ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"16" листопада 2007 р.

Справа  № 9/503-06-12630А

13 годин 00 хвилин

Господарський суд Одеської області

у складі судді господарського суду
Одеської області Бакланової Н.В.

при секретарі Русанової Л.О.,

за участю представника позивача:
Балан І.П., що діє на підставі довіреності №б/н від 01.05.2006р., представника
відповідача: Юзькова В.І. -голови Савранської селищної ради, третьої особи:
ОСОБА_1., представника третьої особи: ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності
№112 від 19.01.2007р.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №545 господарського суду
Одеської області в м. Одесі адміністративну справу № 9/503-06-12630А

За позовом:  Одеської державної академії холоду

до
відповідача: Савранської селищної ради

третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
фізична особа -підприємець ОСОБА_1.

про  визнання недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

30.11.2006р. Одеська державна
академія холоду звернулась з адміністративним позовом до Савранської селищної
ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: фізичної особи -підприємця ОСОБА_1. про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

У ході розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги та просить суд визнати недійсним свідоцтво від
11.11.2004р. про право власності на будівлі гідроелектростанції, що розташовані
за адресою: Одеська область Савранський район, 2, 6 км від смт. Саврань, та
визнати протиправними дії Савранської селищної ради, що виразилися у видачі
свідоцтва від 11.11.2004р. про право власності на будівлі гідроелектростанції,
що розташовані за адресою: Одеська область Савранський район, 2, 6 км від смт.
Саврань.

Ухвалою господарського суду від
14.02.2007р. провадження у справі було зупинено
до розгляду Вищим адміністративним судом України касаційної скарги
Одеської  державної академії холоду на
Постанову господарського суду Одеської області від 22.03.2006р. та ухвалу
Одеського апеляційного господарського суду від 27.06.2006р. по справі
№.6/22-06-596А.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 09.10.2007р. провадження у справі було поновлено.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує наступним.

11 листопада 2004 року було
оформлено право власності Савранської селищної ради на нібито безхазяйні
будівлі гідроелектростанції шляхом видачі Савранською селищною радою свідоцтва
про право власності на нерухоме майно.

Позивач вважає, що дії Савранської
селищної ради, що виразилися у видачі свідоцтва про право власності на нерухоме
майно не відповідають вимогам чинного законодавства України та мають бути
визнані протиправними, оскільки
Савранською селищною радою не була дотримана процедура визнання майна
безхазяйним та прийняття його до комунальної власності.

28.09.2004 р. були прийняті рішення
Савранською селищною  радою  №
379-ХХІУ  „Про включення до складу
об'єктів комунальної власності територіальної громади селища Саврань  в особі селищної ради приміщення   колишньої
ГЕС"  та   № 381-XXIV „Про включення до складу об'єктів
комунальної власності Савранської селищної ради приміщення колишньої ГЕС".

На підставі рішення № 379/ХХІУ від
28.09.2004 р. було оформлено право власності
Савранської селищної  ради на
будівлі гідроелектростанції шляхом видачі свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, яке на думку позивача, не відповідає чинному законодавству
України. Так у пункті 6.1. Тимчасового положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 7.02.2002 р. N 7/5, наведено перелік випадків, в яких  оформлення права  власності на об'єкти нерухомого майна
провадиться з видачею свідоцтва про право власності. При переході безхазяйної
нерухомої речі до комунальної власності свідоцтво про право власності не
видається. У даному випадку правовстановлюючим документом, на підставі якого
проводиться реєстрація права власності, є рішення суду про передачу
безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.    Більш того, у свідоцтві про право власності
від 11.11.2004 р. підставою видачі вказаного свідоцтва зазначено рішення
виконкому Савранської селищної ради № 379/ХХІУ від 28.09.2004 р., якого в
загалі-то не існує.  Тобто, підставою
видачі свідоцтва про право власності має бути рішення Савранської селищної
ради, а не рішення виконкому.

Позивач стверджує, що будівля
колишньої ГЕС, яка була незаконно привласнена
Савранською селищною радою, в дійсності є державною власністю та з 1973
року знаходиться в оперативному  управлінні   Одеської
державної  академії холоду.
Будівля гідроелектростанції  була  придбана у
складі  піонерського  табору
(нині  Спортивно-оздоровчий табір
„Південний Буг") Одеським технологічним інститутом холодильної
промисловості (нині Одеська державна академія холоду) у Савранської
райспоживспілки на підставі постанови № 543 правління Одеської облспоживспілки
від 03.10.1973 р. та рішення виконкому Савранської районної ради депутатів
трудящих № 376 від 08.10.1973р.. згідно договору купівлі-продажу та була
прийнята на баланс Одеської державної академії холоду. Оригінал   договору
купівлі-продажу
піонерського   табору   був знищений в результаті пожежі, яка
відбулася в 1997 р. у будівлі учбово-адміністративного корпусу № З
(розташованого за адресою: вул. Пастера, 29). Але ж втрата договору
купівлі-продажу піонерського табору ніяким чином не вплинула на факт його
приналежності ОДАХ. Цей факт є загальновідомим, та на підтвердження цього
Савранська селищна рада 20.05.2004 р. видала ОДАХ свідоцтво на право власності
на цілий спортивно-оздоровчий табір „Південний Буг".

Відповідач та третя особа позовні
вимоги не визнають з наступних підстав.

06.11.2004 р. відповідно до
протоколу засідання конкурсної комісії з продажу будівлі Савранської ГЕС,
враховуючи те, що приватний підприємець ОСОБА_1. зобов'язався реконструювати
Савранську ГЕС, створити нові робочі місця, було рекомендовано Савранській
селищній раді укласти договір купівлі-продажу з ОСОБА_1.

17.11.2004  р. між
Савранською  селищною радою та
приватним підприємцем ОСОБА_1. укладений договір купівлі продажу. Предметом
зазначеного договору купівлі-продажу є "Будівлі гідроелектростанції",
що розташовані на території Савранської селищної ради Савранського району
Одеської області на відстані 2,6 км від смт. Саврань, які є власністю продавця,
що підтверджується витягом з реєстру прав власності  від 11.11.2004 р. за №5402926.

Третя особа зазначає, що позивач
замовчує деякі обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Так, 22.03.2006 р. господарський
суд Одеської області, розглянувши справу №6/22-06-596А, за позовом Одеської
державної академії холоду про визнання протиправними та скасування рішень
прийняв постанову, якою у позові ОДАХ відмовив. Предметом зазначеного позову
було скасування рішень сесії Савранської селищної ради від 28.09.2004р. про
включення до складу об'єктів комунальної власності Савранської селищної ради
приміщення колишнього ГЕС та скасування рішення Савранської селищної ради від
28.09.2004р. про включення до складу об'єктів комунальної власності Савранської
селищної ради приміщення колишньої ГЕС. Тобто, виходивши з тих самих обставин,
які зазначені в позові, що розглядається. ОДАХ просило визнати недійсними
рішення, які є підставою для видачі свідоцтва, що оскаржується.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 27.06.2006 р. зазначена постанова залишена без змін та
зазначено, що у ОДАХ немає підстав посилатись на те, що оскаржувані ним рішення
порушують його права та інтереси.

Обставини щодо порушень чинного
законодавства відносно прийняття спірної будівлі ГЕС до складу комунальної
власності та відчуження вже є предметом досліду в іншому процесі по  справі №17-22-15/294-05-7905  про
визнання права власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу.
В зазначеній справі ОДАХ саме просить визнати її власником спірних приміщень,
тобто на цей час ОДАХ власником спірних об'єктів  нерухомості не являється.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 14.02.2006 р. по справі №30/395-05-8975 ОСОБА_1.
визнаний власником будівель ГЕС.

Оскільки, на час подання позову,
рішення, на підставі яких видавалося свідоцтво судом не скасовані та чинні,
визнання окремо недійсним лише свідоцтва про право власності неможливо без
розгляду питання щодо підстав його отримання, так як само Свідоцтво без
відповідного рішення існувати не може.

Заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши наявні в матеріалах та досліджені в судовому засіданні докази,
суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково  з наступних підстав.

01.09.2005 р. набрав чинності
Кодекс адміністративного судочинства України.

Згідно п.6 Розділу УП Кодексу до
початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи,
підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального
кодексу України 1991 року, вирішують у першій інстанції відповідні місцеві
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

П.1 ч. 1 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України передбачає, що компетенція
адміністративних судів поширюється на, зокрема, спори фізичних чи
юридичних  осіб із суб'єктами владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових  чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Ч. 1 ст. 104  Кодексу адміністративного судочинства України
передбачено, що до адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Позивач самостійно визначає та
обґрунтовує в чому полягає порушення його прав та інтересів, а суд повинен
перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, встановити чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються,  і залежно від
встановлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для
правового захисту.

13.09.2007р. Вищим адміністративним
судом України касаційна скарга Одеської державної академії холоду була
задоволена. Відповідно до постанови ВАСУ від 13.09.2007 р. постанова
господарського суду Одеської області від 22.03.2006р. та ухвала Одеського
апеляційного господарського суду від 27.06.2006 р. були скасовані. Рішення
сесії Савранської селищної ради № 379/ХХІУ та № 381/ХХІУ від 28.09.2004 р. про
включення до складу об'єктів комунальної власності Савранської селищної ради
приміщення колишньої ГЕС були визнані протиправними та скасовані. Постанова
ВАСУ від 13.09.2007 р. набрала законної сили з моменту її проголошення.

