ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2007                                                                                   Справа № 30/250-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Неклеси М.П.

суддів: Павловського П.П. (доповідача),  Чус О.В

Секретар судового засідання Корх К.В.

Представники сторін:

від позивача:  Бондаренко Р.А. юрист, довіреність № б/н  від 01.08.07;

від позивача:  Зайгенко Н.П. представник, довіреність № б/н  від 01.08.07;

від позивача:  Білокіз В.В. голова, посвідчення №С-164 ;

від відповідача:  Носулько Т.М. представник, паспортАН513325  від 09.06.06;

від третьої особи:  Пазенко С.І. нач. відділу, довіреність №07-218  від 01.08.07;

від третьої особи:  Левашова О.Л. спец. юрисконсульт, довіреність №07-60  від 21.02.07;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Контрольно –ревізійного управління в Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду  Дніпропетровської  області  від 07.06.07 р.   у справі № 30/250-07

за позовом:   Богуславської сільської ради, с. Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області

до  відповідача: приватного підприємства “ Монтажбуд”, м. Павлоград Дніпропетровської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Контрольно –ревізійне управління в Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

про  стягнення 37 707,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні  2007 року Богуславська сільська рада с. Богуслав  звернулась в господарський суд Дніпропетровської області  з позовом до приватного підприємства “Монтажбуд” м. Павлоград, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Контрольно –ревізійне управління в Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ про стягнення 37707,20 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.07 року (Суддя –Євстигнеєва Н.М.) –в задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третя особа контрольно –ревізійне управління в Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ  звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.07 р. (підписане 12.06.07 р.)  скасувати,  прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги позивача. Посилається на те, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права.

Від відповідача не  надійшло відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, дослідивши матеріали справи, вивчивши апеляційну скаргу, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 09.08.2005 року між Богуславською сільською радою (замовник) та приватним підприємством “Монтажбуд” (підрядчик) укладений договір на проведення капітального ремонту приміщення стадіону с. Богуслав.

Відповідно до п. 1.2 договору роботи виконуються відповідно до кошторисної документації проекту, матеріалами підрядчика.

Загальна вартість робіт по договору складає 62869 грн., в тому чисті ПДВ 20% - 10478 грн.

Приватним підприємством “Монтажбуд” виконані роботи по капітальному ремонту внутрішніх приміщень стадіону в с. Богуслав, що підтверджується актами приймання виконаних робіт № 1 та № 2 за грудень 2005 року та підсумковою відомістю ресурсів.

Також  09.08.2005 року між Богуславською сільською радою (замовник) та приватним підприємством “Монтажбуд” (підрядчик) укладений договір на проведення капітального ремонту дитячого садка (заміна віконних та дверних блоків).

Загальна вартість робіт по договору складає 34946 грн., в тому чисті ПДВ 20% - 5824 грн. (п. 1.4. договору).

08.09.2005 року між Богуславською сільською радою (замовник) та приватним підприємством “Монтажбуд” (підрядчик) укладений договір на проведення капітального ремонту гаражних воріт Богуславської сільської ради.

Загальна вартість робіт по договору складає 7832 грн., в тому чисті ПДВ 20% - 1305 грн. (п. 1.5. договору).

17.06.2006 року між Богуславською сільською радою (замовник) та приватним підприємством “Монтажбуд” (підрядчик) укладений договір № 35 на проведення капітального ремонту кухні дитячого садка Богуславської сільської ради.

Загальна вартість робіт по договору складає 10610 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1768 грн. (п. 1.3. договору).

10.10.2005 року  між Богуславською сільською радою (замовник) та приватним підприємством “Монтажбуд” (підрядчик) укладений договір на проведення капітального ремонту дитячого садка с. Богуслав.

Загальна вартість робіт по договору складає 49756 грн., в тому числі ПДВ 20% - 8293 грн.

Роботи за  всіма вищевказаними договорами були прийняті та оплачені позивачем, про що свідчать докази у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, проведеною перевіркою Контрольно - ревізійного відділу в Павлоградському районі встановлено, що відповідачем було завищено вартість виконаних робіт на загальну  суму 37707,20 грн., а саме: при проведені капітального ремонту приміщення стадіону на суму 11879 грн., при проведені капітального ремонту дитячого садка по заміні віконних та дверних блоків на суму 3831 грн., при проведені капітального ремонту гаражних воріт Богуславської сільської ради на суму 3291,60., при проведенні капітального ремонту дитячого садку на суму 17284 грн., при проведенні поточного ремонту кухні дитячого садка на суму 1421, 60 грн.

За результатами перевірки складено акт № 410-22/1 від 15.01.2007 року (т. 1 а.с. 10-13).

Згідно ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов’язується на свій страх і ризик виконати роботу за завданням іншої сторони (замовника), а замовник - прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти  господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання, встановлених ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов –згідно зі звичаями ділового обороту чи іншими вимогами які звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов’язань.

Господарський суд Дніпропетровської області вірно зазначив, що  порушенням зобов’язань є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) –відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України.

Невиконання зобов’язання має місце    тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов’язання або  не утримуються від певних дій, хоча за змістом зобов’язання повинні  були утримуватись від певних дій, хоча за змістом зобов’язання повинні були утримуватись від вчинення цих дій.

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди (п.4 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги  щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права та законні інтереси якого порушено.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність певного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв’язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника. Тому позивач має довести не лише розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, але й сам факт порушення боржником його обов’язку та причинний зв’язок між цим порушенням та шкодою.

Під збитками розуміють майнову шкоду у грошовому виразі, зокрема, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв’язку із знищенням або пошкодженням речі, також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого права (реальні збитки).

При цьому згідно з ч.1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається в тому числі не одержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона , яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною.

Відповідно до ст. 852 Цивільного кодексу України, якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило робот, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк, або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає, що матеріалами справи достатньо підтверджується  виконання робіт  по договорам приватним підприємством “Монтажбуд”. В матеріалах справи знаходяться акти приймання виконаних підрядних робіт, також підтверджено копіями платіжних доручень, що Богуславською сільською радою оплачені виконані роботи.

Акти приймання –передачі виконаних робіт підписані зі сторони позивача без будь –яких заперечень. Технічний нагляд (перевірка кошторисної документації та прийняття всіх виконаних робіт) здійснювався КП “Технагляд”, яким були укладені договори з позивачем.

Договори підряду є двосторонньою угодою, умови яких, сторони погодили при їх підписанні. Зміни до договорів підряду в частині вартості робіт, що підлягають виконанню, сторонами не вносились.

Сторонами у двосторонньому порядку визначалась договірна ціна та підписувалися акти приймання виконаних робіт.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку про недоведеність  завищення саме відповідачем вартості ремонтних робіт.

Судова колегія Дніпропетровського апеляційного господарського суду не знаходить підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського Процесуального кодексу  України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області  від 07.06.07 р. у справі № 30/250-07 – залишити без змін, а апеляційну скаргу Контрольно –ревізійного управління в Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ – залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                             М.П. Неклеса

Суддя                                                                                          П.П. Павловський

Суддя                                                                                                    О.В. Чус