ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.04.2007 р.                                                                                                  Справа № 19/80

За позовом Полтавського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ, її філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз", м.Київ, його структурного підрозділу Лубенське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів, м.Лубни, майдан Володимирський, 22/2

до відповідача  Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", 37500 м.Лубни, Полтавської області, вул.Л.Толстого, 87

про Стягнення  676460,10 грн.

Суддя  Безрук Т.М.

Представники:

Від позивача  не з"явився.

Від відповідача Демченко Д.О.

Від прокуратури  Харенко В.М.

Розглядається позовна заява про стягнення 676460,10 грн., у тому числі 663188,49 грн. основного боргу за договором з тарнпортування природного газу мережами високого тиску для потреб населення №  НА 2005 -Т-880 від 28.12.2004 р., 931,65 грн.  - 3 % річних, 1004,92 грн. інфляційних, 11335,04 грн. пені.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на відсутність підстав у прокурора для  звернення з даним позовом.

Відповідач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв”язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника  в засідання. Зважаючи на те, що про час і місце слухання справи відповідач був повідомлений належним чином, надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а також враховуючи наявність письмових пояснень сторони  щодо позову, клопотання судом відхилено.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

28 грудня 2004 року між Дочірньою компанією  "Укртрансгаз"  Національної Акціонерної Компанії "Нафтогаз  України" в особі Лубенського лінійного виробничого управління  магістральних газопроводів та Відкритим акціонерним товариством "Лубнигаз" укладено договір № НА/2005-Т-880 з транспортування природного газу мережами магістральних газопроводів високого тиску для потреб населення, де замовником по договору виступає ВАТ "Лубнигаз", а виконавець - Дочірня компанія "Укртрансгаз"  Національної Акціонерної Компанії "Нафтогаз  України" в особі Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів.

З п.4.1 Договору факт транспортування природного газу магістральними газопроводами високого тиску  і передачі його замовнику по договору підтверджується щомісячними актами виконання газотранспортних послуг. Вартість транспортування 1000 м.куб. природного газу складала до 1 червня 2006 року 22 грн. 44 коп. З ПДВ згідно постанови Національної комісії регулювання енергетики (НКРЕ) № 437 від 30.04.04 р., а з 1 червня 2006 року згідно постанови НКРЕ № 589 від 23.05.06р. - 24 грн. 24 коп. з ПДВ, про що по договору №НА/2005 - Т - 880 від 28.12.04р. підписана  Додаткова угода № 3/2006 від 01.06.06р.

Як визначено п 6.2 Договору  (в редакції узгодження протоколу розбіжностей) замовник (відповідач) здійснює оплату послуг по транспортуванню шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця в розмірі вартості послуг, що були надані у звітному  місяці транспортування газу. Кінцевий розрахунок здійснюється не пізніше 42 днів, наступних за звітнім місяцем.

На виконання умов договору позивачем за період січень-грудень 2006р. надано послуг з транспортування 150088780 куб.м. природного газу на загальну суму 3471083 грн. 69 коп. грн., що підтверджується двостороннє підписаними актами виконання послуг з транспортування газу за вказаний період.

В рахунок оплати отримано коштами і заліками станом  2807895 грн. 20 коп.

Таким чином, борг складає 663188 грн. 49 коп., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків сторін.

За ст.526 ЦК України, який застосовується судом згідно абз.2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, зобов”язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов”язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

На підставі ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, сума, на яку збільшився борг в зв”язку з інфляцією за період січень -  лютий 2007р становить 1004,92 грн., а 3% річних за період 13.01.2007р. по 20.02.2007р. –931грн. 65 коп.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині стягнення основного боргу, інфляційних та річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення пені в сумі 11335,04 грн., заявлені на підставі ст. 231 ГК України, слід відхилити з наступного.

За змістом ч.2 ст. 231 ГК України, визначені в цій частині штрафні санкції застосовуються у разі, якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, або порушення пов’язане з виконанням державного контракту, або  виконання зобов’язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту.

Підпунктом 4 п.3 розділу ІХ “Прикінцеві положення” Господарського кодексу України уповноважено Кабінет Міністрів України визначити суб’єктів господарювання, що належать до державного сектора економіки, відповідно до вимог цього Кодексу.

На даний час відсутній нормативний акт Кабінету Міністрів України, прийнятий на виконання  підп. 4 п.3 розділу ІХ “Прикінцеві положення” Господарського кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГК України у разі, якщо розмір неустойки законом не визначено, пеня застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Пунктом  7.1 договору встановлено, що виконавець і замовник у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язань по даному договору несуть взаємну відповідальність у межах, передбачених чинним законодавством України.

Тобто, сторони не встановили розмір та види неустойки  в договорі.

З огляду на вищевикладене, підстави для стягнення пені  відсутні.

Заперечення відповідача підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом. Право повернення прокурора або його заступника до господарського суду в інтересах держави передбачено ст.121 Конституції України, п.6 ст. 20, ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" та ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконних правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08.04.98р. № 3-пр/99 у справі      № 1-1/99 за конституційним  поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України про офіційне тлумачення положень статі 2 Арбітражного процесуального коледжу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурор або його  заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява у відповідності з ст.2 ГПК України є підставою для порушення справи в господарському суді, виходячи з наступного.

Як передбачено ст.7 Закону України "Про трубопровідний транспорт" магістральний трубопровідний транспорт має важливе народногосподарське та оборонне значення і є державною власністю України.

На виконання указу Президента України від 15 лютого 1998 року № 151 "Про реформування нафтогазового комплексу України" та постанови Кабінету Міністрів України    № 747 від 25 травня 1998 року "Про утворення Національної Акціонерної Компанії "Нафтогаз  України" створена Дочірня компанія "Укртрансгаз"  Національної Акціонерної Компанії "Нафтогаз  України" . Філія Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" з її структурними підрозділами на місцях, в яку входить і Лубенське лінійне виробниче управління газопроводів, створено наказом № 7 від 19.01.99 р. Дочірньою Компанією "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" і має загальнодержавну форму власності.

Предметом діяльності Дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" і її філій по Україні - є забезпечення споживачів природним газом шляхом його транспортування через систему державних магістральних газопроводів України, в тому числі шляхом транспортування через систему газопроводів Лубенського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів шляхом укладання договорів із споживачами природного газу.

Тобто, підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози  порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються  у відносинах між ними або державою. Таким чином, прокурор правомірно звернувся з даним позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49,  82, 84, 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (м.Лубни, Полтавської області, вул.Л.Толстого, 87 ; р/р 0473 ФАКБ "Національний кредит" м.Лубни, МФО 331746, код 05524713) :

- на користь   Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м.Київ, вул..Б.Хмельницького, 6) в особі її філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз", м.Київ, його структурного підрозділу Лубенське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів (м.Лубни, майдан Володимирський, 22/2;  р/р 0017 в Лубенському  відділенні ПОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 331014, ідентифікаційний код 13969234) - 663188грн. 49 коп. основного боргу, 1004 грн. 92 коп. інфляційних, 931 грн. 65 коп. річних;

- в доход Державного бюджету України (на р/р № 0002, банк ГУДКУ у Полтавській області, м.Полтава, отримувач УДК  у м.Полтава, МФО 831019,  ЗКПО 34698804, код бюджетної класифікації 22090200, символ звітності 095) 6651грн. 25 коп.  державного мита;

- на  користь  ДП “Судовий   інформаційний   центр” (м. Київ, вул.  Дарвіна, 6; рр 0001   у  ВАТ   “Банк  Універсальний” м. Львів, МФО  325707, )  118 грн.  з  інформаційно-технічного  забезпечення   судового  процесу.

Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Суддя                                                                                                Т. М. Безрук