ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2007 р.
№ 46/625-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого
Волковицької Н.О.
Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача
Дерев'янко Д.В. дов. від 01.06.2006 року

відповідача
Бухан Н.Ю. дов. від 18.01.2006 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

на постанову
від 25.06.2007 року Харківського апеляційного господарського суду

у справі
№ 46/625-06 господарського суду Харківської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5"

до
Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

про
зміну умов договору та стягнення 534176,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Харківська ТЕЦ-5" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив змінити умови договору № 492 про надання послуг з переробки палива (природного газу) в теплову енергію, зобов’язати Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" підписати акт загального виробітку теплової енергії для розподілення між підприємствами за жовтень 2006 року і акт виконаних робіт на надання послуг з переробки природного газу в теплову енергію за жовтень 2006 року до договору № 492 та про стягнення з відповідача 534176,15 грн. вартості послуг з переробки природного газу в теплову енергію в жовтні 2006 року за договором № 492.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.02.2007 року позов задоволено повністю. Змінено умови договору № 492 від 30.09.2005 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Харківська ТЕЦ-5" та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі", викладено пункт 3.1 договору в наступній редакції: "3.1 З 01.10.2006 року по 31.12.2006 року вартість послуг з переробки палива в теплову енергію, виходячи із затвердженого постановою НКРЕ від 21.09.2006 року № 1209 тарифу, становить: із газу для населення, бюджетних організацій, промислових споживачів –13,74 грн/Гкал з ПДВ (з 01.10.2006 року витрати на підпитку тепломережі у вартість переробки не входить)". Зобов’язано Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" підписати акт загального виробітку теплової енергії для розподілення між підприємствами за жовтень 2006 року Стягнуто з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" на користь Відкритого акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" 534176,15 грн. вартості послуг з переробки газу в теплову енергію в жовтні 2006 року за договором № 492.

За апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 року залишене без змін.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" звернулося до Вищого господарського суду України  із касаційною скаргою, в якій просить скасувати прийняті судові акти в частині зобов'язання підписати акт загального виробітку теплової енергії для розподілення між підприємствами за жовтень 2006 року, акт виконаних робіт на надання послуг з переробки природного газу в теплову енергію за жовтень 2006 року та стягнення 534176,15 грн. вартості послуг з переробки природного газу в теплову енергію в жовтні 2006 року та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Заявник посилається на порушення судом приписів статті 526 Цивільного кодексу України та зазначає, що за договором від 30.09.2005 року №492 позивач надавав відповідачу послуги з переробки природного газу, який відповідач купував у ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", а тому для виконання вказаного договору з боку позивача відповідач зобов'язаний був передавати природний газ як давальницьку сировину. У жовтні 2006 року відповідач не мав договору з ДП "Газ України" на постачання природного газу, а отримував природний газ від ДП "Газ тепло" по давальницькій схемі –на переробку в теплову енергію і згідно з умовами укладеного договору не мав права передавати його на переробку іншим організаціям.

На думку скаржника, незалежно від того, що юридично договір від 30.09.2005 року не був розірваний в жовтні 2006 року, фактично він не діяв, у зв'язку з тим, що відповідач не передавав позивачу природний газ на переробку в жовтні 2006 року. Скаржник вважає, що вартість послуг з переробки природного газу в теплову енергію у сумі 534176,15 грн. це не заборгованість за договором, а збитки, що зазнав позивач, надавши послуги з переробки природного газу поза межами договору від 30.09.2005 року №492.

Заслухавши суддю –доповідача та присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та ухвалі у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Предметом оскарження у касаційному порядку є вимоги скаржника про скасування прийнятих у справі рішення та постанови в частині зобов'язання підписання акта загального виробітку теплової енергії для розподілення між підприємствами за жовтень 2006 року, акта виконаних робіт на надання послуг з переробки природного газу в теплову енергію за жовтень 2006 року та стягнення 534176, 15 грн.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій 30.09.2005 року між позивачем і відповідачем було укладено договір №492 про надання послуг з переробки палива (природного газу) в теплову енергію, за умовами якого позивач зобов'язався виконувати роботу з переробки природного газу, наданого відповідачем, в теплову енергію та передати її відповідачу, а відповідач зобов'язався забезпечити позивача природним газом для виробітку теплової енергії, приймати теплову енергію та сплачувати позивачу вартість переробки газу в теплову енергію.

Строк дії договору було встановлено з 01.10.2005 року до 30.04.2006 року та пролонговано до 30.04.2007 року, оскільки за місяць до закінчення строку дії про його припинення не було письмової заяви сторін.

18.09.2006 року листом від №04-2628 відповідач звернувся до позивача з пропозицією припинити дію договору з 01.07.2006 року в частині переробки газу в теплову енергію для потреб населення та бюджетних організацій, з 01.10.2006 року в частині переробки газу в теплову енергію для потреб госпрозрахункових споживачів але позивач з цією пропозицією не погодився.

Приймаючи рішення суди виходили з того, що відповідно статті 651 Цивільного кодексу України  зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки згоди на розірвання договору №492 не було, жодна з сторін до суду з заявою про розірвання цього договору не зверталася, договір №492 у спірний період (жовтень 2006 року) був чинним.

Однак, поза увагою суддів залишились приписи статті 907 Цивільного кодексу України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Крім того, як вбачається із рішення та постанови суди помилково ототожнили прийом від позивача теплової енергії з передачею газу на переробку та дійшли висновку, що оскільки відповідач отримував тепло то повинен сплатити вартість послуг по переробці газу залишивши при цьому, поза увагою заперечення відповідача про відсутність у нього газу.

Отже, для вирішення спору в цій частині судам необхідно було дослідити правову природу договору та розрахунок позовних вимог, що судами зроблено не було.

Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов'язання до підписання акта суди послались на приписи статті 525 Цивільного кодексу України, за якими одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, та дійшли висновку, що оскільки акт про розподіл природного газу згідно з пунктом 2.3.1 договору підписується сторонами по закінченні місяця, позивач не міг самостійно припинити переробку природного газу в теплову енергію.

Проте, під час здійснення судового провадження ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції не було з’ясовано питання з приводу обраного позивачем способу захисту свого порушеного права щодо спонукання до підписання актів приймання виконаних робіт, виходячи з приписів діючого законодавства.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Харківської області від 27.02.2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.06.2007 року у справі № 46/625-06 господарського суду Харківської області скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" задовольнити частково.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач