленої Указом Президента України від 10 травня 2006 року № 361/2006, передбачено, що судові рішення мають відповідати критерію юридичної визначеності незалежно від якості законодавства, яке може бути нечітким, суперечливим або таким, що містить прогалини. Суд, застосовуючи положення закону, повинен ураховувати цілі та намір законодавця, інтерпретувати його, виходячи з принципу верховенства права.

Пунктом 1   статті   17  Закону №265/95-ВР передбачена відповідальність за невідповідність обліку вартості реалізованих споживачам товарів (послуг) та отриманими при їх реалізації коштами (готівка тощо).

При вирішені спірної ситуації суд виходить з того, що метою Закону №265/95-ВР є забезпечення повного обліку розрахункових операцій при здійсненні суб’єктами господарювання діяльності з продажу товарів (надання послуг) за готівкові кошти (платіжні картки, платіжні чеки, жетони тощо) на предмет оподаткування та контролю за обігом готівки.

Зі змісту пункту 1   статті   17  Закону №265/95-ВР випливає, що застосування фінансових санкцій до суб’єктів підприємництва на підставі  пункту 1 статті 17 Закону №265/95-ВР передбачено у разі наявності факту саме невідповідності даних щодо вартості реалізованих товарів (послуг) та обліку отриманих коштів при здійсненні розрахунків із споживачами.

В спірній по справі ситуації облік розрахункових операцій на предмет оподаткування був проведений позивачем у повному обсязі на суму 5800 грн. по податковому обліку, що підтверджено також і перевіркою.  Факту невідповідності даних  між вартістю проданого товару та обліком готівки з продажу цього товару (об’єктивна сторона складу спірного правопорушення) податковою перевіркою не встановлено.

Відповідно до статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, за яким зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Застосування до позивача відповідальності лише на формальній підставі невикористання реєстратора розрахункових операцій у періоді тимчасової втрати підприємцем статусу платника єдиного податку при забезпеченні ним повного обліку розрахункових операцій з метою оподаткування не відповідає конституційному принципу верховенства права та не є справедливим.

Що стосується зафіксованого перевіркою порушення щодо здійснення розрахункових операцій на загальну суму 109,40 грн. без використання розрахункової книжки, то у задоволенні цієї  частини позовних вимог належить відмовити, оскільки факт зазначеного порушення є належним чином підтверджений та позивачем не спростований.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково, а оспорюване рішення скасуванню у частині суми 29000 грн. застосованих штрафних санкцій.

На підставі наведеного та керуючись статтями 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 7 - 9, 69, 86, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Рішення Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області від 18.07.2007р. №303/9806 про застосування штрафних санкцій до приватного підприємця Ігната Сергія Івановича                (с. Ярок, 127 Ужгородського району, код ) скасувати у частині суми 29000 грн.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

4. Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу.

Суддя                          С. Швед