ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 грудня 2007 р.

№ 2/323-07

Вищий  господарський суд України у складі колегії
суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши
касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства
Комерційного

банку
"Кредит-Дніпро" в особі Сумської філії

на                         рішення господарського
суду Сумської області від 29.08.2007р.

у справі        №2/323-07

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Суми-Цемент"

до                      Закритого акціонерного
товариства Комерційного банку "Кредит-Дніпро" в

особі Сумської філії

3-тя особа      приватний нотаріус Сумського міського
нотаріального округу

ОСОБА_1

про                    визнання виконавчого напису таким,
що не підлягає виконанню,

за участю представників:

від
позивача: не з'явився,

від
відповідача: Сотник Ю.В. (довіреність від 11.09.07),

від
3-тьої особи: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю
"Суми-Центр" звернулося до господарського суду Сумської області з
позовом до Закритого акціонерного товариства Комерційного банку
"Кредит-Дніпро" в особі Сумської філії, 3-тя особа приватний нотаріус
Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_1, і просило суд визнати
виконавчий напис за реєстр.№1315, виданий 17.08.2006р. приватним нотаріусом
Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ
"Суми-Центр" на користь ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро" боргу 1 083
875,68 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису ст.18 ЦК
України, ст.88 Закону України "Про нотаріат", пунктів 282, 284
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яке полягає  у тому, що виконавчий напис вчинено за
відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а також
з пропуском річного строку на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Третя особа -приватний нотаріус
Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_1 проти позову заперечує,
посилаючись на додержання нею при вчинення виконавчого напису вимог ст.18 ЦК
України, ст.88 Закону України "Про нотаріат" та Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зокрема, зазначає про
відсутність спору між сторонами щодо суми заборгованості та відсутність
пропуску строку на вчинення виконавчого напису, який на її думку, з огляду на
приписи ст.ст.251-264 ЦК України, вираховується з дня, коли боржник визнав свій
борг, тобто з 28.09.2005р.

Відповідач, також заперечуючи
заявлений позов, посилається на те, що на час вчинення виконавчого напису не
існувало жодного спору щодо договору кредитної лінії та договору іпотеки
№280404-і від 28.04.2004р., а строк для вчинення виконавчого напису неодноразово
переривався з підстав вчинення позивачем дій, що свідчать про визнання
боржником свого боргу.

Рішенням господарського суду
Сумської області від 29.08.2007р. (суддя О.Ю.Соп`яненко) позовні вимоги
задоволено: визнано виконавчий напис за реєстр.№1315, виданий 17.08.2006р.
приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про
стягнення з ТОВ "Суми-Центр" на користь ЗАТ КБ
"Кредит-Дніпро" боргу 1 083 875,68 грн. таким, що не підлягає
виконанню.

Вказане рішення мотивовано тим,
що  виконавчий напис в порушення вимог
ст.88 Закону України "Про нотаріат" був вчинений нотаріусом на
підставі документів, які подані відповідачем з порушенням строку та не
підтверджували безспірності вимог.

Не погоджуючись з  рішенням суду першої інстанції, відповідач
звернувся  до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою, в якій просить його скасувати як таке, що
ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити
нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, беручи до уваги
межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної
скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування
судом норм матеріального та процесуального права  при ухваленні оскаржуваного судового  акта, знаходить касаційну скаргу такою,
що  не підлягає  задоволенню з таких підстав.

В силу ст.ст.42, 43,
47 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на
засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони
та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами; судове рішення ухвалюється суддею за
результатами обговорення усіх обставин справи.

Судом першої інстанції використано
у повному обсязі свої повноваження, передбачені процесуальним законом щодо
повного та всебічного з'ясування обставин справи, пов'язаних з предметом
доказування у даній справі.

Відповідно до ч.7 ст.50 Закону
України "Про нотаріат", спір про визнання  вчиненого
нотаріусом  виконавчого  напису
таким, що не підлягає
виконанню  повністю  або
частково,  або  про повернення стягненого  за виконавчим написом нотаріуса розглядається
судом за позовом  боржника  до
стягувача.

Частиною 3 ст.15 ГПК України
передбачено, що справи  у  спорах
за участю боржника  і  стягувача
про  визнання виконавчого напису
нотаріуса таким,  що не підлягає
виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим  написом нотаріуса розглядаються господарським
судом за місцезнаходженням  відповідача
або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Вирішуючи даний спір по суті
заявлених вимог, судом першої інстанції встановлено, що між сторонами було
укладено договір кредитної лінії №020404-кл від 02.04.2004р. та додаткові угоди
до нього, за умовами яких, позивачу надаються кошти окремими частинами зі
сплатою 24,5 відсотків річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за
всіма траншами до 31.05.2005р.

