ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.10.07                                                                                           Справа  № 16/34-3/99

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого судді Городечної М.І., суддів Юркевича М.В., Кузя В.Л., розглянувши апеляційну скаргу Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України” № 31/10-4884 від 25.05.2007 року (вх. № 469 від 11.06.2007 року) на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2007 року у справі №  16/34-3/99

за первісним позовом Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ, до Державного міського підприємства “Калуштеплокомуненерго”, м.Калуш, про стягнення 337214,36 грн. боргу та штрафних санкцій,

та зустрічний позов про визнання недійсним п. 1 угоди від 24.01.2001 року в частині набрання нею чинності, п. 11.1 договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року в частині набрання ним чинності, та про зобов‘язання Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України” зарахувати 201297,05 грн. в рахунок оплати за природний газ згідно договору № 03/ТЕ 01-01 від 24.01.2001 року.

за участю представників: від позивача - Працьовита С.М., від відповідача –Драгомирецький М.Ф.

Представникам сторін права та обов‘язки передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України роз‘яснено.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2007 року у справі №16/34-3/99 відмовлено в певісному позові  Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ, до Державного міського підприємства “Калуштеплокомуненерго” про стягнення пені, штрафу, інфляційних, річних та припинено провадження у справі в частині стягнення основного боргу; задоволено частково зустрічний позов: зобов‘язано ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” зарахувати 201297,05 грн. в рахунок оплати за природний газ згідно договору  № 03/ТЕ 01-01 від 24.01.2001 року та відмовлено в позові про визнання недійсним п. 1 угоди від 24.01.2001 року в частині набрання нею чинності, п. 11.1 договору  № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року в частині набрання ним чинності.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого суду, Дочірня компанія “Газ України” НАК “Нафтогаз України” оскаржила його в апеляційному порядку.

Зокрема, в апеляційній скарзі вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ДК “Газ України” та прийняти нове рішення, яким поданий ним позов задоволити.

Зокрема, в обгрунтування своїх вимог, Скаржник посилається на те, що  судом першої інстанції було неправомірно застосовано дію п. 6.4 договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року до зарахування платежів за іншим договором, тому що вказані договірні умови регулюють порядок зарахування платежів виключно в межах даного договору, і не можуть регулювати правовідносин сторін, що виникають з інших правочинів.  В додатковому поясненні до апеляційної скарги (вх. № 7710 від 30.08.2007 року) скаржник посилається на те, що судом порушено норми ст. 267 ЦК України щодо порядку застосування позовної давності та ст. 111-12 ГПК України щодо обов‘язковості вказівок касаційної інстанції при новому розгляді справи.

У відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 6687 від 18.07.2007 року), ДМП “Калуштеплокомуненеро” заперечує проти доводів апелянта та просить рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2007 року у справі №16/34-3/99 залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи та заперечення другої сторони, матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

Зокрема, колегією суддів встановлено, що ДК “Газ України” в первісному позові, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.04.2007 року, просить стягнути з ДМП “Калуштеплокомуненерго” 198247 грн. боргу за поставлений природний газ по договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року за період з січня по травень включно 2003 року, 36656,08 грн. пені за прострочення оплати за отриманий природний газ, 13877,29 грн. штрафу, 100108,66 грн. інфляційних втрат, 26305,45 грн. трьох відсотків річних.

ДМП “Калуштеплокомуненерго” в зустрічному позові просить визнати недійсним п. 1 угоди від 24.01.2001 року в частині набрання нею чинності, п. 11.1 договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року в частині набрання ним чинності, та про зобов‘язання Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України” зарахувати 201297,05 грн. в рахунок оплати за природний газ згідно договору № 03/ТЕ 01-01 від 24.01.2001 року.

Апеляційний суд розглянувши матеріали справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання недійсним п. 1 угоди від 24.01.2001 року в частині набрання нею чинності, п. 11.1 договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року в частині набрання ним чинності, оскільки зазначені пункти договору повністю відповідають законодавству, чинному на час укладення даних договорів, зокрема ст. 4, ч. 2 ст. 153 ЦК УРСР, якими дозволяється сторонам договору домовитись про врегулювання зобов‘язань між ними, що виникли до моменту укладення даного договору. За наведеного, суд першої інстанції підставно відмовив в зустрічному позові в цій частині позовних вимог.

