ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.
Справа  № 21/170-07-5275

За позовом: Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії, м. Одеса;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”, м. Одеса;

про стягнення 61 772 грн. 00 коп.

Господарський суд Одеської області у складі:

судді  -                                                                      ЗЕЛЕНОВА Г.М.

секретаря судового засідання  -                             Антощук С.І.

за участю представників сторін:

від Позивача: Прокопов М.В. –представник Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА” –згідно довіреності від 04.06.2007 р.;

від відповідача: Комаров В.А. –представник ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” –згідно довіреності від 28.12.2006 р. № 22/12

У судовому засіданні згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва з 18.09.2007 р. до 02.10.2007 р.

СУТЬ СПОРУ: 18.06.2007 р. до господарського суд Одеської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії до Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” про стягнення страхового платежу у розмірі  61 772 грн. 00 коп. за Договором № 2006/30/135 обов’язкового страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Представник Позивача на задоволені позовних вимог наполягав.

24.07.2007 р. до господарського суду Одеської області подано відзив на позовну заяву, згідно якої Відповідач позовні вимоги не визнає, оскільки вважає, що договір  Договором № 2006/30/135 припинив свою дію на підставі ст. 28 Закону України „Про страхування” у зв’язку з несплатою страхувальником страхових внесків у встановлені законом строки.

У судових засіданнях представник Відповідача заперечення на позов підтримував, просив у позові відмовити.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні наявні матеріали у справі, заслухавши представника позивача, господарський суд встановив, що:

27.03.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” (Страхувальник) було укладено договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ТЗ) за № 2006/30/135.

Згідно п.2.1 даного договору Страховик здійснює страхування обов’язково страхування цивільно-правової відповідальності Страховика за шкоду життю, здоров’ю та  майну третіх осіб, заподіяну його наземним транспортним засобом та оформлює дане страхування у вигляді страхового полюсу на кожний забезпечений транспортний засіб. У свою чергу, Страхувальник згідно 5.3 договору повинен сплатити Страховику загальний страховий платіж у сумі 229 432 грн. 42 коп. Як вказано у п. 5.4 сплата страхового платежу здійснюється на умовах розстрочення, а саме: перша частина страхового платежу у розмірі 45 888 грн. 42 коп. сплачується до 01.04.2006 р., друга частина у сумі 45 886 грн. 00 коп. –до 01.05.2006 р., третя частина у сумі 45 886 грн. 00 коп. –до 01.06.2006 р., четверта частина у сумі 45 886 грн. 00 коп. –до 01.07.2007 р., п’ята частина у сумі 45 886 грн. 00 коп.  –до 01.08.2006 р.

Відповідно до п.5.1 Договір страхування набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (тобто з 27.03.2006 р.) та діє протягом 1 року (тобто до 27.03.2007 р.).

На виконання умов договору Позивачем було видано зазначені у договорі полюси обов’язкового страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Даний факт Відповідачем у судових засіданнях не оспорювався.

На виконання умов договору Відповідач здійснив виплату першого страхового платежу у сумі 45 888 грн. 42 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку від 03.04.2006 р., другого та третього страхових платежів у сумах по 45 886 грн. 00 коп. кожний, що підтверджується виписками з особового рахунку від 04.05.2006 р. та від 06.06.2006 р., а також здійснив неповну виплату четвертого страхового платежу на суму 30 000 грн. 00 коп., що підтверджено виписками з особового рахунку від 18.08.2006 р. (15 000 грн.00 коп.) та від 15.09.2006 р. (15 000 грн. 00 коп.). П’ята частина страхового платежу не сплачувалась Відповідачем взагалі.

Пунктом 5.4 Договору встановлено, що загальний страховий платіж повинен бути сплачений Страхувальником не пізніше ніж за місяць до закінчення дії цього Договору, тобто до 27.02.2007 р.

Оскільки Відповідачем частина четвертого та п’ятий страхові платежі Позивачу переховані не були, Одеська обласна дирекція Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії „ОРАНТА” направила Товариству з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” Претензію № 12-03/889 від 15.05.2007 р. про виконання умов договору щодо сплати страхового платежу, а саме заборгованості у сумі 61 772 грн. 00 коп.

Розглянувши Претензію Позивача Відповідач у листі від 1748-4 від 08.06.2007 повідомив, що Договір № 2006/30/135 обов’язкового страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 27.03.2006 р. вважає таким, що припинив свою дію на підставі ст. 28 Закону України „Про страхування”, ст. 18 Закону України „Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” та  п. 7.3 самого Договору страхування.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи представників сторін, суд доходить висновку, що позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії правомірні, ґрунтуються на законних підставах та підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне:

Статтею 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Згідно ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Виникають зобов’язання з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та як було встановлено у судових засіданнях, сторони визнають таким, що був укладений договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ТЗ) за № 2006/30/135 від 27.03.2006 р. між ВАТ НАСК „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції ВАТ НАСК (Страховик) та ТОВ „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” (Страхувальник), а також визнають виконання Позивачем своїх зобов’язань по даному договору.

