СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

08 листопада 2007 року

Справа № 20-2/187

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1 від 11.01.2002, суб'єкт підприємницької діяльності
Васильєва Надія Павлівна;

відповідача:
Шеремети В'ячеслава Михайловича, довіреність №10/05 від 09.01.07, Гагарінської
районної державної адміністрації міста Севастополя;

відповідача:
Костюшиної Ганни Луї, довіреність №4820/14 від 02.11.07, Гагарінської районної
державної адміністрації міста Севастополя;

розглянувши   апеляційну
скаргу   суб'єкта   підприємницької   діяльності

ОСОБА_1на   постанову
господарського   суду   міста Севастополя (суддя   Шевчук Н.Г.) від 27 серпня 2007 року у
справі № 20-2/187,

за позовом  суб'єкта
підприємницької діяльності   ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

до      Гагарінської
районної державної адміністрації міста Севастополя (пр.

Жовт.
Революції, 8,Севастополь,99000)

про визнання дій Гагарінської
районної державної адміністрації міста Севастополя про порушення строків
розгляду заяви про надання дозволу на розміщення об'єкту торгівлі незаконними
та зобов'язання видати дозволи,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду
міста Севастополя (суддя Шевчук Н.Г.) від 27 серпня 2007 року у справі
№20-2/187 відмовлено у задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 до Гагарінської районної державної адміністрації міста Севастополя про
визнання дій Гагарінської районної державної адміністрації міста Севастополя
про порушення строків розгляду заяви про надання дозволу на розміщення об'єкту
торгівлі незаконними та зобов'язання видати дозволи.

Не погодившись з постановою суду,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1звернулась з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.11.2007 року у складі
судової колегії було здійснено заміну судді Волкова К.В., у зв'язку з
відпусткою, на суддю Ґонтаря В.І.

В судовому засіданні з 05.11.2007
року по 08.11.2007 року було оголошено перерву.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.11.2007 року у складі
судової колегії було здійснено заміну судді Ґонтаря В.І., у зв'язку з хворобою,
на суддю Борисову Ю.В.

На підставі та за правилами статті
195 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу, судова
колегія встановила наступне.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1звернулась до суду з позовною заявою до Гагарінської районної державної
адміністрації міста Севастополя про визнання дій Гагарінської районної
державної адміністрації міста Севастополя про порушення строків розгляду заяви
про надання дозволу на розміщення об'єкту торгівлі незаконними та зобов'язання
відповідача видати (продовжити) дозволи на розміщення об'єкта торгівлі на площі
50-річчя СРСР.

Позивач свої позовні вимоги
мотивував  посиланням на норми статей 7,
11 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської
діяльності", та вважав, що дії відповідача суперечать цим нормам.

Гагарінська районна державна
адміністрація міста Севастополя з позовом не погоджується з посиланням на те,
що чинним законодавством видача дозволів на розміщення об'єктів торгівлі не передбачено.
(а. с. 30-32).

Суд першої інстанції у задоволенні
позову відмовив.

Судова колегія розглянувши
матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції
обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального
права, дослідивши надані докази, вислухавши пояснення представників сторін,
дійшла  висновку про те, що господарським
судом правомірно було відмовлено у задоволенні позовних вимог, виходячи з  таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_119.02.2007 звернулась до Гагарінської
районної державної адміністрації міста Севастополя з заявою про продовження
дозволів №3029-Л та № 3027-Л від 28.12.2005 і видачу нових дозволів на 2007 рік
розміщення об'єкта торгівлі сувенірами (місця № 3, № 4) на площі 50-річчя СРСР
(а. с. 5).

Вищезазначені дозволи були дійсні з
01.01.2006 по 31.12.2006 (а. с. 11-12).

