ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.11.07                                                                                           Справа№ 4/253-30/43

За позовом:  ДК „Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” в особі філії „Управління магістральних газопроводів „Львівтрансгаз”

до відповідача:   ВАТ по газопостачанню та газифікації „Львівгаз”, м. Львів

про   стягнення   18353261,33 грн.

Суддя  Н.Мороз

Представники:

від  позивача –    Колодко В.І.-пров.ю/к

від відповідача-   Докторевич Р.А.-юр.

Сторонам  роз”яснено зміст прав та обов”язків, пердбачених ст.ст.20,22 ГПК України.

Суть спору:

Позовні вимоги заявлено ДК „Укртрансгаз” НАК “Нафтогаз України” в особі філії „Управління магістральних газопроводів „Львівтрансгаз” до ВАТ по газопостачанню та газифікації „Львівгаз”, м. Львів  про  стягнення   заборгованості.

Ухвалою господарського суду від 05.02.2007 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 01.03.2007 року.

Для об”єктивного та всестороннього вирішення спору, розгляд справи неодноразово відкладався ухвалами суду, в судових  засіданнях оголошувались перерви, про що представники сторін ознайомлені під розписку.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 08.11.2007р. з”явився та пояснив, що відповідач після подачі позову до суду погасив заборгованість за надані у 2006 році послуги з транспортування природного газу для потреб населення, у зв”язку з чим подав заяву №31/43 від 07.11.2007р. про відмову від уточнення позовних вимог від 08.08.2007р. №30/43. Відтак, просить суд припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 4695031,60 грн. та стягнути з відповідача  інфляційні нарахування в розмірі 84890,87 грн. та 3% річних в сумі 11737,58 грн. Позов просить задоволити відповідно  до поданої заяви.

Представник відповідача в судових засіданнях  проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов №06-3493 від 14.05.2007р. та доповненні до відзиву. Зокрема, зазначив, що послуги позивачем надавались  на виконання Постанови КМУ №1729 від 27.12.2001р., якою затверджено „Порядок забезпечення споживачів природним газом”, згідно якої  ВАТ „Львівгаз” виконує диспетчерську функцію з контролю та регулювання надходження і реалізації природного газу, а у разі неповного проведення розрахунків за спожитий природний газ та надані послуги з його транспортування припиняє подачу газу споживачам у встановленому порядку. Питання постачання, транспортування природного газу, тарифи та порядок  розрахунків регулюються постановою КМУ і НБУ від 13.11.1998р. №1785 „Про вдосконалення розрахунків за спожитий газ”, постановою НКРЕ від 12.07.2000р. №759 „Про затвердження  алгоритму розподілу коштів, що надходять на розподільчі рахунки газових підприємств НАК „Нафтогаз України” за поставлений природний газ”, якими  не передбачено обов”язку ВАТ  „Львівгаз”  розраховуватися  власними   коштами  за  послуги  з   транспортування    природного газу для потреб населення. Крім того, зазначив про неукладення сторонами договору на 2006р.  на транспортування природного газу магістральними трубопроводами для потреб населення.

В судовому засіданні 08.11.2007р. представник відповідача ствердив про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за транспортування  природного газу за 2006 рік в сумі 4695031,60 грн., про що подав відповідну заяву та реєстри платіжних доручень. Щодо інфляційних нарахувань та 3% річних, зазначив, що позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та безпідставними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши  пояснення повноважних представників сторін,    суд  в с т а н о в и в:

Згідно ст.179 Господарського Кодексу України, майново-господарські зобов”язання, які виникають між суб”єктами господарювання або між суб”єктами господарювання і негосподарюючими суб”єктами- юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов”язаннями. Відповідно до ст.180 Господарського Кодексу України, договір є укладеним, якщо між сторонами у передбачених  законом  порядку та формі  досягнуто згоди щодо  усіх його істотних умов.

Між позивачем  та відповідачем  було укладено договір №Тр-н 10/2004  від 01.10.2004р. на надання послуг по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами та угоду №Тр-Н10/2005 про пролонгацію договору  від 01.02.2005р.

Згідно п.1.1, предметом договору є надання  газотранспортним підприємством   послуг по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами від пунктів прийому-передачі газу в систему магістральних трубопроводів та його передача  газозбутовій організації (відповідач) для потреб населення, його одоризації,  в об”ємах, що підтверджується ОДУ ДК „Укратрансгаз”.

У відповідності до п.4.2 договору, прийом-передача газу, одержаного газозбутовим підприємством у відповідному місяці оформляється актом прийому-передачі газу між газотранспортним підприємством і газозбутовим підприємством. Акти прийому-передачі газу за відповідний місяць уповноважені представники сторін складають до 5-го числа, наступного за звітним місяця.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до умов договору, протягом січня - грудня 2006р. позивачем надано послуги з транспортування 1042061,212 тис.м.куб. природного газу для потреб населення на загальну суму  18313514,35 грн., що підтверджується  актами виконаних робіт по транспортуванню природного газу, підписаними обома сторонами (в матеріалах справи). Зазначена обставина  відповідачем не заперечувалась.