В якості забезпечення виконання
позивачем основного зобов'язання за вказаним договором, між ЗАТ КБ
"Кредит-Дніпро" (відповідач) та ТОВ "Суми-Цемент" (позивач)
було укладено договір іпотеки №280404-і від 28.04.2004р., відповідно до якого,
позивачем передано відповідачу в іпотеку -15/100 частини цеху ячеїстого бетону,
в будівлі під літ. "А", (з/бетонні), загальною площею 2 409,4 кв.м.,
за адресою: м.Суми, вул.Прикордонна, 14.

Відповідно до п.1.1. договору
іпотеки, відповідач має право у випадку невиконання позивачем зобов'язань,
визначених у цьому пункті, отримати задоволення за рахунок предмета іпотеки.

Відповідач звернувся до приватного
нотаріуса ОСОБА_1 із заявою про вчинення виконавчого напису про звернення
стягнення на нежитлове приміщення -15/100 частини цеху ячеїстого бетону, в якій
зазначив, що загальна сума заборгованості позивача перед банком становить 1 071
375,68 грн.; строк повернення кредитних коштів встановлювався 31 травня 2005р.
Сплачено лише 253 451,94 грн. відсотків. Кредит не повертався.

До зазначеної заяви відповідачем
були надані, крім іншого, розрахунок заборгованості по кредиту, відсотках та
пені станом на 03.08.2006р., копії претензії від 27.09.2005р., відповіді на
претензію, претензії від 24.02.2006р. та від 15.03.2006р.

17 серпня 2006 року приватним
нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_1, був вчинений
виконавчий напис за реєстр.№1315, згідно якого
пропонувалося звернути стягнення на майно, зокрема: нежитлове приміщення
- 15/100 частини цеху ячеїстого бетону, у будівлі під літ. "А",
(з/бетонні), загальною площею 2409,4 кв.м., що розташоване на земельній
ділянці, яка перебуває в комунальній власності, за адресою: м.Суми,
вул.Прикордонна, 14, належне ТОВ "Суми-Цемент", і передане ним в
іпотеку ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро" за договором іпотеки №280404-і,
посвідченим приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу
ОСОБА_1 28 квітня 2004 року. За рахунок коштів, виручених від реалізації у
встановленому порядку заставленого та переданого в іпотеку майна, задовольнити
вимоги ЗАТ КБ "Кредит-Дніпро" у розмірі 1 071 375,68 грн., у тому
числі проценти та пеня 374 971,68 грн. Усього пропонується стягнути (з
урахуванням виправлення) 1 083 875,68 грн. (в т.ч.12 500,0 грн. плати за
вчинення виконавчого напису).

Відповідно до ст.88 Закону України
"Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи
підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника
перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло на більше
трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями -не
більше одного року.

В силу пунктів 282, 284 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для стягнення
грошових сум або витребування від боржника майна  нотаріуси
вчиняють  виконавчі  написи
на  документах,  що встановлюють заборгованість. Перелік
документів,   за   якими
стягнення   заборгованості
провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих  написів, установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи:
якщо подані     документи     підтверджують      безспірність заборгованості   або
іншої   відповідальності   боржника
перед стягувачем;      за
умови,  що  з дня виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років.       Заборгованість
або  інша відповідальність боржника
визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках,  якщо подані
для  вчинення  виконавчого
напису  документи  передбачені Переліком   документів,
за   якими   стягнення
заборгованості провадиться  у  безспірному
порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Строки, протягом  яких
може  бути  вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня,  коли у стягувача  виникло
право  примусового стягнення
боргу.

Відповідно до пункту 1 Переліку
документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку
на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.1999р. №1172,
для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально
посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості
боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Отже, до предмету доказування у
даній справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
входять:  обставини, які свідчать про
існування спору між боржником та стягувачем щодо заборгованості, а також про
наявність пропуску річного строку на звернення стягнення.

Як встановлено судом першої
інстанції, 27.09.2005р. за №01-30/732 позивачу була надіслана претензія,
відповідно до якої станом на 26.09.2005р. заборгованість за договором кредитної
лінії №020404-кл склала 957 661,14 грн. (за кредитом -799 860,0 грн.,
непогашені відсотки - 117 795,78 грн., пеня -40 005,36 грн.).

У відповіді на цю претензію,
позивач визнав повністю факти, викладені у ній, тобто визнав борг  у сумі 957 661,14 грн., який утворився станом
на 26.09.2005р.

На інші претензії відповідача від
24.02.2006р. за №01-30/115 про сплату 1 024 057,03 грн. заборгованості та від
15.03.2006р. за №01-30/157 про сплату 1 052 923,09 грн. заборгованості,
відповідей позивача та доказів отримання (вручення) ним цих претензій суду не
надано.

Звертаючись до приватного нотаріуса
із заявою про вчинення виконавчого напису, відповідачем наданий розрахунок
станом на 03.08.2006р., з якого вбачається, що заборгованість ТОВ
"Суми-Цемент" перед банком за договором кредитної лінії становить 1
071 375,68 грн., у тому числі сума кредиту, яка підлягає поверненню -696 404,0
грн., сума відсотків -193 826,09 грн., сума нарахованих процентів за період з
01.08.2006р. по 28.08.2006р. -17 750,32 грн., сума пені за прострочення кредиту
-144 670,55 грн., сума пені за прострочення відсотків -18 724,72 грн.

Відповідно до мотивувальної частини
рішення господарського суду Сумської області від 03.07.2006р. у справі
№8/341-06, яке було надано приватному нотаріусу під час вчинення ним
виконавчого напису, з позивача -ТОВ "Суми-Цемент" на користь ЗАТ КБ
"Кредит-Дніпро" за договором кредитної лінії та додатковими угодами
до нього було стягнуто, зокрема, 23 825,11 грн. відсотків за користування
кредитними коштами, 20 205,37 грн. пені за прострочення плати відсотків
(а.с.92-96 т.1).

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 25.09.2008р. вказане рішення в частині
стягнення з позивача вказаних сум, залишено без змін (а.с.89-91 т.1).

При цьому колегія суддів відхиляє
доводи скаржника відносно того, що на момент вчинення виконавчого напису
рішення суду від 03.07.2006р. не набрало законної сили, оскільки цей факт  не спростовує наявність спору між боржником
та відповідачем щодо суми заборгованості.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, 44 030,48 грн. відсотків та пені, стягнутих з позивача за вказаним
судовим рішенням, не були враховані відповідачем у розрахунку суми боргу,
наданому нотаріусу.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що приватному нотаріусу
не було надано достатніх доказів, які
підвереджували б безспірність
заборгованості позивача за договором кредитної лінії саме в сумі 1 071
375,68 грн. станом на 11.08.2006р.

Погоджується колегія суддів й з
висновком суду про те, що приватний нотаріус не мав права вчиняти виконавчий
напис також з огляду на пропуск відповідачем річного строку для звернення
стягнення на предмет іпотеки, передбаченого ст.88 Закону України "Про нотаріат",
оскільки право на таке звернення у зв'язку з невиконанням основного
зобов'язання за договором кредитної лінії виникло 01.06.2005р., а відповідач
звернувся із заявою до приватного нотаріуса лише 11.08.2006р.

Доводи скаржника відносно того, що
з огляду на ст.ст.251-264 ЦК України строк на вчинення виконавчого напису
вираховується з дня, коли боржник визнав свій борг, тобто з 28.09.2005р.,
колегія суддів вважає помилковими і погоджується із судом першої інстанції про
те, що вказаними статтями визначений строк позовної давності, тобто строк, у
межах якого особа може завернутися  з
вимогою про захист свого цивільного права або інтересу безпосередньо до суду.
Строк же для пред'явлення вимоги, за якою видається виконавчий напис,
визначений Законом України "Про нотаріат", зокрема, статтею 88, яка
не передбачає його зупинення, переривання чи поновлення.

Вказаний нормативний акт є
спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо
оцінки дій органів і посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії.

Отже, з урахуванням меж перегляду
справи у касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду
справи фактичні її обставини були встановлені судом на підставі всебічного,
повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають
цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням
норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для зміни або
скасування  оскаржуваного рішення немає.

Інші доводи скаржника, викладені у
касаційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки фактично зводяться до
оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної
інстанції з огляду на вимоги ст.ст.1115, 1117 ГПК
України.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119 -11111 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Закритого
акціонерного товариства Комерційного банку "Кредит-Дніпро" в особі
Сумської філії залишити без задоволення, а рішення господарського суду Сумської
області від 29.08.2007р. у справі №2/323-07
- без змін.

Головуючий, суддя
М.В.Кузьменко

Суддя
І.М.Васищак

Суддя
В.М.Палій