Таким чином, Гагарінська районна
державна адміністрації міста Севастополя за результатами розгляду цієї заяви,
26.02.2007 повідомила позивача про призупинення нею у зв'язку з набранням
чинності частиною 1 статті 4 Закону України "Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності" видачі дозволів на розміщення об'єктів торгівлі
та послуг у зв'язку з неврегульованістю законодавчих норм стовно цього питання
(а. с. 13). Цим же листом позивача також було повідомлено про те, що дислокація
засобів пересувної роздрібної торгової мережі (послуг) на 2007 рік перебуває у
стані узгодження.

Оцінивши наявні у справі та надані
сторонами докази, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, мотивувавши своє
рішення наступним.

Згідно з статтею 24 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні", Правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими
законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.

Правовий статус місцевого
самоврядування в містах Києві та Севастополі, а також в Автономній Республіці
Крим визначається Конституцією України та цим Законом з особливостями,
передбаченими законами про міста Київ і Севастополь.

Органи місцевого самоврядування та
їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів
України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами
Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Крім того, стаття 25 цього Закону
передбачає, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і
вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до
їх відання.

Особливості повноважень районних у
містах рад та їх виконавчих органів визначені статтею 41 зазначеного Закону,
згідно якої питання організації управління районами в містах належать до
компетенції міських рад.

Районні у містах ради (у разі їх
створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України
здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що
належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах,
формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх
виконання, утворюють за погодженням з відповідними головними управліннями,
управліннями Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та Севастополі місцеву міліцію; погоджують
призначення на посади і звільнення з посад керівника місцевої міліції,
начальників структурних підрозділів та дільничних інспекторів цієї міліції;
вносять у встановленому порядку пропозиції щодо їх заохочення або притягнення
до відповідальності; заслуховують звіти начальників органів внутрішніх справ
про стан боротьби зі злочинністю, а також керівників місцевої міліції про стан
громадської безпеки та охорони громадського порядку на відповідній території;
порушують перед відповідними органами питання про звільнення з посад цих
керівників у разі визнання їх діяльності незадовільною, а також здійснюють інші
повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються
міськими радами.

Обсяг і межі повноважень районних у
містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами
за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських
інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

Правові та організаційні засади
функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і порядок
діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного
характеру, та адміністраторів визначені Законом України "Про дозвільну
систему у сфері господарської діяльності", який відповідно до цього Прикінцевих
та перехідних положень набрав чинності
05.01.2006, крім частини першої статті 4, яка набирала чинності через
один рік з дня опублікування цього Закону, тобто, з 05.10.2006.

Таким чином, відповідно до цього
Закону місцеві дозвільні органи - це міські ради та їх виконавчі органи,
районні та районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації,
територіальні (місцеві) органи центральних органів виконавчої влади, їх
посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи
дозвільного характеру від свого імені, а також підприємства, установи,
організації, що у випадках, передбачених законом, уповноважені видавати
документи дозвільного характеру і можуть залучатися до проведення експертизи та
обстеження, необхідних для видачі документів дозвільного характеру, у межах
відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відповідно до  частини 2 статті 11 "Прикінцеві та
перехідні положення" закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до
набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Також, статтею 4 цього Закону
встановлені основні вимоги до дозвільної системи у сфері господарської
діяльності, відповідно до яких виключно законами, які регулюють відносини,
пов'язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється:
необхідність одержання документа дозвільного характеру; дозвільний орган,
уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або
безоплатність видачі документа дозвільного характеру; строк прийняття рішення
про видачу або відмову у видачі документа дозвільного характеру; вичерпний
перелік підстав для відмови у видачі та анулювання документа дозвільного
характеру; можливість набуття суб'єктом господарювання права на провадження
певних дій щодо здійснення господарської діяльності за декларативним принципом.

В статті 15 Закону України
"Про систему оподаткування" передбачено місцевий збір (обов'язковий
платіж) за видачу дозволу на розміщення об'єкту торгівлі та сфери послуг.
Місцеві податки і збори (обов'язкові платежі), механізм справляння та порядок
їх сплати встановлюються сільськими, селищними, міськими радами відповідно до
переліку і в межах граничних розмірів ставок, встановлених законами України.

Порядок справляння місцевих
податків і зборів, їх граничні розміри визначено Декретом Кабінету Міністрів
України від 20.05.1993 №56-93 "Про місцеві податки і збори".

Крім того, статтею 17 цього Декрету
передбачено механізм справляння, порядок та граничний розмір збору за видачу
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі.

Відповідно до рішення сесії
Севастопольської міської Ради від 31.01.2006 №4656 "Про внесення змін у
рішення Севастопольської міської Ради №732 від 25.03.2003 "Про збір за
видачу дозволу на розміщення об'єктів торгівлі (послуг)" на конкурс
виставляються місця для розміщення засобів пересувної роздрібної торгової
мережі, послуг у відповідності з дислокацією, схемами розташування,
затвердженими з урахуванням вимог органів архітектури і містобудування,
державної автоінспекції, санепіднагляду, пожежної охорони і погоджені з
постійними комісіями міської ради з питань бюджету, фінансів і
соціально-економічного розвитку міста і з питань власності, управлінням
комунальним майном і функціонування міського господарства.

Порядок проведення конкурсу і
видачі дозволів на розміщення об'єктів торгівлі передбачені рішенням сесії
Севастопольської міської Ради від 25.03.2003 №732 "Про збір за видачу
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі (послуг)".

Однак, зазначене рішення діє в тій
частині, яка відповідає і не суперечить Закону України "Про дозвільну
систему у сфері господарської діяльності".

В той же час, вказівки пункту 6
статті 11 цього Закону не виконані - Кабінетом Міністрів України не приведений
у відповідність до зазначеного Закону Декрет КМУ "Про місцеві податки та
збори", яким передбачений збір за видачу дозволів на розташування об'єктів
торгівлі.

Отже, відповідно до чинного
законодавства, у відповідача відсутні повноваження на видачу дозволів на
розташування об'єктів торгівлі.

При цьому, необхідність отримання
дозволу на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг також не передбачено
жодним нормативно-правовим актом.

За таких обставин, судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для
задоволення вимог позивача про видачу дозволів на розташування об'єктів
торгівлі не вбачається, та згідно з чинним законодавством відсутні правові
підстав для одержання суб'єктами господарювання відповідного дозволу.

Крім того, на думку судової
колегії, господарський суд  обґрунтовано
відмовив у задоволенні вимоги позивача про визнання дій відповідача по
порушенню строків розгляду його заяви,
оскільки заява суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, з якою вона
19.02.2007 звернулась до Гагарінської районної державної адміністрації міста
Севастополя, була розглянута Гагарінською районною державною адміністрацією
міста Севастополя, а результати розгляду повідомлені заявнику у встановлений
Законом України "Про звернення громадян" строк.

Отже, судова колегія не може
прийняти до уваги посилання суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, які
було викладено в апеляційній скарзі, оскільки вони суперечать нормам чинного
законодавства та спростовуються доказами наданими в матеріалах справи.

При викладених обставинах, судова
колегія Севастопольського апеляційного господарського суду вважає, що постанову
господарського суду   міста
Севастополя  від 27 серпня 2007 року у
справі №20-2/187 було прийнято з додержанням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку із чим, апеляційна скарга  суб'єкта
підприємницької   діяльності
ОСОБА_1підлягає залишенню без задоволення, а постанова господарського суду   міста Севастополя  від 27 серпня 2007 року у справі №20-2/187
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 195, 198, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Постанову   господарського   суду
міста Севастополя  від 27 серпня
2007 року у справі № 20-2/187 залишити без змін.

2.Апеляційну   скаргу
суб'єкта
підприємницької   діяльності
ОСОБА_1залишити без задоволення.

3.Ухвалу може бути оскаржено до
Вищого Адміністративного суду України протягом одного місяці з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя

Судді