ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/255

24.07.07

За позовом     Державного видавництва “Преса України” Державного управління     справами

До:                    Комунального підприємства Київської міської ради “Редакція газети

“Українська столиця”

Про           стягнення 4640,72 грн.

Суддя   Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача                Горденок Я.В. –предст. (дов. №1-4д  від 27.03.06)

Від відповідача     не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Київської міської ради “Редакція газети “Українська столиця” про стягнення заборгованості у розмірі 4 640,72 грн. (4570,32 грн. –основний борг, 55,26 грн. –пеня, 15,14 грн. –10% річних) , що виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору №206-06 про виконання поліграфічних робіт на періодичні видання від 17.03.2006р.

У судовому засіданні 05.07.07р. представник позивача подав клопотання про зміну розміру позовних вимог, а саме позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3710,32 грн., штраф у розмірі 319,92 грн. та 10% річних у розмірі 101,65 грн.

Представник відповідача в судові засідання 05.07.07р. та 24.07.07р. не з'явився, відзив на позовну заяву не надав.

Про дату, час і місце слухання справи відповідач був належним чином повідомлений за адресою, вказаною в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2006 року між Державним видавництвом “Преса України” Державного управління справами (позивач) та Комунальним підприємством Київської міської ради “Редакція газети “Українська столиця” (відповідач) укладено договір на виконання поліграфічних робіт на періодичні видання №206-06.

У відповідності до пункту 1.1. договору від 17.03.07р. №206-06 позивач в порядку і на умовах, встановлених вказаним договором та Правилами виконання поліграфічних робіт з виготовлення періодичних видань Державним видавництвом “Преса України” (далі –Правила), зобов’язався протягом строку дії договору №206-06 за завданням відповідача періодично (продовжувано) виконувати поліграфічні роботи з виготовлення тиражів номерів (випусків) друкованого засобу масової інформації газети “Українська столиця”  (далі –замовлення), виконувати інші роботи і надавати пов’язані з цим послуги, а відповідач зобов’язувався в порядку і на умовах, установлених договором №206-06 та Правилами, замовляти, оплачувати і приймати виконані поліграфічні та інші роботи, надані послуги, отримувати та вивозити виготовлені замовлення, виконувати інші обов’язки.

Згідно з умовами договору №206-06 позивач на замовлення відповідача у березні 2007 року виконав поліграфічні роботи з виготовлення тиражів 9, 10, 11, 12, 13 номерів замовлення. Факт виконання поліграфічних робіт з виготовлення тиражів 9, 10, 11, 12, 13 номерів замовлення підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт від 26.03.2007р. на суму 14224,93 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач свої зобов’язання за договором №206-06 виконав належним чином і в установлений строк.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3.5. договору №206-06 остаточна оплата вартості фактично виконаних протягом звітного місяця поліграфічних та інших робіт з виготовлення замовлень повинна бути здійснена відповідачем до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Таким чином, відповідно до згаданого положення договору №206-06 відповідач мав здійснити остаточну оплату вартості поліграфічних робіт, виконаних у березні 2007 року –до 10 квітня 2007 року. Натомість 12 квітня 2007 року відповідач провів лише частковий платіж (на суму 9558,61 грн.) за друк 9-13 номерів замовлення (підтверджується наданою позивачем банківською випискою за 12.04.07). Решту вартості виконаних робіт відповідач оплатив 26 червня 2007 року, тобто лише після подачі позивачем позову до суду та винесення судом ухвали про порушення провадження у справі №12/255, про що свідчить надана позивачем копія банківської виписки за 26.06.07р.

Таким чином, судом  на підставі наданих позивачем банківських документів (виписки від 12.04.07 та 26.06.07) було встановлено факт порушення відповідачем строків оплати вартості виконання поліграфічних робіт з виготовлення у березні 2007 року тиражів №№9-13 газети “Українська столиця” на 77 календарних днів. Відповідачем не надано документів, що підтверджують своєчасне виконання ним зобов’язань за договором №206-06.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Стосовно господарських зобов’язань, то це положення продубльоване в ст. 193 ГК України.

