СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

28.11.2007
Справа №  15/186-АП-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Губіної І.В. при секретарі
О.С.Бєловій, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
Херсонської міської Ради

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

3-я особа
без самостійних вимог з боку позивача- управління  з контролю за використанням та охороною
земель у Херсонської області

про
звільнення самовільно зайнятої земельної
ділянки

за участю

представників сторін:

від
позивача: Сідорова Т.В. - представник, дор. № 09-17-12 від 26.01.06р.

від  відповідача
ОСОБА_2 - адвокат, свідоцтво НОМЕР_1 від 21 червня 2001р.

3-я особа: Пугач Є.О. -
представник, дор. № 09-6/529 від 20.11.07р.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до
28.11.2007 року.

Херсонська міська рада  звернулась до господарського суду з позовом,
в якому просить  зобов'язати  ПП ОСОБА_1
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 100 кв.м. по вул.
Комунарів, 2-а, Одеська площа, що використовується нею під розміщення літнього
майданчику та зобов'язати відповідача привести земельну ділянку у стан,
придатний для  подальшого використання
шляхом демонтування літнього майданчику.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив свої вимоги, він просить вилучити від ПП ОСОБА_1 з самовільного
користування  зазначену вище земельну
ділянку і привести її у стан, придатний для подальшого використання шляхом
демонтування літнього майданчик.

ПП ОСОБА_1 проти позову заперечує
на тій підставі, що вона звернувся з заявою про надання їй спірної ділянки в
оренду на 20 років, але рада їй відмовила в укладені договору оренди. Відмова
позивача в укладені договору оренди земельної ділянки ним оскаржена до
господарського суду. Постановою суду від 19.09.2006 року визнано нечинним
рішенням міськради   від 24.02.2006 року
про відмову  у наданні дозволу на
розробку проекту відведення земельної ділянки
площею 0,106 га за адресою
Херсон, вул. Комунарів, 2 ( Одеська площа). Це рішення набрало законної
сили, підприємцем розроблений проект відведення земельної ділянки, але до
наступного часу міськрадою рішення про його затвердження та надання спірної
земельної ділянки в оренду не вирішено.

Суд вважає, що цей спір слід
розглядати у порядку господарського судочинства.  Суд розглядає справу за правилами
господарського судочинства за первісним позовом, який заявлений міською радою
саме за цими правилами. Суд помилково ухвалою від 07.06.2006 р. залишив позов
без руху з підстави того, що позивачу слід звернутися до суду з позовом у
порядку адміністративного судочинства. При цьому суд виходив з практики Вищого
господарського суду України, а саме з його
ухвали від 27.06.06р. за заявою прокурора Деснянського району м. Києва в
інтересах держави в особі Київської міської ради до ТОВ "Вілс" за
участю третьої  особи без самостійних
вимог на предмет спору  - Державної
інспекції з контролю за використанням і охороною земель в м. Києві про
повернення самовільно зайнятої ділянки, у якої зазначено, що такий спір
підлягає розгляду за нормами КАСУ.

У п.1 ст.3 КАСУ зазначено, що
справа адміністративної юрисдикції -це переданий на вирішення адміністративного
суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган органів місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа,
або інший суб'єкт, який здійснює владні функції на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 ст. 3 КАСУ визначено коло
суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, або інші
суб'єкти,  при здійсненні ними  владні функції на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 КАСУ визначається
компетенція адміністративних судів, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів, чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Проте, виходячи зі змісту
зазначеної статті КАСУ, до компетенції
адміністративних судів віднесено не усі спори, де стороною є суб'єкт
владних повноважень.

Системний аналіз норм КАС України
дозволяє зробити висновок, що справою адміністративної юрисдикції може бути
переданий на вирішення адміністративного
суду спір, якій виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами
суспільства стосовно їх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у
яких  хоча б один суб'єкт законодавчо
уповноважений владою керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкта, а ці суб'єкти
відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, коли суб'єкт (у тому
числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює  вказані владні, управлінські функцїі щодо
іншого суб'єкта, якій є учасником спору, такій спір не має встановлених нормами
КАС України ознаків справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен
вирішуватися адміністративним судом.

У даному випадку міська рада
виступає не як суб'єкт владних повноважень, а як власник землі і позов
направлений на захист порушення прав власності. Тому даний спір підлягає
розгляду за нормами Господарського процесуального кодексу України.  Враховуючи,
що первісний позов заявлений за нормами господарського судочинства із
дотриманням  положень Господарсько-процесуального
кодексу України,  суд розглядає справу за
цими нормами .

Розглянувши матеріали справи та вислухавши
представників сторін, суд-

в с т а н о в и в:

У
відповідності з договором дарування нежилої будівлі від 19.08.2004р.,
відповідач є власником магазину загальною площею 280,2кв.м, розташованого за
адресою: м. Херсон, пл. Одеська, вул. Комунарів, 2-а. Цей договір був
посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_3 за № 3597, та зареєстрований в
Херсонському ДБТІ в реєстровій книзі № 2, за реєстровим НОМЕР_2 від 22.09.2005
р.

10.10.2005 р. відповідач звернувся із
заявою до Херсонського міського голови, про надання земельної ділянки під
розміщенням магазину з кафе та надання в оренду на 20 років земельної ділянки
під розміщення літнього майданчику, за адресою: м. Херсон, Одеська площа, вул.
Комунарів, 2-а, яка з моменту придбання відповідачем нерухомого майна фактично
знаходиться у користуванні відповідача, який розмістив на ній літній майданчик
з кафе.

