донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

19.12.2007 р.
справа №24/174пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:
від прокуратури:

не з*явився

від позивача:

Ракульцев С.О. (довіреність б/н
від 11.12.2007року),

від відповідача:

не з*явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційне подання

Прокурора Іллічівського району
м.Маріуполь в інтересах держави в особі Управління міського майна
Маріупольської  міської ради
м.Маріуполь

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

22.10.2007 року

по справі

№24/174пд

за позовом

Прокурора Іллічівського району
м.Маріуполь в інтересах держави в особі Управління міського майна
Маріупольської  міської ради
м.Маріуполь

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Маріуполь Донецької області

про

розірвання договору оренди №
432-1 від 20.07.2004р. та стягнення 7706грн. 64 коп. боргу, 196 грн. 56 коп.
пені.

В С Т А Н О В
И В:

Прокурор Іллічівського району м.
Маріуполя в інтересах територіальної громади в особі Управління міського майна
Маріупольської ради м. Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької
області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 м. Маріуполь про розірвання договору на довгострокову оренду
нежитлового приміщення №432-І від 20.07.2004р. та  стягнення 7706грн.64коп. боргу по орендній
платі, 196грн.56 коп. пені.

Рішенням від  22.10.2007року  господарський суд Донецької області  (суддя Ломовцнва Н.В.) позовні вимоги
прокурора Іллічівського району м.Маріуполя в інтересах територіальної громади в
особі Управління міського майна Маріупольської ради м.Маріуполь до Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м. Маріуполь про розірвання
договору на довгострокову оренду нежитлового приміщення № 432-І від
20.07.2004р. та стягнення 7706 грн. 64 коп. боргу по орендній платі, 196 грн.
56 коп. пені задовольнив частково.
Стягнув з відповідача борг по орендній платі у сумі 2487 грн. 14коп., та
пеню у сумі 85 грн. 40 коп. У задоволені вимог в залишковій частині відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
прокурор Іллічівського району м.Маріуполя
звернувся з апеляційним поданням,
яким просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги в.о.прокурора Іллічівського району м.Маріуполя в інтересах
держави  в особі Управління міського
майна Маріупольської ради м.Маріуполь про розірвання договору оренди та
стягнення заборгованості та пені
задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своїх апеляційних вимог
заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції при прийнятті
судового рішення порушені норми матеріального права, що призвело до прийняття
неправильного рішення.

Прокурор та представник відповідача
у судове засідання не з'явилися, про час і місце засідання були повідомлені
належним чином. Представник позивача не заперечував проти розгляду скарги без
прокурора та представника відповідача.

У судовому засідання представник
позивача висловився у підтримку апеляційного подання прокурора Іллічівського
району м.Маріуполя, та просить апеляційне подання задовольнити, судове рішення
скасувати.

У процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд у відповідності до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила таке:

Як вбачається із матеріалів справи,
між Управлінням міського майна Маріупольської ради м.Маріуполь (позивач) та
Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1 м.Маріуполь
(відповідач) укладено договір на довгострокову оренду нежитлового приміщення №
432-І від 20.07.2004р. Власником приміщення залишається Маріупольська міська
рада м.Маріуполь, а орендар користується ним на протязі терміну оренди.. Строк
дії договору   визначений сторонами до
15.12.2014р. Договір укладено без протоколу розбіжностей та додаткових угод.

Відповідно до умов даного договору,
позивач передав, а відповідач приймав у дострокове платне користування
нежитлове приміщення, загальною площею 311,0кв.м., що дорівнює 3/100 частки
житлового багатоквартирного будинку А-3, розташованого за адресою: м.Маріуполь,
вул. 25 квартал, 1 на земельній ділянці, яка знаходиться у розпорядженні
міської ради, а саме: приміщення № 35 (кімнати 1, 3 -8, 11 -14), 1 поверх, для
використання під крамницю. Факт передачі приміщення підтверджується актом  прийому-передачі нежилого приміщення №4244
від 03.03.2005року.

Умовами договору пунктами 5.1, 5.2,
передбачено, що відповідач сплачує орендну плату, яка визначається  рішенням Маріупольської міської ради,  за перший місяць в розмірі 1853,44 грн. із
розрахунку 5,96 грн. на 1 м2 та перераховує її на рахунок позивача не пізніше
20 числа поточного місяця враховуючи індекс інфляції.

Приписами  ч.1,7 статті 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до  умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання
особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (статті 526,527 Цивільного кодексу
України).

У зв'язку з тим, що відповідач свої
договірні зобов'язання виконав частково, у нього перед позивачем виникла
заборгованість за період з квітня 2007р. по липень 2007р. в сумі 7706 грн. 64
коп., позивач змушений був звернутися до господарського суду із позовом.

У ході розгляду справи,
господарський суд встановив, що у відповідача перед позивачем, на момент
розгляду справи, існує заборгованість лише за липень 2007р. в розмірі 2487,14
грн. Заборгованість за квітень 2007р. у відповідача відсутня, оскільки згідно
банківського витягу, з призначенням платежу „оплата аренды полн. по сроку
03.05.2007г.” відповідачем сплачено 4500грн. (а.с.33). Заборгованість за
травень та червень 2007р. у відповідача відсутня, оскільки згідно банківського
витягу, з призначенням платежу „оплата аренды полн по сроку 03.07.2007г.”
відповідачем сплачено 7000 грн. (а.с.34). Таким чином, вирішуючи спір по суті,
суд першої інстанції підставно виходив з того, що згідно наданого позивачем
рахунку №1686/3, та враховуючи порядок внесення орендної плати за спірним
договором, позовні вимоги стосовно заборгованості з орендної плати підлягають
задоволенню у сумі  2487грн.14коп. лише
за липень 2007року.

Крім стягнення суми основного
боргу, позивачем були заявлені додаткові вимоги у вигляді пені у розмірі двох
облікових ставок НБУ за кожний день прострочення терміну сплати орендної плати
відповідно до п.7.3 договору. Згідно розрахунку позивача, сума пені за період
прострочки платежу з 21.04.2007р. -14.08.2007р.
складає 196,56грн. (а.с.11).

Відповідно до Закону України “Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” 1996р., який не
втратив силу в зв'язку з прийнятими Цивільним та Господарським кодексами
України (2004р.).  Статтею 3 вказаного
Закону встановлений розмір  пені
(штрафних санкцій), передбачений за згодою сторін, не може перевищувати
подвійної облікової ставки  Національного
банку України, яка діяла у період, за який стягується пеня.

Дослідивши матеріали справи з цього
приводу,  судова колегія вважає
правильним висновок господарського суду стосовно застосування до відповідача
санкцій у вигляді пені у сумі 85грн.40коп. відповідно до чинного законодавства.

За предметом позову йдеться про
розірвання договору №432-1 від 20.07.2004р. на довгострокову оренду не
житлового приміщення, укладеного між позивачем та відповідачем.

Господарським судом правильно
встановлено відсутність підстав для розірвання вказаного договору.
Обґрунтовуючи свою правову позицію суд виходив з того, що   відповідно до умов договору, п.8.3,
орендодавець має право в односторонньому порядку відмовитись від договору, якщо
орендар не вносить орендну плату на протязі трьох місяців підряд. У випадку
відмови орендодавця від договору, договір є розірваним з моменту отримання
орендарем звістки орендодавця про відмову від договору.   Договір може бути розірвано за ініціативою
однієї із сторін за рішенням господарського суду, у випадку невиконання
обов'язків та з інших підстав, які передбачені законодавчими актами України.

Відповідно до ст.782 ЦК України
наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців
підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з
моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Як видно із матеріалів справи,
повідомлення про відмову позивача від спірного договору відповідачем не
отримано, про що свідчить повернутий поштовий
конверт з відміткою поштового відділення „у зв'язку зі закінченням
строку зберігання” (а.с.8).

Відповідно до ст. 188
Господарського кодексу України розірвання господарського договору в
односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або
договором.

У статті 783 Цивільного кодексу
України передбачено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору
найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі;
наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач
своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив
до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального
ремонту був покладений на наймача.

Доказів  про те, що орендар користується приміщенням у
порушення договору до суду не надано.

Статтею 651 Цивільного кодексу
України, яка є загальною нормою про розірвання договору, передбачено, що
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

В даному випадку, заборгованість у
відповідача перед позивачем за спірним договором, як вказувалося вище,  існує тільки за один місяць за липень
2007року у сумі  2487грн.14коп. Із змісту
наведених норм вбачається, що позивач та прокурор не довели наявності підстав
для розірвання договору, встановлених ст. 783 Цивільного кодексу України, а
також не довели суду, що порушення строків оплати на 1 місяць є істотним в
розумінні статті 651 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене,  за результатами апеляційного провадження,
судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов вичерпних
юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи, а також достатньо
обґрунтував свої висновки. Підстав для скасування рішення суду від
22.10.2007року не має, оскільки відповідно до вимог ст.43 ГПК України рішення
ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права, а доводи апеляційного подання не можуть
бути підставою для скасування рішення.

Керуючись ст.ст.43,99,101,103,105
ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне подання Прокурора
Іллічівського району м.Маріуполь в інтересах
держави в особі Управління міського майна Маріупольської  міської ради м.Маріуполь на рішення господарського
суду Донецької області від 22.10.2007року у справі №24/174пд залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 22.10.2007року у справі №24/174пд залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС