ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД         КИЇВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" листопада 2007 р.                                                                    Справа №8/373-07

За позовом Селянсько-фермерського господарства „ВІК”, с. Ківшовата, Таращанський район

до відповідача ВАТ „Лучанський цукровий завод”, с. Лука, Таращанський район

про стягнення 336028,98грн.,

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Поліщук М.І. –довір. №0298 від 18.10.2007р. –адвокат;

від відповідача: не з’явився.

Суть спору:

Стягується 87000грн. 00коп. основного боргу по орендній платі по договору суборенди земельної ділянки №5 від 14.03.2004р., 14790грн. 00коп. пені, 7615грн. 48коп. 3% річних, 34060грн. 00коп. інфляційних, 192560грн. 00коп. збитків та господарські витрати.

Відповідач двічі в судове засідання не з‘явився, позов не оспорив, відзив до суду не надійшов, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку.

Справа розглядається з наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Позов підлягає задоволенню.

судом встановлено:

14 березня 2004р. між селянсько-фермерським господарством „ВІК” (позивач) та ВАТ „Лучанський цукровий завод” (відповідач) укладено договір суборенди земельної ділянки, згідно умов якого позивач передав відповідачу в строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, яка знаходиться в с. Круті Горби, площею 290 га.

Право користування земельною ділянкою належить позивачу на підставі догорів оренди земельної частки (паю), укладеними з власниками земельної частки (паю), договори в матеріалах справи. Згідно умов зазначених договорів оренди величина орендної плати становить 8% від валового збору зернових з 1 кадастрового гектара, але не менше 50кг зернових та 45 кг цукру за орендовану земельну частку (пай).

Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Позивачем на доказ виконання умов зазначених договорів надані відомості на видачу пайовикам зернових.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про оренду землі”, орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

Відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі”, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 21 Закону України „Про оренду землі”, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про оренду землі”, орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах.

Відповідно до ст. 24 Закону України „Про оренду землі”, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно п. 4.1. договору суборенди, орендна плата вноситься суборендарем у вигляді та розмірах 300грн. за 1 га, по закінченню збору врожаю, не пізніше 16 жовтня 2004р. – п. 4.2. договору суборенди.

Відповідач в 2004р. використовував на умовах суборенди земельну ділянку в с. Круті Гори площею 290га під посів ярої пшениці та ячменю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Крутогорбівської сільської ради №64 від 28.01.2005р.

Згідно довідки відділу статистики у Таращанському районі №111 від 27.08.2007р. в 2004р. по ФГ „ВІК” посівна ярого ячменю становила 150га, площа збирання –122га, урожайність 16,6ц з 1 гектара (згідно ф. №29-сг).

Доказів оплати, як і реагування на претензію №32 від 25.11.2006р.,  відповідачем до суду не подано.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділової обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. Таким чином вимога по стягненню збитків в сумі 192560грн. 00коп. обґрунтована, підлягає задоволенню.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

За таких обставин вимоги обґрунтовані, матеріалами справи доведені, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. ст. 49, 75, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Стягнути з ВАТ „Лучанський цукровий завод” (код 00372486, 09544, с. Лука, Таращанський район, Київська область) на користь селянсько-фермерського господарства „ВІК” (, 09543, с. Ківшовата, Таращанський район, Київська область) 87000(вісімдесят сім тисяч)грн. 00коп. основного боргу, 14790(чотирнадцять тисяч сімсот дев‘яносто)грн. 00коп. пені, 192560(сто дев‘яносто дві тисячі п‘ятсот шістдесят)грн. 00коп. збитків, 34060(тридцять чотири тисячі шістдесят)грн. 50коп. інфляційних, 7615(сім тисяч шістсот п‘ятнадцять)грн. 480коп. 3% річних, 1700(одна тисяча сімсот)грн. 00коп. витрат по миту та 118(сто вісімнадцять)грн. 00коп. інформаційних.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, і може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Чорна Л.В.