СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

17 жовтня 2007 року
Справа № 2-6/8464-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко В.А.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача - Державного підприємства "Кримське республіканське протизсувне управління": Руденко В.П., довіреність № 4 від 09.01.2007,

відповідача - Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева": не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Шкуро В.М.) від 08.08.2007 у справі №2-6/8464-2007

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр відпочинку"Юність" (вул. Перекопська, 20/2, місто Алушта, 98510)

до           Державного підприємства "Кримське республіканське протизсувне управління" (вул. Горького, 30, місто Ялта,98600)

Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева" (вул. Перекопська, 4, місто Алушта, 98500)

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр відпочинку "Юність" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до відповідачів про розірвання договору  експлуатації берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд і фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню, укладеного 15.06.2006 за № 39/06 між Державним підприємством "Кримське республіканське протизсувне управління" та Спільним підприємством з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева".

В подальшому позивач змінив позовні вимоги та просив визнати вказаний договір недійсним.

Позов мотивовано тим, що спірний договір укладений на експлуатацію берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд, що розташовані на земельній ділянці на східній набережній  між бунами 4-6, які раніше –25.12.1990, вже були передані позивачу на підставі договору на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд, строком до 2015 року.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.08.2007 (суддя Шкуро В.М.) у справі № 2-6/8464-2007 позов задоволено.

Визнано договір № 39/06 експлуатації берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд і фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню, укладений 15.06.2006 між Державним підприємством "Кримське республіканське протизсувне управління" та Спільним підприємством з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева", недійсним в частині передачі в експлуатацію ділянки берегоукріплювальних споруд від буни 4 до буни 6.

Стягнуто з Державного підприємства "Кримське республіканське протизсувне управління" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр відпочинку "Юність" судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 42,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 59,00 грн.

Стягнуто з Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний центр відпочинку "Юність" судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 42,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 59,00 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що спірний договір суперечить положенням постанови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим „Про заходи з інженерного захисту берегів Чорного та Азовського морів та територій, які знаходяться під впливом негативних природних процесів" № 68 від 11.03.1997.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач - Спільне підприємство з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева" - звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, у позові відмовити.

На думку сторони, рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Судом не був дослідженим договір № 32 від 25.12.1990, даному документу не була надана належна правова оцінка. Так, на момент укладення вказаного договору Кримське протизсувне управління було орендним підприємством, а 10.04.1992 був прийнятим Закон України „Про оренду майна державних підприємств та організацій”, відповідно до якого не будучи державним підприємством, Кримське протизсувне управління не мало права  передавати орендуєме державне майно будь-кому ні в оренду, ні в користування. Пунктом 4 постанови Верховної Ради України від 10.04.1992 визначено, що усі договори оренди повинні бути приведені у відповідність до вказаного Закону.

Також сторона звертає увагу, що у договорі № 32 від 25.12.1990 не вказане, які самі берегоукріплювальні споруди надаються турбазі „Юність”, відсутній акт прийому-передачі,  та відомості, що в оренду були передані саме берегоукріплювальні споруди від буни 4 до буни 6.

Таким чином, вказаний договір не відповідає вимогам законодавства України та не може бути доказом  у  забезпечення позовних вимог.

Крім того, суд вийшов за рамки позовних вимог, оскільки визнав недійсним спірний договір в частині передачі земельної ділянки берегоукріплювальних споруд від буни 4 до буни 6, тоді як позивач просив визнати недійсним договір експлуатації берегоукріплювальних споруд, які знаходяться на земельній ділянці загальною площею 0,1505 на східній набережній між бунами 5 та 7. Більш детальніше доводи вказані у скарзі.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

В судове засідання не з’явились представники позивача та відповідача - Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева", про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Судова колегія розглядає справу за відсутністю вказаних сторін, оскільки їх прибуття в судове засідання не визнано обов’язковим.

Повторно, відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України розглянувши справу, судова колегія встановила таке.

25.12.1990 між Кримським протизсувним управлінням (правонаступником якого є Державне підприємство „Кримське республіканське протизсувне управління") та Турбазою „Юність" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю „Міжнародний центр відпочинку „Юність") укладено договір № 32 на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних споруд з пляжними зонами, які експлуатуються турбазою „Юність".

Згідно з умовами договору турбазі „Юність" передана в експлуатацію строком на 5 років ділянка берегоукріплювальних споруд довжиною 135 погонних метрів, балансовою вартістю 620 тис.руб.

23.08.1991 між сторонами вищезазначеного договору укладено угоду про внесення змін у договір № 32 від 25.12.1990, встановлено строк експлуатації у двадцять п'ять років  - до 31.12.2015.

15.06.2006 між Державним підприємством „Кримське республіканське протизсувне управління" та Спільним підприємством з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева" укладено договір експлуатації берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд і фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню № 39/06.

Згідно з умовами договору Спільному підприємству по будівництву та експлуатації пансіонату „Нева" передаються в експлуатацію берегоукріплювальні споруди бази відпочинку „Нева", ділянка від буни  3 (не включається) до буни  6 (включається).

Відповідно до акту державного прийому будівель (споруд) берегоукріплювальні споруди від буни 4 до буни 6 складають один комплекс берегоукріплювальних споруд бази відпочинку „Нева" довжиною 140 погонних метрів берегової смуги.

Додатком № 1 до договору № 32 від 25.12.1990 на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних споруд з пляжними зонами, які експлуатуються турбазою „Юність", визначена норма амортизаційних відрахувань виходячи з балансової вартості на рівні 620 тис.руб.

Таким чином, судом першої інстанції вірно вказано, що на підставі договору № 32 від 25.12.1990 на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних споруд з пляжними зонами, турбазі „Юність" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю „Міжнародний центр відпочинку „Юність") передані в експлуатацію берегоукріплювальні споруди між бунами  4 та 6, які входять до складу пускового комплексу № 1.

Відповідно до положень постанови Ради Міністрів СРСР № 568 від 17.05.1986, постанови Ради міністрів УРСР № 238 від 26.06.1986 та наказу Міністерства житлово-комунального господарства Української РСР від 25.07.1998 № 173 „Про покращання ефективності роботи по захисту берегів Чорного та Азовського морів від руйнувань" на підставі проведеної інвентаризації, всі наявні побудовані берегозахісні та протизсувні споруди на всьому Південному узбережжі Криму були прийняті на баланс з урахуванням їх в складі основних фондів та визначенням амортизаційних відрахувань за нормами, встановленими для гідротехнічних споруд.

Відповідно до пункту 2 постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим від 29.06.1992 № 110-1 „Про розмежування майна державної власності та власності адміністративно-територіальних одиниць" майновий комплекс Кримського протизсувного управління віднесений до загальнореспубліканської власності Криму як такий, що входить до підприємств республіканського підпорядкування.

Згідно з постановами Ради Міністрів Автономної Республіки Крим № 266 від 13.07.1999 та № 142 від 13.04.2004 Державне підприємство „Кримське республіканське протизсувне управління", як правонаступник Державного підприємства „Кримське протизсувне управління", є комерційним підприємством, входить до складу майна, що належить Автономній Республіці Крим та знаходиться у сфері управління Республіканського комітету житлово-комунального господарства Автономної Республіки Крим.

Постановою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим „Про заходи з інженерного захисту берегів Чорного та Азовського морів та територій, які знаходяться під впливом негативних природних процесів" від 11.03.1997 № 68 визначено, що Державне підприємство „Кримське республіканське протизсувне управління" зобов'язано укладати довгострокові договори на експлуатацію берегозахісних споруд, які знаходяться на його балансі, та фінансування робіт з їх капітального ремонту та відновлення незалежно від джерела фінансування їх будівництва.

Статутом Державного підприємства „Кримське республіканське протизсувне управління", затвердженого Республіканським комітетом житлово-комунального господарства Автономної Республіки Крим 15.10.2004, передбачено, що підприємство володіє, користується майном, яке перебуває у нього на балансі на власний розсуд.

Відповідно до постанови Верховної Ради Автономної Республіки Крим „Про склад майна, що належить Автономній Республіці Крим" від 15.03.2000 за №982-2/2000 берегозахісні споруди, які знаходяться на балансі Державного підприємства „Кримське республіканське протизсувне управління" є майном, яке належить Автономній Республіці Крим.

Згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 31.12.1992 № 26-92 гідротехнічні захисні споруди включено до Переліку майнових комплексів державних підприємств, організацій, їх структурних підрозділів основного виробництва, передача в оренду яких не допускається.

Отже, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про те, що договори на експлуатацію та фінансування робіт капітального ремонту берегоукріплювальних, протизсувних споруд з пляжними зонами № 32 від 25.12.1990 та договір експлуатації берегоукріплювальних, протизсувних і пляжних споруд і фінансування робіт по їх капітальному ремонту і відновленню № 39/06 від 15.06.2006, за своєю юридичною природою, не є договорами оренди (найму).

Постановою Ради Міністрів Автономної Республіки Крим № 68 від 11.03.1997 встановлений порядок та підстави укладення вищезазначених договорів, методика розрахунку суми коштів на відновлення та капітальний ремонт берегозахісних, протизсувних та пляжних споруд, а також коло суб'єктів правовідносин з експлуатації та відновленню протизсувних і пляжних споруд.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставами для визнання угоди (правочину) недійсним є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України.

Експлуатація Товариством з обмеженою відповідальністю „Міжнародний центр відпочинку „Юність" на правових підставах берегоукріплювальних споруд від буни 4 до буни 6,  унеможливлює передачу їх в експлуатацію іншій особі без згоди попереднього користувача, оскільки сумісна експлуатація одного об'єкту має бути спеціально обумовлена усіма суб'єктами експлуатації.

Отже, спірний договір суперечить положенням постанови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим „Про заходи з інженерного захисту берегів Чорного та Азовського морів та територій, які знаходяться під впливом негативних природних процесів" № 68 від 11.03.1997, оскільки передача в експлуатацію берегоукріплювальних споруд, які вже правомірно експлуатуються іншою особою, неможлива без згоди останньої.

Враховуючи, що за спірним договором в експлуатацію Спільному підприємству з будівництва та експлуатації пансіонату „Нева" передається ділянка берегоукріплювальних споруд від буни 3 (не включається) до буни 6 (включається), договір підлягає визнанню недійсним в частині передачі в експлуатацію ділянки берегоукріплювальних споруд від буни  4 до буни 6, які експлуатуються позивачем.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, воно зміні чи скасуванню не підлягає.

Апеляційна скарга залишається судовою колегією  без задоволення з вищевказаних підстав.

Керуючись статтями 101, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спільного підприємства з будівництва та експлуатації пансіонату "Нева" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.08.2007 у справі № 2-6/8464-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                              підпис                    В.А. Лисенко

Судді                                                            підпис                    І.В. Антонова

підпис                    О.Л. Котлярова