СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

07 листопада  2007 року

Справа № 2-13/8863-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивач: не
з'явився, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1

представник відповідача:
не з'явився, Виконавчий комітет Ялтинської міської ради;

представник відповідача: не
з'явився, Фонд комунального майна Ялтинської міської Ради;

представник відповідача: не
з'явився, Комунальне підприємство "Комбінат благоустрою"

розглянувши апеляційну скаргу
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя Жукова А.І.) від 30 серпня 2007 року у справі №
2-13/8863-2007

за позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до

1. виконавчого
комітету Ялтинської міської ради (пл. Радянська, 1, Ялта, 98600)

2 Фонду
комунального майна Ялтинської міської ради (пл. Радянська, 1, місто Ялта,
98600)

3.
комунального підприємства "Комбінат благоустрою" (пров.
Дарсанівський, 5, місто Ялта, 98609)

про визнання права на продовження
терміну дії договору оренди та спонукання до укладення додаткової угоди

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1звернувся до господарського суду з позовом до виконавчого
комітету Ялтинської міської ради,  Фонду
комунального майна Ялтинської міської ради, комунального підприємства
"Комбінат благоустрою", просив:

визнати за ним право на продовження
договору оренди комунального майна № 12/05 від 27 січня 2005 року строком до 18
січня 2009 року;

зобов'язати Фонд комунального майна
Ялтинської міської ради протягом 20 днів після набрання рішенням чинності
надати згоду комунальному підприємству "Комбінат благоустрою" на
укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна № 12/05 від 27
січня 2005 року, якою продовжити договір оренди до 18 січня 2009 року;

зобов'язати комунальне підприємство
"Комбінат благоустрою" протягом 30 днів після набрання рішенням
чинності укласти додаткову угоду до договору оренди комунального майна № 12/05
від 27 січня 2005 року, якою продовжити договір оренди до 18 січня 2009 року та
у разі не укладення додаткової угоди у зазначений строк вважати позивача таким,
що  вступив у права та обов'язки
орендатора майна за договором оренди комунального майна № 12/05 від 27 січня
2005 року строком до 18 січня 2009 року;

зобов'язати виконавчий комітет
Ялтинської міської ради протягом 15 днів після набрання рішенням чинності
прийняти рішення, яким зобов'язати Фонд комунального майна Ялтинської міської
ради та надати згоду комунальному підприємству "Комбінат благоустрою"
на укладення додаткової угоди до договору оренди комунального майна № 12/05 від
27 січня 2005 року, якою продовжити договір оренди до 18 січня 2009 року;

зобов'язати комунальне підприємство
"Комбінат благоустрою" протягом 15 днів після набрання рішенням
чинності укласти додаткову  угоду до
договору оренди комунального майна № 12/05 від 27 січня 2005 року, якою
продовжити договір оренди до 18 січня 2009 року.

Відповідач наполягав на припиненні
провадження у справі згідно пункту 2 статті 80 Господарського процесуального
кодексу України (а.с. 42).

Рішенням господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя А.І. Жукова) від 30 серпня 2007 року припинено
провадження у справі № 2-13/8863-2007 за позовом фізичної особи -
підприємця  ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Ялтинської міської ради, Фонду комунального майна Ялтинської міської ради,
комунального підприємства "Комбінат благоустрою" у частині визнання
за позивачем права на продовження договору оренди комунального майна № 12/05
від 27 січня 2005 року строком до 18 січня 2009 року; зобов'язання Фонду
комунального майна Ялтинської міської ради протягом 20 днів після набрання
рішенням чинності надати згоду комунальному підприємству "Комбінат
благоустрою" на укладення додаткової угоди до договору оренди комунального
майна № 12/05 від 27 січня 2005 року, якою продовжити договір оренди до 18
січня 2009 року; зобов'язання комунального підприємства "Комбінат
благоустрою" протягом 30 днів після набрання рішенням чинності укласти
додаткову угоду до договору оренди комунального майна № 12/05 від 27 січня 2005
року, якою продовжити договір оренди до 18 січня 2009 року та у разі не
укладення додаткової угоди у зазначений строк, вважати позивача таким, що  вступив у права та обов'язки орендатора майна
за договором оренди комунального майна № 12/05 від 27 січня 2005 року строком
до 18 січня 2009 року. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду,
фізична особа - підприємець ОСОБА_1звернувся до Севастопольського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати,
позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та
неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В судове засідання учасники
судового процесу не з'явилися, про місце і час розгляду апеляційної скарги були
повідомлені належним чином. Таким чином, учасники судового процесу не
скористалися своїм процесуальним правом у справі на участь свого представника в
засіданні суду апеляційної інстанції. Суд вважає можливим розглянути апеляційну
скаргу у відсутність учасників судового процесу за наявними у справі доказами,
оскільки згідно статті 101 Господарського процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
(подання) і перевіряє законність і обґрунтованість  рішення місцевого господарського суду у повному
обсязі.

