ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 18/215
06.06.07 р.

За позовом:          ВАТ „РайффайзенБанк Аваль” в особі Луганської обласної дирекції ВАТ

„РайффайзенБанк Аваль”;

до:          Дочірнього підприємства „Дніпро –косметика” ТОВ „Репід –інвест”;

про:                    стягнення 237 589,71 ЄВРО.

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Лук”янова Н.Ф., представник, довіреність №495 від 08.02.2007 р.;

Верхацький І.В., представник, довіреність №10 від 24.10.2006 р.;

Мошківський А.І., представник, довіреність №72 від 06.04.2007 р.;

Від відповідача:          не з”явились.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 17.05.2007 р. до 06.06.2007р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 17.05.2007 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 200 000,00 Євро заборгованості за кредит, 13 527,36 ЄВРО заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 22 000,00 ЄВРО пені за прострочення сплати кредиту, 2 062,35 ЄВРО пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, 2 375,90 ЄВРО витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судових засіданнях представники позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач—Дочірнє підприємство „Дніпро –косметика” Товариства з обмеженою відповідальністю „Репід –інвест”, повноважних представників в судове засідання не направив, незважаючи на визнання судом їх явки обов’язковою, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив. Керуючись статтею 75 ГПК України, господарський суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами 25.08.2004 р. укладений генеральний договір про надання кредитних ресурсів №010/1-05/41.

12.10.2005 р. між сторонами, в межах генерального договору про надання кредитних ресурсів №010/1-05/41, укладений кредитний договір №010/08-1/104 від 12.10.2005 р., за умовами якого відповідачеві була відкрита кредитна лінія з лімітом кредитування 200 000,00 ЄВРО строком на дванадцять місяців з 12.10.2005 р. до 12.10.2006 р. зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами.

На підставі вищезазначених договорів позивачем був наданий відповідачеві кредит на загальну суму 200 000,00 ЄВРО, що підтверджується меморіальними ордерами:

—№96/55 від 19.10.2005 р. на суму 162 540,00 ЄВРО;

—№34/12 від 19.10.2005 р. на суму 6 000,00 ЄВРО;

—№96/11 від 21.10.2005 р. на суму 31 460,00 ЄВРО.

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору відповідач зобов’язаний використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбачених кредитним договором.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідача не виконує умови кредитного договору. Станом на день слухання справи у судовому засіданні сума боргу відповідача перед позивачем складає 200 000,00 ЄВРО за кредит та 13 527,36 ЄВРО за відсотками по користуванню кредитом.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За прострочку виконання зобов’язань позивачем нарахована пеня у розмірі 22 000,00 ЄВРО за прострочення сплати кредиту та 2 062,35 ЄВРО за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, передбачена п. 10.2. кредитного договору №010/08-1/104 від 12.10.2005 р. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовами договору.

Згідно з частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Враховуючи ту обставину, що відповідач позовні вимоги не заперечив, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог позивача, вимоги останнього підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства „Дніпро –косметика” Товариства з обмеженою відповідальністю „Репід –Інвест” (інд. 01032, м. Київ, вул. Комінтерна, 6-а, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „РайффайзенБанк Аваль” в особі Луганської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства „РайффайзенБанк Аваль” (інд. 91016, м. Луганськ, вул. Радянська, 61, ) 200 000 (двісті тисяч) Євро заборгованості за кредит, 13 527 (тринадцять тисяч п’ятсот двадцять сім) ЄВРО 36 центів заборгованості за відсотками по користуванню кредитом, 22 000 (двадцяти дві тисячі) ЄВРО пені за прострочення сплати кредиту, 2 062 (дві тисячі шістдесят дві) ЄВРО 35 центів пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, 2 375 (дві тисячі триста сімдесят п’ять) ЄВРО 90 центів витрат по сплаті держмита Видати наказ.

3.          Стягнути з Дочірнього підприємства „Дніпро –косметика” Товариства з обмеженою відповідальністю „Репід –Інвест” (інд. 01032, м. Київ, вул. Комінтерна, 6-а, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „РайффайзенБанк Аваль” в особі Луганської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства „РайффайзенБанк Аваль” (інд. 91016, м. Луганськ, вул. Радянська, 61, ) 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

4.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко