ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.08.07 р.                                                                               Справа № 12/103

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів

Головуючий суддя Склярук О.І.

Суддя - Дучал Н.М.

Суддя – Ломовцева Н.В.

при секретарі судового засідання Анохіної Т.В.

за участю представників сторін

від позивача – Зайцева М.Ю.

від  першого відповідача –Семикіна Л.В.

від другого відповідача – Химич Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» м.Донецьк

до першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-МИГ» м.Дніпропетровськ

до другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» м. Донецьк

про стягнення 6 274 683 грн

ВСТАНОВИВ

Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу» м.Донецьк  звернулася до господарського суду з позовною заявою до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-МИГ» м.Дніпропетровськ ( перший відповідач) та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» м.Донецьк ( другий відповідач) про стягнення 6 274 683 грн

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути солідарно з ТОВ «Енерго-МИГ» та ТОВ «Регіон» на його користь 6 274 683 грн, що складаються з заборгованості по простим векселям №  9336,  № 9737, №9338, №9339, №9340, №9741, № 9342, № 9343 на загальну суму

4 800 000 грн, а також залишившуюся частину заборгованості за векселем № 9335 у розмірі  462 424 грн 56 коп,  всього 5 262 424 грн та проценти за вказаними простими векселями на суму 1 012 259 грн.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що  він є векселедержателем  простих векселів № 9336, № 9737, № 9338, № 9339, № 9340, № 9741, № 9342, № 9343, №  9335 , наявність заборгованості за цими векселями, ч.1 ст.78, ст.43, ст.34 , ст.70, п.2 ст.48 Уніфікованого закону, розрахунок заборгованості та відсотків, тощо.

Перший відповідач проти позову заперечував  посилаючись на недоведеність з боку позивача, що він є законним векселедержателем, вважає, що справа повинна розглядатися у господарському суді  Дніпропетровської області.

Другий відповідач проти позову заперечував з посиланням , що позивач протягом строку встановленого для пред'явлення векселів до оплати , здійснення протесту в неакцепті або неплатежу  ( один рік з дати складання)  на адресу другого відповідача не звертався,   строк для пред'явлення вищезазначених векселів до платежу відносно ТОВ «Регіон» сплив, а тому підстав для стягнення з нього заборгованості та відсотків не має.

Перший відповідач звернувся до суду з клопотанням про передачу вказаного спору до господарського суду Дніпропетровської області . В обгрунтування  свого клопотання він посилається, що згідно викладених обставин справи, на його думку, позивач, після закінчення строків встановлених для пред'явлення переказних векселів зі строком платежу за пред'явленням, втратив свої права регресу проти індосантів , у тому числі ТОВ «Регіон» і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта, - ТОВ «Енерго-МИГ», а тому згідно приписів ч.2 ст.15 та ст.17 ГПК України справа підлягає передачі до господарського суду Дніпропетровської області, за місцезнаходженням відповідача.

Позивач та другий відповідач проти задоволення клопотання заперечували , вважають,  що справа прийнята судом відповідно до приписів ГПК.

Суд  клопотання першого відповідача щодо передачі справи до іншого суду  не задовольняє з наступних підстав.

Згідно частини  3 ст. 15 ГПК  України, справи за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Позов  заявлено до двох відповідачів -   Товариства з обмеженою відповідальністю  «Енерго-МИГ» м.Дніпропетровськ ( перший відповідач) та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» м.Донецьк ( другий відповідач) про стягнення солідарно з обох відповідачів 6 274 683 грн

Таким чином, порушення провадження по справі відбулося з додержанням приписів частини 3  ст.15 ГПК України .

Під час слухання справи позивач позовні вимоги не змінив, наполягаючи на задоволенні  заявлених вимог до обох відповідачів.

Згідно статті 17 ГПК України,  справа прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи,  вона стала підсудна іншому господарському суду.

Тому підстав для задоволення клопотання не має.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

13.01.2004 року між позивачем, як комітентом,  та Акціонерним товариством «Українські цінні папери», як комісіонером,  підписано договір згідно, якого комісіонер зобов'язується за дорученням комітента за винагороду здійснювати купівлю, продаж, міну цінних паперів на фондовому ринку від свого імені за рахунок комітенту.

На виконання  вищезазначеного договору,    Акціонерне товариство «Українські цінні папери» придбало за замовленням   позивача прости векселя зі строком платежу по пред'явленню, а саме  № 9336, 9737, 9338, 9339, 9340, 9741, 9342, 9343, 9335

Векселедателем вищезазначених векселів  є  ТОВ «Енерго-МИГ»  ( м.Дніпропетровськ ) про що свідчить відмітка у правому нижньому куті векселів.

Індосантом виступає  ТОВ «Регіон» ( м.Донецьк), що підтверджується написом  на зворотній  стороні векселів

Дата складання векселів 25.12.2003 року.

Відповідно до матеріалів справи та пояснення сторін,  Акціонерним товариством «Українські цінні папери»  вказані вище  векселі було придбано саме  у ТОВ «Регіон», як векселеотримувача,  про що свідчить зокрема і акт прийома-передачі цінних паперів від 13.01.2004 року,  яким позивач та Акціонерне товариство «Українські ціні папери» підтвердили передачу цінних паперів.

ТОВ «Регіон» , в свою чергу , раніше придбав вказані векселі у ТОВ «Енерго -МИГ» в якості погашення заборгованості за договором № К-57/1 від 24.12.2003 року, що підтверджується копією договору, додатковою угодою до договору від 25.12.2003 року та актом вексельного платежу за вказаним договором від 25.12.2003 року

Згідно ст.1018 Цивільного кодексу України, майно придбане комісіонером за рахунок комітенту, є власністю комітента.

Таким чином,  позивач  набув право власності на вищезазначені векселі та є законним векселедержателем вказаних векселів.

Вексель № 9335 на суму 600 000 грн був частково сплачений у розмірі 137 575 грн 44 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 183 від 13.01.2004 року.

Залишившаяся частина заборгованості за векселем на цей час не сплачена, незважаючи, що вексель було пред'явлено до платежу 13.01.2004 р.

Інші векселі не сплачені. Сума заборгованості складає 5 262 424 грн 56 коп.,  у тому числі  заборгованість за вісім»ю векселями у розмірі 4800 000 грн,  а також сума, яка  залишилася не сплаченою  по частково сплаченому векселю у розмірі  462 242 грн 56 коп

Судом в судовому засіданні 02 серпня 2007 року., оглянуто оригінали векселів.

Згідно ст. 47 Уніфікованого закону, усі  трасанти, акцептанти, індосанти і особи, які забезпечують авалем платіж за переказним векселем є солідарно зобов'язані перед держателем. Держатель має право пред'явити позов до кожного з цих осіб окремо і до всіх разом при цьому необов'язково додержуючись тієї послідовності, в якій вони зобов'язалися.

Стаття 43  Уніфікованого закону встановлює, що держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб

-          при настання строку платежу, якщо платіж не був здійснений

-          навіть до настання строку платежу .

Стаття 34 Уніфікованого закону передбачає, що переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явлені.  Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.

Відповідно до абзацу третього частини 1 ст. 53 Уніфікованого Закону, при спливу строків, встановлених для здійснення протесту в неакцепті або в неплатежі, векселедержатель втрачає свої права проти індосантів,  та проти інших зобов'язаних осіб, за виключенням акцептанту

Враховуючи, що протягом строку,  встановленого для пред'явлення векселів до оплати, здійснення протесту в неакцепті або неплатежі ( один рік з дати складання векселю)  позивач до другого відповідача не звертався, строк для пред'явлення  векселів до платежу саме до другого відповідача сплив, і позовні вимоги відносно другого відповідача не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог до першого відповідача, то вони підлягають задоволенню з наступних підстав

Простий або акцептований переказний вексель строком платежу «за пред'явленням» підлягає оплаті в день його належного  пред'явлення до платежу.

Держатель такого векселя повинен пред'явити його до платежу протягом одного року від дати складання, якщо векселедавець не скоротив або не встановив більш тривалий строк. ( ст. 34 Уніфікованого закону)

Строк для пред'явлення відраховується з дати складання векселя. Якщо у векселі строком «за пред'явленням» вказано,  що він не може бути пред'явлений до платежу раніше визначеної дати, строк для його пред'явлення до платежу відраховується з  цієї дати.

У разі не пред'явлення до платежу переказного векселя у встановлені строки його держатель втрачає право за ним стосовно індосантів, векселедавцем, а також інших зобов"язаних за векселем осіб, за винятком акцептанта,  а при пред'явлені до платежу простого векселя – за  винятком векселедавця ( ст. 53 , 78  Уніфікованого закону).  Такі самі наслідки настають якщо вексель зі строком платежу на визначений день або у визначений строк від дати складання чи пред'явлення не пред'явлено до платежу в день, коли він мав бути оплачений або протягом двох наступних робочих днів ( статті 38, 53, 78 Уніфікованого закону).

Строк платежу по вказаним векселям, у тому числі по векселю, частково сплаченому, наступив 25.12.2004 року. А тому позивач має право на стягнення саме з першого відповідача заборгованості у судовому порядку  в межах  вексельної давності.

На підставі ст. 70 Уніфікованого закону, позовні вимоги, які випливають із перевідного векселя проти акцептанта, погашаються протягом 3 років з дня платежу.

Таким чином, позивач має право стягнути заборгованість по векселям у судовому порядку до 25.12.2007 року.

Згідно   пункту 2  ст. 48 Уніфікованого закону, векселедержатель  має право вимагати від того, до якого він пред'являє позов відсотки.

Відповідно до  ст.2 Закону України «Про обіг векселів в Україні»  передбачені статтями 48,49 Уніфікованого закону відсотки на суму векселів,як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного Банку України на день подання позову та від дня настання строку платежу ( з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

Позивач нарахував відсотки за період прострочки починаючи  з 25.12.2004 року по 30.03.2007 року, розмір яких складає 1 012 259 грн 80 коп і які він просить стягнути у сумі 1 012 259 грн.

Враховуючи вищевикладене,  позовні вимоги позивача щодо стягнення з ТОВ «Енерго –МИГ» заборгованості у розмірі 5 262 424 грн та відсотків у          сумі 1 012 259 грн є такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення першого відповідача не приймаються судом до уваги з наступних підстав.

Нарахування відсотків, прямо передбачено вексельним законодавством. Крім того, перший відповідач мав можливість після настання строку платежу, внести суми векселя на депозит,  що зроблено не було.

Посилання першого відповідача на не виконання п.3.1. договору № К-02/1. не впливає на юридичну оцінку, що позивач є  добросовісним держателем векселей та їх власником .

Індоссамент ТОВ «Регіон» , який міститься на зворотній стороні векселів є бланковим, тобто без вказівки нового набувача.

Судові витрати покладаються на першого відповідача

На підставі ст.ст. 34 ,43, 47, п.2 ст.48, ст.70, 75, ч.1 ст.78, ч.1  ст.77 Уніфікованого закону,   ст. 2 Закону України «Про обіг векселів в Україні» та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» м.Донецьк

до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-МИГ» м.Дніпропетровськ  про стягнення  заборгованості по простим векселям у сумі 5 262 424 грн та відсотків по простим векселям  у розмірі 1 012 259 грн задовольнити

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-МИГ» ( м.Дніпропетровськ, вул.Сімферопольска,2а ЗКПО 23371532 на користь Корпорації «Індустріальна Спілка Донбасу» ( м. Донецьк вул.Щорса, 48 ЗКПО 20365318)  заборгованість по простим векселям №  9336,  № 9737, №9338, №9339, №9340, №9741, № 9342, № 9343 на загальну суму

4 800 000 грн, а також залишившуюся частину заборгованості за векселем № 9335 у розмірі 462 424 грн 56 коп, всього 5 262 424 грн та проценти за вказаними простими векселями на суму 1 012 259 грн, витрати по сплаті державного мита у сумі 25 500 грн., витрати по сплаті за інформаційне-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

В задоволені позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон» відмовити

Колегія суддів

Головуючий суддя                                                                     О.І.Склярук

Суддя                                                                                           Н.М.Дучал

Суддя                                                                                           Н.В. Ломовцева

Суддя