Повторно розглянувши матеріали
справи в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права
та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія дійшла
висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи 22
липня 2003 року між виконавчим комітетом Ялтинської міської ради та громадським
об'єднанням спортивний клуб „Спартак” був укладений договір, відповідно до умов
якого громадське об'єднання спортивний клуб „Спартак” відмовилось від
користування берегоукріплюючими спорудами від морського порту до санаторію
„Росія”, а виконавчий комітет Ялтинської міської ради у якості компенсації
економічних втрат надав громадському об'єднанню спортивний клуб „Спартак”
дозвіл на реконструкцію кафе „Спорт”, у тому числі і двох громадських туалетів,
один з яких розташований під канатною дорогою, з продовженням договору оренди
туалетів строком на 3 роки. Договір був укладений без вказівки строку його
закінчення.

23 липня 2003 року між громадським
об'єднанням спортивний клуб „Спартак” та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1був
укладений договір відступлення
права  вимоги.

Відповідно до пункту 1 вказаного
договору громадське об'єднання спортивний клуб „Спартак” передало, а  фізична особа - підприємець ОСОБА_1придбав
право вимоги щодо реконструкції громадського туалету під канатною дорогою (вул.
Леніна), став кредитором по Договору від 22 липня 2003 року, укладеному між
виконавчим комітетом Ялтинської міської ради та громадським об'єднанням
спортивний клуб „Спартак”, та набув право вимагати належного виконання зобов'язання
щодо надання дозволу на реконструкцію громадського туалету під канатною дорогою
та продовження договору оренди туалету строком на 3 роки.

26 січня 2005 року міським головою
міста Ялта Брайко було прийнято розпорядження № 16-р по оформленню відносин сторін
шляхом укладення договору оренди громадського туалету.

27 січня 2005 року Фондом
комунального майна Ялтинської міської ради надав погодження № 02-11/129
комунальному підприємству "Комбінат благоустрою" (балансоутримувач
громадських туалетів міста Ялта з 17 червня 2002 року) на укладення договору
оренди строком на 360 днів.

27 січня 2005 року між комунальним
підприємством "Комбінат благоустрою" та фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1був укладений договір № 12/05 оренди комунального майна, а саме, громадського
туалету, розташованого у місті Ялта, вул. Леніна (нижня станція канатної
дороги), який складається із вбудованих не житлових приміщень 1-1-1-9 загальною
площею 69,3 кв.м.

Вказаний договір був укладений
строком на 360 днів та закінчувався 22 січня 2006 року.

Відповідно до додаткової угоди №
22/01-06 від 22 січня 2006 року до договору оренди № 12/05 від 27 січня 2005
року строк даного договору був продовжений з 23 січня 2006 року по 18 січня
2007 року.

Листами від 18 грудня 2006 року та
17 січня 2007 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1звернувся до комунального
підприємства "Комбінат благоустрою" з проханням продовжити строк дії
договору оренди № 12/05 від 27 січня 2005 року на той же строк та на тих же
умовах. Однак 15 січня листом за вих. № 22 фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1було відмовлено у продовженні договору.

Суд апеляційної інстанції зазначає,
що пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України
(Господарського кодексу України) передбачено, що Цивільний   кодекс
України  (Господарський кодекс
України) застосовується  до цивільних,
(господарських) відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо
цивільних (господарських) відносин,  які
виникли до набрання  чинності Цивільним
кодексом України (Господарським кодексом України), положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків,
що  виникли  або
продовжують  існувати після
набрання ним чинності.

Правовідносини сторін виникли до 01
січня 2004 року та продовжуються після зазначеної дати, з огляду на що спір
підлягає вирішенню на підставі норм діючого Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті  759 Цивільного кодексу України за договором
найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно
у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 761 Цивільного
кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій
належать майнові права.

У відповідності з пунктами 1 та 2
частини 1 статті 287 Господарського кодексу України орендодавцями щодо
державного та комунального майна є Фонд державного майна України, його
регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також
іншого майна у випадках, передбачених законом; органи, уповноважені Верховною
Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, -
відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у
комунальній власності.

Статтею 3 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна” встановлено, що  відносини щодо оренди державного майна,  майна,
що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній
власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими
нормативно-правовими   актами.

Згідно із статтею 5 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна” орендодавцями є Фонд державного
майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних
майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого
майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських
товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною
власністю; органи,  уповноважені  Верховною
Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування
управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

Отже, відповідно до положень статті
5 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” та статті 287
Господарського кодексу України орендодавцями нерухомого майна, що належить до
комунальної власності, можуть виступати органи, уповноважені органами місцевого
самоврядування управляти таким майном.

Відповідно до преамбули договору
від 22 липня 2003, укладеного між виконавчим комітетом Ялтинської міської ради
та громадським об'єднанням спортивний клуб „Спартак”, що вступив у силу у день
його укладення, виконавчий комітет Ялтинської міської ради в особі Ялтинського
міського голови діяв на підставі Закону України „Про місцеве самоврядування в
Україні”.

Згідно з частиною 1 статті 51
Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” виконавчим органом
сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі його утворення) ради є
виконавчий комітет ради, утворений відповідною радою на строк її повноважень.

