ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/457

06.09.07

За позовом   приватного підприємства „БЕСТ”

до                   товариства з обмеженою відповідальністю „ЮНЕКС”

про                 стягнення 4 420, 63 грн.

Суддя    Пасько М.В.

Представники:

від позивача         Єлічев Г.С. –предст. за дов.,

від відповідача     Романов С.В. –предст. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „ЮНЕКС” про стягнення  4 420, 63 грн. (573, 82 грн. основний борг та 3 626, 81 грн. пені) заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання умов договору № 10 від 10.01.2006 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.07.07 порушено провадження у справі  № 43/457 та призначено її розгляд на 06.09.07.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, вимог суду, викладених в ухвалі про прийняття справи до свого провадження не виконав представник Відповідача в судовому засіданні проти заявлених вимог в частині стягнення основного боргу не заперечував.

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.06 між приватним підприємством „БЕСТ” (далі - Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю „ЮНЕКС” (далі - Відповідач) було укладено договір поставки № 10 (далі Договір), відповідно до умов якого Позивач зобов’язується продати і передати у власність Відповідача, а Відповідач приймати і оплачувати продукцію.

На виконання умов договору Позивач в період з 28.09.06 по 26.10.06 поставив Відповідачу товарів на загальну суму 53 573, 82 грн., що підтверджується накладними             № 3755 від 28.09.06 та № 3911 від 12.10.06, № 4091 від 26.10.06 (копії додано до матеріалів справи).

Згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідач свої зобов’язання, щодо оплати поставленого Товару не виконав.

Між сторонами при укладанні Договору № 10 від 10.01.06 не було досягнуто згоди, щодо встановлення строку оплати товару, оскільки, як вбачається з п.п. 2.1, 4.1 Договору  замість кількості банківських днів проставлено прочерк.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимог, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

10.04.07р. Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 108 про виконання грошового зобов’язання.

Таким чином, у відповідності до ч.2 ст.530 ЦК України зобов'язання про відшкодування оплати за Товар, за договором виникли у Відповідача з 18.04.07р.

Відповідач свої зобов’язання за платіжними дорученнями не виконав, отриманий товар оплатив частково.

Відповідно до розрахунку Позивача, заборгованість Відповідача за договором № 10 від 10.01.06 складає 573, 82 грн. основного боргу та 3 626, 81 грн. пені. Сплата пені передбачена п. 6.2 Договору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно ст. 205 ЦК України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Як вбачається з договору обидві сторони правочину брали на себе окремі, чітко визначені зобов’язання.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України)  позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Договором № 10 від 10.01.06, не встановлено строку оплати товару Відповідачем. Згідно п.4.1 Договору, «розрахунок за отриману по цьому договору продукцію з відстрочкою оплати Покупець зобов’язується здійснити шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок Продавця на протязі (прочерк)  банківських днів після отримання продукції».

Відповідно до ч.3 ст.530 ЦК України, боржник повинен виконати свій обов’язок по погашенню заборгованості в семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає з договору. Отже, як вбачається з наданих документів, зобов'язання відшкодувати вартість продукції виникло у Відповідача з моменту пред'явлення претензії.

За таких умов у суду відсутні підстави для задоволення  вимоги в частині стягнення пені, нарахованої за період з 29.09.06 до 18.04.07.

Задоволенню підлягає  вимога про стягнення пені  за період з 18.04.07 до 25.04.07 у розмірі 2, 13 грн.

Сума боргу, щодо якої нараховується пеня, грн.
Період прострочки

Кількість днів прострочки
Ставка НБУ*2
Сума пені, грн

573,82
18.04.2007
25.04.2007
8
17
2,13

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства  з обмеженою відповідальністю „ЮНЕКС” (юридична адреса:          м. Київ, вул. Братиславська, 24, кв.172, фактична адреса: 02660, м. Київ, вул.. Віскозна, 32, ) з будь – якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення  на користь приватного підприємства „БЕСТ” (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Красовського, 19-а, , рахунок 8001 в Броварській філії АТ „Укрінбанк”, МФО 321808) 573, 82 грн. основного боргу, 2, 13 грн. пені, 102, 00 грн. державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволені позову в частині стягнення 3 624, 68 грн. пені відмовити.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько