ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" липня 2007 р.
Справа № 8/9-38.

Господарський суд Волинської області , розглянувши матеріали

Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у

Волинській області, м. Луцьк

про відстрочку  виконання рішення

по справі № 8/9-38

за позовом Приватного підприємства „Ламель – Плюс”, м. Львів

до відповідача Державного підприємства „Ківерцівське лісове господарство”,

м. Ківерці

про стягнення   26 284  грн. 42  коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

Від стягувача: Дуда П.В., довір. від 23.03.2007р.

Від боржника: Процик Л.В., довір. №305 від 13.06.2007р.

Від ДВС: н/з.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі

ст. 22 ГПК України  роз’яснено процесуальні права та обов’язки учасників судового процесу.

ВСТАНОВИВ: головний державний виконавець підрозділу примусового

виконання рішень головного управління юстиції у Волинській області звернувся до господарського суду із заявою від 22.06.2007 року № 4/3099, у якій просить розглянути питання про відстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 29.03.2007 року у справі № 8/9-38 у зв’язку зі скрутним фінансовим становищем боржника.

Стягувач у заяві №10 від 04.07.2007р. та його представник у судовому засіданні проти заяви про відстрочку виконання рішення заперечував з тих підстав, що такі дії боржника є свідомим затягуванням часу виконання судового рішення. Так, стягувач неодноразово звертався до боржника з вимогою оплати боргу, однак, нічого крім обіцянок не отримав.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського  суду  Волинської області  від 29.03.2007 року у справі  № 8/9-38 постановлено стягнути з державного підприємства „Ківерцівське лісове господарство” на користь приватного підприємства „Ламель – Плюс”  20 500 грн. 00 коп. основного боргу,  1 646 грн. 57 коп. збитків від інфляції, 1 687 грн. 85 коп. пені, 238 грн. 35 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 107  грн. 00 коп. в повернення витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього:  24 179 грн.

77 коп. ( двадцять чотири тисячі сто сімдесят дев’ять грн. 77 коп.).

На виконання даного рішення видано наказ № 8/9-1 від 06.06.2007 року.

Постановою державного виконавця підрозділу примусового

виконання рішень Головного управління юстиції у Волинській області від 11

червня 2007 року відкрито виконавче провадження. Боржнику встановлений

семиденний строк для добровільного виконання наказу. Проте, у встановлений термін в добровільному порядку боржник наказ суду не виконав, 19.06.2007 року подав до державної виконавчої служби заяву №317, у якій просить звернутись до суду із заявою про відстрочку виконання рішення у зв’язку з тяжким фінансовим становищем підприємства.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України  при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою сторони  господарський суд, який видав виконавчий документ у виняткових випадках, залежно від обставин справи,  може  відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Ухвала про відстрочку виконання рішення суду може бути винесена лише у виняткових випадках  за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового акта або роблять його виконання неможливим.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк .

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, та інші обставини справи.

Суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається  державний виконавець у своїй заяві, а саме: скрутне фінансове становище боржника, що не підтверджено жодними доказами, не є винятковими, такими, що ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим у строк, і не є підставою для несплати боргів перед кредиторами і невиконання судового рішення. Крім того, спір до розгляду суду було доведено з вини відповідача, який під час досудового вирішення спору не застосував жодного заходу щодо врегулювання господарського спору досудовим шляхом, хоч позивач звернувся в господарський суд лише через 5 місяців після відпуску товарів. Оплата відповідача згідно п. 4.2 договору мала бути проведена протягом 5 календарних днів з моменту отримання товару, тобто не пізніше 12.09.2006 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що  заява головного

державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень головного управління юстиції у Волинській області №4/3099 від 22.06.2007 року про відстрочку виконання рішення з викладених у ній підстав не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У  Х  В  А  Л  И  В  :

У задоволенні заяви головного державного виконавця підрозділу

Примусового виконання рішень головного управління юстиції у Волинській

області у справі № 8/9-38 про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Суддя