Щодо обставин наявності зоборгованості сторін по договорах № 03/ТЕ 01-01 від 05.01.201 року та № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року, то як вбачається апеляційним судом, суд першої інстанції повно встановивши факт наявності неоплати ДМП “Калуштеплокомуненерго” по договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року в сумі 198247 грн., та факт переплати даним Підприємством по договору № 03/ТЕ 01-01 від 05.01.201 року в сумі 201297,05 грн., водночас неповно з‘ясував обставини справи, пов‘язані з можливістю зарахування даних коштів в рахунок боргу по договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року та не застосував норми матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Так, як встановлено апеляційним судом, ДМП “Калуштеплокомуненерго” було направлено ДК “Газ України” за вих. № 180а від 04.06.2003 року лист, що містить клопотання даного Підприємства про зарахування переплачених по договору № 03/ТЕ 01-01 від 05.01.201 року 193000 грн. в рахунок оплати за отриманий природний газ по договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року. Листом ДМП “Калуштеплокомуненерго” від 07.05.2007 року № 40, адресованим ДК “Газ України”, повторно міститься прохання про зарахування коштів ДМП “Калуштеплокомуненерго”, що знаходяться на розрахунковому рахунку  ДК “Газ України”, в сумі 201297,05 грн.  Як вбачається з матеріалів справи, ДК “Газ України” в порядку ст.ст. 4-3, 33 ГПК України не спростовано факту переплати ДМП “Калуштеплокомуненерго” по договору № 03/ТЕ 01-01 від 05.01.201 року в сумі 201297,05 грн. Навпаки, позивачем по первісному позові подано суду копію акта від 12.01.2006 року, з якого вбачається, що ДК “Газ України” списано з обліку суму кредиторської заборгованості, станом на 31.12.2005 року, 167747,54 грн., як заборгованості перед ДМП “Калуштеплокомуненерго”.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Наведеною ст. 11 передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Зі змісту статтей 179, 192, 316, 317 ЦК України вбачається, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. При уьому, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, в тому числі грошовими коштами.

В даному випадку власник грошових коштів, що перебували на розрахунковому рахунку ДК “Газ України”  -  ДМП “Калуштеплокомуненерго” розпорядився ними, шляхом повідомлення свого контрагента по договорах - ДК “Газ України” про їх зарахування в рахунок оплати заборгованості по договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року.

За наведеного, апеляційний суд, враховуючи, що договором № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року не заборонено проведення розрахунку шляхом зарахування коштів, отриманих за поставлений газ в попередніх періодах, в рахунок погашення боргу за поточні періоди (п. 6.4 ), виходячи з положень ст. 599 ЦК України щодо припинення зобов‘язань за договором виконанням, та застосувавши відповідно до ст. 8 ЦК України аналогію закону, а саме: ст. 601 ЦК України щодо порядку зарахування, вважає, що з моменту отримання ДК “Газ України” листа-заяви ДМП “Калуштеплокомуненерго” № 180а від 04.06.2003 року, зобов‘язання останнього перед ДК “Газ України” в сумі 201297,05 грн.  є припиненими.

Таким чином, колегія суддів вважає, що є відсутнім предмет спору між сторонами в частині зустрічного позову про зобов‘язання Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України” зарахувати 201297,05 грн. в рахунок оплати за природний газ згідно договору № 03/ТЕ 01-01 від 24.01.2001 року, а тому рішення суду першої інстанції від 15.05.2007 року слід скасувати, а провадження у справі припинити відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

За наведеного вище, як наслідок, враховуючи відсутність на час подання основного позову в даній справі заборгованості ДМП “Калуштеплокомуненерго” перед ДК “Газ України” за спірний період по договору  № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року в сумі 198247 грн., апеляційний суд приходить до висновку про відсутність порушення права ДК “Газ України”, а тому в первісному позові в цій частині слід відмовити, скасувавши при цьому рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2007 року у справі №16/34-3/99, яким припинено провадження у справі в цій частині вимог, оскільки в даному випадку, судом першої інстанції зроблено такий висновок за неправильного застосування норми ст. 80 ГПК України.

Крім цього, враховуючи відсутність основного боргу в сумі 198247 грн. за спірний період січня-травня 2003 року, є відстутні підстави для застосування до ДМП “Калуштеплокомуненерго” відповідальності у вигляді стягнення з нього 36656,08 грн. пені за прострочення оплати за отриманий природний газ, 13877,29 грн. штрафу,  100108,66 грн. інфляційних втрат, 26305,45 грн. трьох відсотків річних.  За наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що рішення місцевого господарського суду першої інстанції цій частині основного позову слід залишити без змін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 49, ст. 105 ГПК України судові витрати слід покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 101, 103, 104, 105 ГПК України,  Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В  :

1.          Апеляційну скаргу Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України” частково задоволити.

2.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2007 року у справі №16/34-3/99 в частині припинення провадження у справі про стягнення 198247 грн. основного боргу по первісному позові скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, який в позові відмовити. В частині  відмови в первісному позові про стягнення з ДМП “Калуштеплокомуненерго” на користь ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” 36656,08 грн. пені за прострочення оплати за отриманий природний газ, 13877,29 грн. штрафу, 100108,66 грн. інфляційних втрат, 26305,45 грн. трьох відсотків річних, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2007 року у справі №16/34-3/99 залишити без змін.

3.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2007 року у справі №16/34-3/99 в частині задоволення зустрічного позову про зобов‘язання Дочірньої компанії “Газ України” НАК “Нафтогаз України” зарахувати 201297,05 грн. в рахунок оплати за природний газ згідно договору № 03/ТЕ 01-01 від 24.01.2001 року –скасувати та припинити провадження у справі.

4.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 15.05.2007 року у справі №16/34-3/99 в частині відмови в зустрічному позові про визнання недійсним п. 1 угоди від 24.01.2001 року в частині набрання нею чинності, п. 11.1 договору № 06/03-1741 ТЕ-15 від 28.03.2003 року в частині набрання ним чинності, - залишити без змін.

5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

7.          Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                                     М.І.Городечна

суддя                                                                                             М.В.Юркевич

суддя                                                                                             В.Л.Кузь