ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.07                                                                                        Справа №  14/250-15/365-22/42/06

Суддя   Скиданова Ю.О.

За позовом: Акціонерного товариства “Наш банк”, м. Запоріжжя
до відповідача-1: Відкритого акціонерного товариства “Запорізький арматурний завод”, м. Запоріжжя
до відповідача-2: Закритого акціонерного товариства “Запоріжтехкомплект”, м.Запоріжжя,
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на строні позивача
1) Національний банк України, м. Київ
2) громадська організація “Вкладників банку “Наш банк”, м. Запоріжжя
про  звернення стягнення на заставлене майно

Суддя

Ю.О. Скиданова

Представники:

від позивача:
Не з’явився

від відповідача 1:
від відповідача 2:
від третьої особи –1:
від третьої особи - 2:
Кобець О.С., довіреність б/н від 31.05.2007 р.
Не з’явився
Добишева О.В., довіреність б/н від 27.07.2006р.
Не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позовні вимоги про звернення стягнення на заставлене майно.

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області Немченко О.І. №127 від 26.01.2006 р. справа №14/250-15/365 передана на розгляд  судді Скидановій Ю.О..

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2006 р. справа прийнята до провадження, присвоєно справі №14/250-15/365-22/42/06, судове засідання призначено на 27.02.2006 р..

Ухвалою суду від 27.02.2006 р. провадження по справі було зупинено. Ухвалою суду від 07.07.2006 р. провадження по справі поновлено з 10.08.2006 р., розгляд справи призначений на 10.08.2007 р.. Ухвалою від 10.08.2006 р. судом зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 20.12.2006 р. поновлено провадження по справі з 31.01.2007 р., судове засідання призначено на 31.01.2007 р.

Ухвалою суду від 31.01.2007 р. в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строку розгляду спору по справі на 2 місяці до 27.04.2007 р., розгляд справи відкладено на 15.03.2007 р.

Ухвалою від 15.03.2007 р. за клопотанням представника громадської організації “Вкладники банку “Наш банк” в порядку ст. 27 ГПК України  залученно до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено громадську організацію “Вкладники банку “Наш банк”, в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 30.03.2007 р..

У судовому засіданні 30.03.2007 р. в порядку ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва до 12.04.2007 р.

Ухвалою від 02.04.2007 р. провадження у справі було зупинено. Ухвалою суду від 11.07.2007 р. у порядку ст. 79 ГПК України провадження по справ поновлено  з 15.08.2007 р., судове засідання призначено на 15.08.2007 р.

Ухвалою суду від 15.08.2007 р. за клопотанням сторін продовжено  строк розгляду спору на два місяці, в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався  на 18.10.2007 р..

У судовому засіданні 18.10.2007 р. розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України, за погодженням представників сторін, суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за клопотанням представників сторін.

Позивач у своєму позові просить суд накласти стягнення на майно, яке є предметом застави за договором застави №01/2001-2 від 27.06.2001 р. на суму 4472223,47 грн., укладеним між АТ “Наш банк” та ВАТ “Запорізький  арматурний завод”. Свої вимоги позивач обґрунтовує договором  про надання кредитної лінії № 01/2001 від 31.01.2001 р., укладеним між АТ “Наш банк” та ЗАТ “Запоріжтехкомплект”, договором застави №01/2001-2 від 27.06.2001 р., укладеним між АТ “Наш банк” та ВАТ “Запорізький арматурний завод” та рішенням господарського суду Запорізької області від 24.11.2003 р. по справі №17/364д.

Відповідач-1 свою правову позицію виклав у письмовому відзиві  від 31.01.2007 р. (том 2, а.с. 7), в якому проти  позову заперечує, мотивуючи це тим, що ЗАТ “Запоріжтехкомплект”, як юридична особа припинило свою діяльність, таким чином, припинилось і зобов’язання, яке було забезпечене заставою. На підставі викладеного та ст. 28 Закону України “Про заставу”, ст. 609 Цивільного кодексу України відповідач просить суд у позові відмовити.

Відповідач-2 до суду письмового відзиву не надав, враховуючи зазначене суд розглядає справу за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Представник третьої особи-1, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, надав до суду письмові пояснення  ( вих. №15-14/427 від 25.01.2007 р.) в яких пояснив суду, що враховуючи те, що відповідач-2 ліквідований  ухвалою господарського сулу Запорізької області  від 17.10.2006 р. по справі №18/29-19/52, відповідати за його зобов’язання повинен майновий  поручитель - відповідач-1, оскільки  зобов’язання за договором  про надання кредитної лінії від 31.01.2001 р. №01/2001 ЗАТ “Запоріжтехкомплект” не виконано. Приймаючи до уваги, що у випадку задоволення позову АТ “Наш банк”, кошти, отримані в майбутньому від ВАТ “Запорізький арматурний завод”, будуть спрямовані ліквідатором на задоволення вимог кредиторів банку –фізичних осіб, що, в свою чергу, сприятиме зменшенню соціальної напруги серед населення.

Третя особа-2, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, письмових пояснень на позовну заяву не надала.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

31 січня 2001 р. між акціонерним товариством “Наш банк” та закритим акціонерним товариством “Запоріжтехкомплект” укладено Договір №01/2001 про надання кредитної лінії з лімітом кредитування 260000,00 доларів США. Термін надання кредиту три роки, з 31.01.2001 р. по 30.01.2004 р., з оплатою за користування кредитом 20%  річних, а у разі несвоєчасного погашення кредиту – з оплатою подвійної відсоткової ставки кредитування, тобто 40% річних, з дня винесення кредиту на рахунок прострочених ссуд ( п.1.2. Договору).

Додатковою угодою №4 від 31.07.2003 р.  ліміт кредитування змінений на 454200,00 доларів США.

Згідно з умовами договору про надання кредитної лінії  позичальник користується кредитними коштами, повертає кредит і сплачує кредитору АТ “Наш банк” плату за користування кредитом у розмірах, строки та в порядку, що обумовлені в договорі.

В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором 27.06.2001 р. між АТ “Наш банк” та ВАТ “Запорізький арматурний завод”  укладено договір застави №01/2001-2 (надалі Договір застави).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору застави ВАТ “Запорізький арматурний завод”  передає в заставу АТ “Наш банк” для забезпечення виконання ЗАТ “Запоріжтехкомплект” в повному обсязі своїх зобов’язань, передбачених п. 1.2 цього Договору рухоме майно, яке знаходиться у власності ВАТ “Запорізький арматурний завод”  загальною вартістю 3300011,00 грн., зазначене в додатку 1, що складений російською мовою, підписаний двома сторонами і є невід’ємною частиною цього Договору.

Додатковою угодою №2 від 26.02.2002 р.  до Договору застави сторони виклали п.1.1. Договору застави в наступній редакції: заставодавець передає заставодержателю для забезпечення виконання ЗАТ “Запоріжтехкомплект” в повному обсязі своїх зобов’язань передбачених п.1.2. цього договору  рухоме майно, яке знаходиться у власності заставодавця, загальною вартістю 4472223,47 грн., зазначене в додатку 3, що складений російською мовою, підписаний двома сторонами і є невід’ємною частиною цього Договору.

Пунктом 1.2 Договору застави сторони обумовили, що заставою, яка передбачена п. 1.1 цього договору, забезпечується виконання ЗАТ “Запоріжтехкомплект” своїх зобов’язань перед заставодержателем, які передбачені договором №01/2001 про надання кредитної лінії  від 31.01.2001 р.. Зобов’язання ЗАТ “Запоріжтехкомплект” по кредитному договору включають повернення кредиту та сплату відсотків за його використання, відшкодування в повному обсязі збитків та пені, спричинених простроченням платежу, що визначаються на момент погашення в повному обсязі кредиту та сплати відсотків за його використання. Заставлене майно, яке є предметом застави згідно з цим договором  знаходиться за адресою: 69093, м. Запоріжжя, вул.. Зачиняє ва, 158 а.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.11.2003 р. у справі №17/364д, яке набрало законної сили, встановлено, що ЗАТ “Запоріжтехкомплект” має заборгованість з виплати тіла кредиту перед АТ “Наш банк” в сумі 2421658,14 грн. та відсотків за користування кредитом 140719,98 грн. Зазначеним рішенням з ЗАТ “Запоріжтехкомплект” стягнуто на користь АТ “Наш банк” заборгованість з виплати тіла кредиту перед АТ “Наш банк” в сумі 2421658,14 грн. та 140719,98 грн.  відсотків за користування кредитом. Відповідач 2 вказане рішення суду не виконав.

Встановлено, що ухвалою від 17.10.2006 р. по справі №18/29-19/52  банкрута ЗАТ “Запоріжтехкомплект” ліквідовано. В зазначеній ухвалі зокрема йдеться мова про те, що оскільки за результатами ліквідаційного балансу у банкрута не залишилося майна для здійснення своєї статутної діяльності, ЗАТ “Запоріжтехкомплект” слід ліквідувати. В матеріалах справи міститься довідка державного комітету статистики України  видана головним управлінням статистики у Запорізькій області №15-7/5212 від 03.11.2006 р. відповідно до якої ЗАТ “Запоріжтехкомплект” станом на 03 листопада 2006 року вилучено з Єдиного державного реєстру.

Зважаючи на викладене провадження у справі за позовом до ЗАТ “Запоріжтехкомплект” слід припинити на підставі п. 6 ст. 80 ГПК України у зв’язку з його ліквідацією.

Відповідно до ст.ст.589, 590 ЦК України, у разі невиконання зобов’язання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення  стягнення на предмет застави. За рахунок предмета  застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу , що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату  процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов’язання, необхідних витрат на утримання  заставленого майна, а також  витрат,  понесених у зв’язку із пред’явленням вимоги, якщо інше не встановлено  договором. Звернення  стягнення  на предмет  застави здійснюється за рішенням  суду, якщо інше не  встановлено  договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення  стягнення  на предмет  застави в разі , коли  зобов’язання  не буде виконано  у встановлений  строк ( термін), якщо інше не встановлено  договором або законом. У разі ліквідації юридичної особи –заставодавця  заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно  незалежно від настання строку виконання зобов’язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до  ст. 593 ЦК України,  право застави припиняється  припиненням зобов’язання, забезпеченого  заставою.

Згідно зі ст.28 Закону України "Про заставу" застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до ст.609 ЦК України зобов’язання припиняються  ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

Таким чином, зобов’язання відповідача перед позивачем припинилось у зв'язку із ліквідацією боржника –ЗАТ “Запоріжтехкомплект”.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку, що право АТ “Наш банк” на звернення стягнення на майно ВАТ “Запорізький арматурний завод”  за договором застави №01/2001-2 від 27.06.2001 р. вважається припиненим у зв’язку з припиненням зобов’язання за договором №01/2001 про надання кредитної лінії від 31.01.2001 р..

Таким чином, у позові до ВАТ “Запорізький арматурний завод” судом відмовляється.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст.  49, п. 6 ст.80, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,  суд –

ВИРІШИВ:

1.          В позові до відкритого акціонерного товариства  “Запорізький арматурний завод” відмовити.

2.          Провадження по справі за позовом до закритого акціонерного товариства  “Запоріжтехкомплект” припинити.

Рішення   господарського   суду   набирає   законної  сили  після  закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК  29.10.2007 року.

Суддя                                                                    Ю.О. Скиданова