Крім того, як зазначено у відзиві на позовну заяву від 09.07.2007 р. за № 256-4, Відповідач визнає, що згідно даного договору ним виконані зобов’язання не у повному обсязі, а саме на суму 167 660 грн. 42 коп. замість 229 432 грн. 42 коп., як зазначено у договорі страхування.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пункт 7.3.2 Договору страхування передбачає право Страхувальника достроково припинити дію договору або конкретного страхового полісу.

Розділ 9 того ж Договору регламентує випадки, у яких договір або конкретний поліс припиняє свою дію. Зокрема,  з ініціативи Страхувальника договорі припиняє свою дію за письмовою заявою, яка надається Страховику не пізніше ніж за 30 днів до припинення дії Договору або конкретного полісу. В такому разі Страховик, за умови відсутності виплат страхового відшкодування за Договором або окремим полісом, повертає Страхувальнику частку страхового платежу, який обчислюється пропорційно періоду страхування, що залишився до закінчення терміну Договору з утриманням, понесених витрат на ведення справи, але не більше 20% цієї частки, вилучає страховий поліс та анулює його.

Проаналізувавши положення даного пункту Договору, суд доходить висновку, що для припинення дії договору із ініціативи Страхувальника необхідне настання певних дій, а саме: направлення письмового повідомлення Страховику про припинення дії договору, перерахунок Страховиком сплачених платежів для повернення частки платежу Страхувальнику та утримання витрат на ведення страхової справи, вилучення Страховиком страхового полюсу (полюсів) та його (їх) анулювання.

З огляду на той факт, що Відповідачем не було надано суду письмових доказів повідомлення Страховика про дострокове припинення Договору  № 2006/30/135 від 27.03.2006 р., а також приймаючи до уваги пояснення Відповідача у судових засіданнях, згідно яких Товариство з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” письмово не повідомляло ВАТ НАСК „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції ВАТ НАСК про дострокове припинення дії договору страхування, господарський суд вважає, що Договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ТЗ) за № 2006/30/135 від 27.03.2006 р. не припинив свою дію на підставі положень самого Договору.

У відзиві на позовну заяву Відповідач посилався на те, що даний договір страхування припинив свою дію згідно закону,  а саме згідно ст. 28 Закону України „Про страхування” на підставі несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки.

Пункт 3 ч. 1 ст. 28 Закону України „Про страхування” передбачає, що дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки.  При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред'явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору.

Таким чином, дана стаття передбачає право не Страхувальника, а Страховика на дострокове припинення дії договору, а саме, право Страховика направити Страхувальнику письмову вимогу про сплату простроченого страхового платежу та у разі несплати першого (чергового) платежу протягом десяти робочих днів з дня пред'явлення такої вимоги, вважати договір таким, що припинив свою дію.

Проте, з письмових та усних пояснень Позивача, що містяться у матеріалах справи, вбачається, що Страховик –ВАТ НАСК „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції ВАТ НАСК дане право не використовував та дострокове припинення дії договору не ініціював.

Крім того, господарським судом приймаються до уваги зауваження Позивача відносно того, що спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, є Закон України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” (із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 22 вересня 2005 року N 2902-IV).

Статтею 18 даного закону встановлено, що дія договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності може бути достроково припинена за письмовою вимогою страхувальника, про що він зобов'язаний повідомити страховика не пізніше ніж за 30 днів до дати припинення дії договору страхування та надати оригінал поліса страховику.

Як з’ясовано раніше, Страхувальником –Товариством з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал”, вимога даної норми закону виконана не була.

Таким чином, господарський суд вважає, що договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ТЗ) за № 2006/30/135 від 27.03.2006 р., укладений між Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” (Страхувальник) достроково не припиняв свою дію та діяв згідно строків, зазначених у договорі.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На підставі вищевикладеного, господарський суд вважає, що позовні вимоги ВАТ НАСК „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції ВАТ НАСК про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” заборгованості у сумі 61 772 грн. 00 коп., що виникла на підставі договору обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (ТЗ) за № 2006/30/135 від 27.03.2006 р., підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на Відповідача згідно статей 44-49 Господарського –процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44 - 49, 82-86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

1.  Позов Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії про стягнення 61 772 грн. 00 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс” в особі філії „Інфоксводоканал” (65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5. Ідентифікаційний код 26472133. Розрахунковий рахунок 020 а АКБ УСБ „ Укрсоцбанк”, МФО 328016) на користь Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА” в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії (65026, м. Одеса, вул. Польська, 4-а. Ідентифікаційний код 02311342. Розрахунковий рахунок 265056664 в ООП АППБ „Аваль”, МФО 328351) заборгованість у сумі 61 772 /шістдесят одну тисячу сімсот сімдесят дві/ грн. 00 коп.; державне мито у сумі 617 /шістсот сімнадцять/ грн. 72 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять гривень/ 00 коп.

3.  Копію рішення надіслати позивачу, відповідачу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                       Зеленов Г.М.