По зазначеним питанням відповідачем
були надані всі необхідні погодження Херсонській міській раді.

Після отримання вищевказаних
погоджень відповідачем був виконаний проект землеустрою, щодо відведення
земельної ділянки у власність площею 0.0385 га під магазин з кафе, та
відведення земельної ділянки в оренду площею 0,0106 га під літній майданчик, за
адресою: м. Херсон, Одеська площа, вул. Комунарів, 2-а.

03.05.2006 р., Херсонською міською
радою відповідачеві була продана підприємцю
земельна ділянка площею 0,0385 га, розташована за адресою: м. Херсон,
Одеська площа, вул. Комунарів, 2-а, під магазином з кафе та був виданий
Державний акт Серії ЯБ № 893485 на право власності на цю земельну ділянку.

Щодо надання в оренду земельної
ділянки, то згідно рішення XXIX сесії Херсонської міської ради від 04.02.2006р.
№ 1101,  було  відмовлено в наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою зі складанням договору оренди земельної  ділянки,
площею  0,0106  га
на  Одеській  площі
вул. Комунарів, 2-а, під розміщення літнього майданчику.

Але, ПП ОСОБА_1, розробивши проект
землеустрою, не подала його на затвердження міській раді і до теперішнього часу
спірна земельна ділянка не передана позивачем
підприємцю у користування на будь-яких умовах.

За таких обставин, слід прийти до
висновку, що відповідач користується земельною ділянкою без належних підстав,
оскільки відповідно до глави 14 Земельного кодексу України, до використання
земельною ділянкою можна приступати лише при наявності доказів права власності
на земельну ділянку, права постійного користування або права користування нею
на підставі договору оренди.

Дійсно, відповідач звертався до
позивача з заявою про надання йому земельної ділянки у оренду, але рішенням
ради від 24.02.2006 року йому було відмовлено у наданні дозволу на розробку
проекту відведення спірної земельної ділянки.

Ця  відмова
оскаржена підприємцем у судовому порядку і постановою  господарського суду по справі № 1/292-АП-06
визнано нечинним п. 1.8 рішення позивача від 24.02.06р. про відмову у наданні
дозволу відповідачу на розробку проекту землеустрою з метою укладення договору
оренди земельної ділянки площею 0,016га по вул. Комунарів, 2 (Одеська площа) м.
Херсон. Таке рішення є підставою для розробки проекту землеустрою та для
укладення в майбутньому договору оренди. Але і у даному випадку приступати до
використання земельної ділянки відповідач має право  лише при наявності договору оренди земельної
ділянки. Такого договору  не має.

За таких обставин суд  задовольняє позовні вимоги Херсонської
міської ради.

Щодо посилання відповідача на те,
що оскільки судом визнано нечинним п.1.8 рішення позивача про відмову в наданні
відповідачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо спірної земельної
ділянки відпала необхідність розгляду позову про звільнення самовільно зайнятої
земельної ділянки, то воно не відповідає матеріалам справи. Постанова суду є
лише підставою для розробки проекту землеустрою, що передує укладенню договору
оренди земельної ділянки, а не надає право на користування цією земельною
ділянкою. Відповідач має право приступити до використання земельної  ділянки у випадку, коли він отримає дозвіл на
укладення договору земельної  ділянки з
встановленням меж фактичного землекористування та укладенням договору оренди, в
якому повинні бути передбачені всі істотні умови договору. Окрім того,
відповідно до ст.18 Закону України "Про оренду землі" договір оренди
землі набирає чинності після його державної реєстрації.  Відповідачем всі перелічені умови не
дотримані, а тому земельна ділянка ним зайнята самовільно і він зобов'язаний її
звільнити та привести у стан, придатний для подальшого використання за цільовим
призначенням. Згідно зі ст.125 Земельного Кодексу України право власності або
право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування, та його державної реєстрації. Право на оренду
земельної ділянки виникає після укладення договору оренди та його державної
реєстрації. При цьому, відповідно до положень цієї статті приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж в натурі, одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної реєстрації, забороняється.

Відповідач зобов'язаний
відшкодувати раді понесені нею судові витрати по сплаті держмита (85 грн.) та
по вартості інформаційно-технічних послуг судового процесу (118 грн.).

На підставі викладеного та керуючись
статтями 44, 49, 82, 85 ГПК України, суд-

в и р і ш и
в:

1.Позов задовольнити у повному
обсязі.

2.Вилучити з користування приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_3,
самовільно зайняту земельну ділянку площею 100 кв.м. під літній
майданчик по вул. Комунарів, 2а, Одеська площа. та повернути її Херсонській
міській раді, м. Херсон, пр. Ушакова, 37 з приведенням цієї земельної ділянки у
придатний до використання стан шляхом демонтажу літнього майданчику.

3.Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_3 на користь Херсонської міської
ради, м. Херсон, пр. Ушакова, 37, р.р. 1503 УДК Херсонської області,
МФО 852010, - 203(двісті три) грн. судових витрат.

4.Накази видати з дня набрання
рішенням законної сили.

Суддя
І.В. Губіна

Дата підписання рішення 29.11.07р.

відповідно до вимог ст. 84 ГПК
України