Виходячи з принципів належного виконання зобов”язання,   відповідач здійснює розрахунки за надані послуги по транспортуванню природного газу для потреб населення шляхом щоденного перерахування грошових коштів на рахунок позивача в порядку і строки, встановлені Алгоритмом розподілу коштів, затв. постановою НКРЕ від 12.07.2000р. №759 „Про затвердження алгоритму розподілу коштів, що надходять на розподільні рахунки газозбутових підприємств НАК „Нафтогаз України” за поставлений природний газ, та отриманих у звітному періоді пільг і субсидій (п.6.2 договору).  Крім того, згідно 4.2 договору, підставою для розрахунків між  замовником та газотранспортною організацією є щомісячний реєстр, підписаний газорозподільною організацією і газотранспортною організацією.

Суд зазначає, що укладений між сторонами договір має обов”язкову силу і є підставою виникнення цивільно-правового зобов”язання через права та обов”язки його учасників, визначені умовами договору.  Однак, відповідачем недотримано окремих вимог договору в частині  розрахунків, внаслідок чого, на момент подачі позову до суду виникла заборгованість в сумі  4695031,60 грн.

Проте, беручи до уваги письмову заяву позивача № 31/43 від 07.11.2007р. про відмову від уточнення позовних вимог від 08.08.2007р. №30/43, пояснення сторін, бухгалтерську   довідку    №  2996/9    від 06.11.2007р.   про відсутність  заборгованості відповідача за надані  послуги по транспортуванню природного газу для потреб споживачів-населення в 2006 році, реєстри  платіжних доручень та банківські виписки (в матеріалах справи), суд дійшов висновку в частині стягнення основного боргу   провадження припинити.

Щодо заперечень відповідача, слід зазначити наступне.

Постановою   НКРЕ від 12.07.2000р. №759 „Про затвердження  алгоритму розподілу коштів, що надходять на розподільчі рахунки газових підприємств НАК „Нафтогаз України” за поставлений природний газ” розроблено алгоритм, однак він визначає послідовність дій підприємства та банків, що їх обслуговують, при надходженні коштів на розподільчі рахунки підприємств за поставлений природний газ. Цей алгоритм не впливає на домовленість сторін за договором  щодо  строків оплати вартості  поставленого товару не припиняє зобов”язання боржника по оплаті боргу кредитору, у тому числі шляхом реалізації свого права на стягнення боргу з споживачів природного газу. Суд зазначає, що вимоги позивача не стосуються коштів, що надходили на розподільчий рахунок від споживачів природного газу і не є власністю ВАТ „Львівгаз”, якими відповідач не має права розпоряджатися.

Не заслуговують на увагу суду також твердження відповідача про відсутність укладеного між сторонами договору на транспортування природного газу для потреб населення у 2006 році з огляду на наступне.

Згідно п.1 укладеної угоди №Тр-Н10/2005 від 01.02.2005р. про пролонгацію договору №Тр-Н10/2004 від 01.10.2004р. про надання послуг по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами для потреб населення, строк дії договору №Тр-Н10/2004  продовжено до 31.12.2005р. Згідно п.2, зазначений договір в подальшому вважається  щорічно продовженим на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення календарного року однією із сторін не буде заявлено про відмову від цього договору, або його перегляд.

Проте, належних доказів зміни чи припинення договору, суду не надано. Навпаки, матеріалами справи, зокрема актами виконаних робіт по транспортуванню природного газу у 2006 році, підписаними обома сторонами, платіжними дорученнями та банківськими виписками (в матеріалах справи) спростовуються твердження відповідача про відсутність укладеного договору, оскільки зазначені докази містять посилання на договір №Тр-Н10/2005 від 01.02.2005р.  Крім того, листом №06-213 від 17.01.2007р. відкритим акціонерним товариством „Львівгаз” підтверджено пролонгацію договору №Тр-н 10/2004 на надання послуг по транспортуванню природного газу магістральними трубопроводами для потреб населення від 01.10.2004р. до 31.12.2007р. на попередніх умовах визначеними сторонами. Доказів зворотнього суду не надано.

Відповідно до ч .2  ст.625 ЦК України,  боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв”язку з цим, грошовими зобов”язаннями відповідача перед позивачем  є грошова  сума, що визначена  з урахуванням встановленого індексу інфляції та  3% річних.  Згідно поданого позивачем розрахунку позовних вимог, інфляційні втрати становлять 84890,87  грн., 3 % річних- 11737,58 грн.

В силу ст.193 ГК України в контексті з вимогами ст.526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння  відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об”єктивному розгляді всіх обставин справи.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Враховуючи наведене, суд, дійшов висновку, що позов обґрунтований поданими доказами, не спростований відповідачем і підлягає до задоволення  частково, з врахуванням поданої заяви №31/43 від 07.11.2007р.

Судові витрати покладаються на відповідача,   згідно ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.179,180,193 Господарського Кодексу України, ст.ст.526,625 Цивільного Кодексу України, ст.ст.32, 33, 43, 49, 82,84,85,116  ГПК України, суд, –

В И Р І Ш И В:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з відкритого акціонерного товариства  по газопостачанню та газифікації „Львівгаз”, м. Львів, вул.Золота,42 (р/р 302 в ОД АК УСБ м. Львова, МФО 325019, ) на  користь Дочірньої компанії „Украгазвидобування” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”в особі філії „Управління магістральних газопроводів  „Львівтрансгаз”,  м. Львів, вул.Рубчака,3 (п/р 432 в Залізничному відділенні АК ПІБ м. Львова, МФО 325105, ) - 11737,58 грн. - 3 % річних, 84890,87  грн. інфляційних втрат, 25000 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.В частині стягнення основного боргу  провадження припинити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                             Мороз Н.В.