ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.02.2007
Справа № 39/228

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів
:

головуючого
Логвиненко А.О. (доповідач)

суддів:
Чус О.В., Павловського П.П.

при
секретарі судового засідання
Мацекос І.М.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю спільного німецько-британо-українського підприємства
“Трансгазбуд” на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від
15.11.2006р. у справі

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю спільного
німецько-британо-українського підприємства “Трансгазбуд”, м. Дніпро петровськ

про стягнення 254293,96гр.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського
Дніпропетровської області суду від 1.11.2005р. задоволено позов приватного
підприємця ОСОБА_1 : на користь позивача з товариства з обмеженою
відповідальністю спільного німецько-британо-українського підприємства
“Трансгазбуд” (далі ТОВ “Трансгазбуд”) стягнуто 225184гр. боргу та судові
витрати. Після набрання рішення законної сили видано відповідний наказ, який
надійшов на виконання до державної виконавчої служби у Солом'янському районі м.
Києва (т4 а.с.52-53,119).

27.10.2006р. до суду
надійшла скарга ТОВ “Трансгазбуд” на дії державної виконавчої служби, в якій
зазначено, що 22.09.2006р. державною виконавчою службою у Солом'янському районі
м. Києва (далі ДВС) винесено постанову про арешт коштів боржника. Крім того,
3.10.2006р. ДВС прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження. Відповідно до зазначеної постанови заборонено
здійснювати відчуження транспортних засобів, що належать боржнику. Вважаючи
вказані дії ДВС такими, що не відповідають вимогам закону, ТОВ “Трансгазбуд”
просила скасувати постанову.

Ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від 15.11.2006р. (суддя Ліпинський О.В.) в
задоволенні скарги відмовлено.

Не погодившись з ухвалою
ТОВ “Трансгазбуд” звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на
неправильне застосування судом матеріального та процесуального права, просило
ухвалу скасувати та задовольнити скаргу на дії ДВС. При цьому апелянт зазначив,
що судом не прийнято до уваги те, що ДВС порушено черговість звернення
стягнення та одночасно арештовано грошові кошти боржника та його майно.

Від учасників
виконавчого провадження відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Представники стягувача,
боржника та ДВС в судове засідання призначене для розгляду апеляційної скарги
не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи те, що залучені
до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваної
ухвали, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у
відсутність учасників виконавчого провадження, яких належним чином сповіщено про
час та місце слухання справи.

Дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши у відповідності до
ст. 101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі,
колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав :

Судом першої інстанції
повно та всебічно досліджено матеріали справи, правильно встановлено фактичні
обставини справи, яким дана належна правова оцінка, а висновки суду ґрунтуються
на залучених до справи доказах та відповідають приписам закону. При цьому
колегія суддів враховує таке.

З матеріалів справи
вбачається, що під час примусового виконання зведеного виконавчого провадження,
до якого включено і наказ господарського суду по стягненню з ТОВ “Трансгазбуд”
на користь ОСОБА_1 225184гр., державним виконавцем 22.09.2006р. було прийнято
постанову про арешт коштів боржника (т5 а.с.21). Крім того, 3.10.2006р. ДВС
винесено постанову про арешт майна ТОВ “Трансгазбуд” та оголошення заборони на
його відчуження, яким було накладено арешт на транспортні засоби боржника.

Суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про те, що дії ДВС в повній мірі відповідають
приписам Закону України “Про виконавче провадження” та не виходять за межі
повноважень виконавчої служби. Прийняття ДВС постанов про накладення арешту на
грошові кошти та майно боржника відповідає вимогам ст.55 Закону України “Про
виконавче провадження”, а самі дії органу стягнення при цьому вчинено у
відповідності до ст.5.6 Інструкції про проведення виконавчих дій (затв. наказом
Мінюсту України N 74/5 від 15.12.1999р.).

Посилання апелянта на
те, що прийнявши постанови про арешт коштів та транспортних засобів боржника
ДВС тим самим одночасно звернуло стягнення на грошові кошти та майно ТОВ “Трансгазбуд”
є безпідставним, оскільки арешт, який здійснюються з ціллю забезпечити майбутнє
примусове виконання рішення суду, не можна ототожнювати із безпосередньою
реалізацією цього майна.

За таких обставин колегія
суддів вважає, що відсутні підстави, передбачені ст.104 ГПК України для
скасування чи зміни ухвалу суду.

Керуючись ст. 101, 103
-106 ГПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від 15.11.2006р. залишити без змін, а апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю спільного
німецько-британо-українського підприємства “Трансгазбуд” -без задово лення.

Головуючий
А.О. Логвиненко

Суддя
О.В. Чус

Суддя
П.П. Павловський