Вирішення питань щодо управління
майном, яке належить до комунальної власності, використання нежитлових
приміщень, будинків і споруджень, які відносяться до комунальної власності
згідно із статтею 29 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”
є  компетенцією виконавчого комітету
міської ради.

Статтею 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до   звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння
відмова  від  зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Комунальне підприємство
"Комбінат благоустрою" у відзиві на позов підтвердило, що майно за
договором оренди № 12/05 знаходиться у нього на балансі. Тому виконання
зобов'язання за договором від 22 липня 2003 року має здійснюватись саме через
такого балансоутримувача майна. Підтвердженням виконання зобов'язання щодо
продовження договору оренди громадського туалету є укладена між позивачем та
комунальним підприємством "Комбінат благоустрою" додаткова угода від
22 січня 2006 року № 22/01-06.

У матеріалах справи міститься
відповідь Фонду комунального майна Ялтинської міської ради від 27 грудня 2006
на адресу громадського об'єднання спортивний клуб „Спартак”, з якої вбачається,
що відповідно до пункту 2.2 договору від 22 липня 2003 року виконавчий комітет
Ялтинської міської ради зобов'язаний продовжити строк договору оренди
громадських туалетів і кафе „Спорт” строком на 3 роки.

У матеріалах справи відсутні докази
того, що з моменту укладення договору цесії від 23 липня 2003 року і до  27 січня 2005 року  громадське об'єднання спортивний клуб
„Спартак” чи фізична особа - підприємець ОСОБА_1були орендарями громадського
туалету. Отже, відсутні підстави вважати хибними твердження фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 у тому, що у продовж 2004 року договір оренди громадського
туалету з ним не укладався.

Таким чином, слід визнати, що
виконання зобов'язань Ялтинською міською радою за договором від 22 липня 2003
року починається саме з моменту укладення позивачем договору оренди
комунального майна № 12/05 від 27 січня 2005 року.

Отже, за вказаних обставин фізична
особа - підприємець ОСОБА_1вправі вимагати укладення договору оренди. Фактична
відмова в укладенні договору з боку комунального підприємства "Комбінат
благоустрою", який на час розгляду спору виступає орендодавцем зазначеного
вище майна, перешкоджає здійсненню прав і охоронюваних законом інтересів
позивача і є підставою для  судового
захисту прав шляхом спонукання до укладення договору оренди, що узгоджується з
положеннями статті 20 Господарського кодексу України.

Щодо посилання суду першої
інстанції на статті 5, 9 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” слід зазначити, що за цією справою розглядається спір стосовно
продовження виконання раніше виниклих зобов'язань за договором від 22 липня
2003 року, а не спір щодо укладення основного договору оренди комунального
майна.

Відповідно до частини 1 статті 528
Цивільного кодексу України, виконання обов'язку може бути покладено  боржником на іншу особу, якщо з умов
договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті
зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У
цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника
іншою особою. Укладенням договору  27
січня 2005 року було здійснено волевиявлення фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на прийняття зобов'язання виконавчого комітету Ялтинської міської ради
через дії комунального підприємства "Комбінат благоустрою".

Не можна визнати обґрунтованим
рішення суду першої інстанції у частині припинення провадження у справі з
посиланням на положення Господарського процесуального кодексу України та
постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20 червня 2007
року у справі № 2-21/2420-2007.

Згідно з пунктом 2 статті 80
Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо є  рішення  господарського суду або іншого органу, який в
межах своєї компетенції вирішив
господарський  спір  між
тими  ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав.

Як свідчать матеріали справи,
предметом позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у вищезгаданому спорі була
вимога про визнання права на оренду строком до 13 січня 2008 року, тоді як
предметом спору у дійсній справі є дещо інша вимога, яка і повинна бути
розглянута по суті.

Одночасно слід зазначити, що
нормами Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, Цивільного
кодексу України та Господарського кодексу України, Закону України „Про оренду
державного та комунального майна” не передбачена можливість виконавчого
комітету ради зобов'язувати Фонд комунального майна чи комунальне підприємство
ухвалювати рішення стосовно оренди майна.

Згідно зі статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна  довести
ті  обставини,  на
які  вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський   суд
приймає  тільки  ті
докази,  які  мають значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування,
не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі статтею 101
Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення у повному обсязі.

Враховуючи викладене, а також те,
що відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є,
зокрема, порушення  або неправильне
застосування норм матеріального чи процесуального права, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського
суду Автономної Республіки Крим зміні.

Керуючись статтями 101, пунктом 4
статті 103, пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 30 серпня 2007 року у справі № 2-13/8863-2007
змінити, виклавши резолютивну частину у наступній редакції:

„Позов фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1право на продовження договору оренди комунального майна №
12/05 від 27 січня 2005 року строком до 18 січня 2009 року.

Спонукати комунальне підприємство
"Комбінат благоустрою" у місячний термін укласти з фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1додаткову угоду до договору оренди комунального майна №
12/05 від 27 січня 2005 року, якою продовжити строк дії договору до 18 січня
2009 року. У разі не укладення додаткової угоди до договору оренди вважати його
продовженим на строк до 18 січня 2009 року.

В іншій частині позову відмовити.”

Головуючий суддя

Судді