У відповідності до ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи.

Згідно частини 1 статті 611 ЦК України порушення зобов’язання тягне за собою наслідки, передбачені законом або договором, в тому числі і сплату неустойки.

Позивач, посилаючись на те, що він є підприємством державного сектора економіки (підтверджується довідкою з органів статистики), просив стягнути з відповідача за порушення строків виконання зобов’язань за договором №206-06 штрафні санкції у розмірах, що визначені згідно спеціальної норми –ч. 2 ст. 231 ГК України –пеню, за ставкою, визначеною договором №206-06 –3710,32 грн., та штраф за ставкою, встановленою ч. 2 ст. 231 ГК України –319,92 грн. На обґрунтування своєї позиції позивач послався на постанову ВГСУ від 27.02.2007р. у справі №45/377.

Суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, виходячи з наступного.

Згідно ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України за порушення зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено договором, у таких розмірах: пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення виконання понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків від вказаної вартості.

Таким чином, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 231 ГК України, передбачений згаданою нормою розмір штрафних санкцій може бути змінений на розсуд сторін зобов’язання.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 551 ЦК України розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Пунктом 4.2. договору №206-06 встановлено більший, ніж у абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України розмір пені. Згаданим пунктом договору №206-06 встановлено, що за кожен день перевищення строків оплати, встановлених договором №206-06, Правилами, відповідач сплачує позивачу неустойку у розмірі 1% від суми заборгованості.

Таким чином, суд задовольняє вимоги позивача щодо стягнення пені у заявленому обсязі (з урахуванням зміни позовних вимог).

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7% від суми простроченого понад 30 днів зобов’язання господарський суд також визнає такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Ч. 2 ст. 231 ГК України прямо передбачено, що у разі прострочення зобов’язання понад 30 днів додатково до пені застосовується штраф у розмірі 7 % від вартості порушеного зобов’язання, якщо інший розмір не встановлено договором.

Судом на підставі належних доказів достовірно встановлено факт порушення відповідачем зобов’язання за договором №206-06 на 77 календарних днів.

Договором №206-06 не встановлено інший, порівняно з наведеним у абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України,  розмір штрафу за прострочку виконання зобов’язання понад 30 днів. Так само договором №206-06 не встановлено, що сторони відмовляються від застосування такого штрафу у разі прострочки виконання ними зобов’язань більше, ніж на 30 днів.

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що у зв’язку з простроченням у 77 днів виконання зобов’язання за договором №206-06 відповідач додатково до пені має сплатити позивачу штраф у розмірі, встановленому абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України і наведеному у позовній заяві (з урахуванням клопотання про зміну позовних вимог).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно абз. 2 пункту 4.2. договору №206-06 у випадку, якщо відповідачем порушено встановлені вказаним договором строки оплати, то за весь час прострочення відповідач зобов’язується сплатити позивачеві проценти у розмірі десяти процентів річних від простроченої суми.

Виходячи з цього, позивач просить стягнути з відповідача проценти у сумі 101,65 грн. Суд погоджується з вимогами позивача у цій частині, оскільки річні відсотки розраховані позивачем виходячи з існуючого на момент розрахунку боргу відповідача перед позивачем  та річних відсотків, встановлених у договорі №206-06.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані належними і достатніми доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 526, 551, 625 ЦК України,  ст. ст. 193, 231 ГК України, ст. ст. 49, 79, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Задовольнити позов повністю.

2.          Стягнути з Комунального підприємства Київської міської ради “Редакція газети “Українська столиця” (, м. Київ, вул. Виборзька, 82) на користь Державного видавництва “Преса України” Державного управління справами (, м. Київ, пр-т Перемоги, 50) 3710,32 грн. пені, 319, 92 штрафу за прострочення зобов’язання понад 30 днів, 101,65 грн. річних відсотків, 102,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Це рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня його прийняття.

4.          Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко