СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05.07.07                                                                                 Справа № 10/260ад.

Суддя господарського суду Луганської області Мінська Т.М. по справі № 10/260ад за позовом

Державної податкової інспекції у м. Красний Луч

до Державного підприємства "Донбасантрацитвантажтранс", м. Красний Луч

про звернення стягнення на активи на суму 212363 грн. 28 коп.

Представники  сторін:

від позивача - Яковлев О.І. - ст.держ.подат.інспектор, довіреність № 25/10-25 від 09.01.07.;

від відповідача - Лобачьов А.І. - провідний юрисконсульт, довіреність № 6/408 від 30.05.07.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на прибуток в розмірі 212363 грн. 28 коп., шляхом звернення стягнення на активи.

Відповідач відзивом на позов від 31.05.2007р. № 6/418 позовні вимоги визнав в повному обсязі, але просить розстрочити погашення боргу.

Розглянувши матеріали справи,  додатково надані документи, вислухавши представників сторін,   суд

в с т а н о в и в:

Державне підприємство "Донбасантрацитвантажтранс" створено шляхом виділення із складу  ДП «Донбасантрацит» згідно наказу  № 478 від 25.09.2006р.  Міністерства Вугільної промисловості  України і зареєстровано виконавчим  комітетом  Краснолуцької міської ради 03.01.2007р.   Згідно розподільчого балансу  відповідач  прийняв  на  себе  заборгованість перед бюджетом  в сумі  502 тис. грн.,  в  тому  числі  податковий  борг  з податку на прибуток в  у вигляді  штрафних санкцій  в сумі 142781 грн. 96 коп. і  пені  в  сумі  149 216 грн. 32  коп.   Згідно  акту  звірення  станом на 03.05.2007.,  підписаного  директором і головним бухгалтером  відповідача,   податковий  борг  з податку на прибуток  становив 212363 грн. 28 коп.,   в  тому числі  штрафні санкції  - 100784  грн. 90 коп. і  пеня  в  сумі  115578 грн. 38  коп.

Відповідач  відзивом  визнав  позовні  вимоги повністю.

Оцінивши  матеріали  справи,    суд   визнає  позовні  вимоги  обґрунтованими  з  огляду  на  наступне:

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України  “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів)  у  встановлені  законами  терміни.

Відповідно  до  п.11) ст. 10  Закону України  “Про державну податкову службу в Україні”  податкові органи подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ,  організацій та громадян   про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

За змістом  пунктів 1,2),   1.3)  ст.  1 Закону   України  від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ   “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  (надалі –Закон  2181)  податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків  сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму  коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими  законами України;     податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з  урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно  узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи  судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також  пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону 2181 активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п. 1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні  та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Відповідно до ст. 136  Кодексу адміністративного судочинства  України  відповідач  може визнати адміністративний позов  протягом  всього часу  судового розгляду,   зробивши  про це усну  заяву. Якщо  визнання  адміністративного позову  викладено  в  адресованій  суду  письмовій заяві,  ця  заява  приєднується  до справи.  Визнання  відповідачем  позову  не суперечить закону, не порушує  чиї –небудь права,  свободи  або інтереси.   Питання  про  розстрочення  виконання  судового рішення може бути розглянуто в порядку ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства  України.

Оцінивши  всі  вищевикладені  обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому засіданні  05.07.2007.  і  постановив   задовольнити позов повністю.

Відповідно до п. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства  України   у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа,   судові витрати, здійснені  позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  05.07.2007. проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

На  підставі  викладеного та,    керуючись ст.ст.  18, 51, 136, 158 –163,  245 Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1.   Позов   задовольнити повністю.

2. Звернути стягнення на активи Державного підприємства "Донбасантрацитвантажтранс", м. Красний Луч,  вул. Димитрова, 20,       на суму податкового боргу  з податку на прибуток в розмірі   212363 грн. 28 коп.   в доход Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена  10.07.2007.

Суддя                                                                                Т.М.Мінська