Ст.72 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільний або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В постанові Вищого
адміністративного суду України від 13.09.2007р. по справі № 6/22-06-596А  встановлено: відповідно до положень ч.ч.1,2
ст.335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник
якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює
державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого  самоврядування, на території якого вони
розміщенні. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення
у друкованих засобах масової інформації.

Після спливу одного року з дня
взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу уповноваженого
управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за
рішенням суду у комунальну власність.

Як вбачається із матеріалів справи,
будівля ГЕС, в порушення чинного законодавства,
не була взята на облік у якості безхазяйної та, відповідно, не було
зроблено оголошення про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік.
Опублікування Савранською селищною радою
11.09.2004р. у місцевій газеті “Сільські новини”  повідомлення “про прийняття на свій баланс
даного об'єкта”  не може вважатися
оголошенням у розумінні вимог часини 2 статті 335 ЦПК України.

Крім того, передача будівлі ГЕС у комунальну
власність могла відбутися лише за рішенням суду за умови спливу річного
строку  після взяття на облік безхазяйної
нерухомої речі.

Таким чином, невиконання
Савранською селищною радою вимог ст. 335 ЦПК України призвело до прийняття
незаконних рішень, які порушують права позивача.

Ст.255 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть
оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, Вищим адміністративним
судом України встановлено, по-перше: факт порушення прав Одеської державної
академії холоду при прийнятті рішень № 379/ХХІУ та № 381/ХХІУ від 28.09.2004
р., тому її права підлягають захисту і у даній справі, по-друге: скасування
рішень № 379/ХХІУ та № 381/ХХІУ від 28.09.2004 р., які були підставою видачі
оскарженого свідоцтва про право власності, яке є предметом спору в даній
справі, є підставою для задоволення позову в частині щодо визнання недійсним
свідоцтва про право власності від 11.11.2004 р.

Щодо позовних вимог в частині
визнання протиправними дій Савранської селищної ради, що виразилися у видачі
свідоцтва від 11.11.2004 р. про право власності на будівлі ГЕС, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи
бездіяльності  суб'єкта владних
повноважень, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України

Відповідно до ст.2 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні”
місцеве самоврядування в Україні -це гарантоване державою право та
реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста -самостійно
або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування
вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст
як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі
органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні
інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно ст.30 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів міських рад
належать делеговані повноваження щодо обліку та реєстрації відповідно до закону
нерухомого майна незалежно від форм власності.

У відповідності зі ст. 182
Цивільного кодексу  України: право
власності на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід та
припинення підлягають державній реєстрації.

Питання державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів
щодо нерухомості, регулюється Законом України „Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 1 липня 2004 р. № 1952-1V та Тимчасовим
положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене
наказом  Міністерства юстиції України від
28.01.2003р. №6/5 та зареєстрованого у Мінюсті 28.01.2003р. за №667387 (із
змінами та доповненнями).

Відповідно до вимог ст. 19 цього
Закону, якою встановлений перелік документів для державної реєстрації прав на
нерухоме майно, акти органів державної влади або органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених
законом, та свідоцтва про право власності на будівлю,  визначені як підстава для державної
реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на
нерухоме майно, обмежень цих прав.

Цим Законом встановлено обов'язок
місцевого органу державної реєстрації прав провести реєстрацію у встановленому
порядку.

Як вбачається з п.1.4. Тимчасового
положення державна реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється на
підставі правовстановлюючих документів, перелік яких визначений у Додатку №1 до
зазначеного Тимчасового положення. Одним із таких документів є свідоцтва про
право власності на об'єкти нерухомого майна, видані органами місцевого
самоврядування та місцевими державними адміністраціями.

Згідно з п. 1.2. Положення діє на
всій території України і є обов'язковим для виконання громадянами,
міністерствами, іншими центральними і місцевими органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами й організаціями
незалежно від форм власності.

Таким чином, дії Савранської
селищної ради, пов'язані з видачею саме свідоцтва про право власності на
підставі відповідних рішень, відповідали чинному законодавству України, що є
підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись
ст.ст. 94, 158-163  КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати недійсним свідоцтво від
11.11.2004р. про право власності на будівлі гідроелектростанції, що розташовані
за адресою: Одеська область Савранський район, 2, 6 км від смт. Саврань, видане
Савранською селищною радою.

3.          Стягнути з Савранської селищної ради
(Одеська область Савранський район смт. Саврань вул. Горького, 1, код 04380548)
на користь Одеської державної академії холоду (65082 м. Одеса вул Дворянська,
1/3, код 02071085) судовий збір в сумі 17 /сімнадцять/ грн. 40 коп.

4.          В решті позову відмовити.

Постанова підписана 29 листопада
2007 р.

Постанова набирає законної сили у
порядку ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторонам надано право на апеляційне
оскарження постанови господарського суду Одеської області в порядку ст.ст.
185-186  Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
Бакланова Н.В.