ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

18.10.07                                                                                           Справа№ 2/671-7/166

За позовом Управління пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області

До відповідача: Судововишнянського заводоуправління будівельних матеріалів, м. Судова Вишня

Третя особа: Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області

про стягнення 4311,13грн.

Суддя  Б.О.Білоус

Представники:

від позивача: Кіш Р.Н., начальник управління, Денькович О.М.

від відповідача: не з’явився

третя особа: Левицька Г.

Особам, які беруть участь у справі права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу про адміністративне судочинство України, роз’яснено.

Представниками сторін заявлено клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами та дано згоду розглядати справу по суті, відповідно до статті 121 КАС України. Заяв про відвід судді не поступало.

Суть спору: Заявлено позовні вимоги Управління пенсійного фонду України у Мостиському районі Львівської області до судововишнянського заводоуправління будівельних матеріалів, м. Судова Вишня про стягнення 4311,13грн.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги заперечує з підстав викладених у відзиві  № 01/43 від 18.06.07 року.

Третя особа наданя суду пояснення по суті заявлених вимог (Вх. № 22389 від 18.10.07 року) в якому вказує на те, що  надіслані управлінням пенсійного фонду України повідомення про відкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій підлягають виконанню, оскільки вони відповідачем не оскаржені і раніше виконувалися.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Позивач просить відповідно до розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2  Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 02.06.05 року № 1941/04-36 від 17.01.06 року № 156/04-36/2 стягнути з відповідача 4311,13 грн. за період з 01.06.05 року по 28.02.06 року.

Відповідач у відзиві на позов стверджує, що позивачем не враховано того, що громадяни, яким нараховано пільгову пенсію отримали трудовий стаж на Мостиському цегельному заводі № 1, а не Судововишнянському заводоуправлінню будівельних матеріалів, який є правонаступником попереднього.

Проте, як вбачається з наданих суду наказів про надання чергових відпусток Судововишнянського заводоуправління будівельних матеріалів, вказані громадяни працювали саме на підприємстві відповідача.

Пільгові пенсії в розмірі 4311,13 грн. виплачені відповідно до п. “б”-“з” Закону України “Про пенсійне забезпечення”, та згідно п. 1, 2 ч. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” призначаються за рахунок піприємств, на яких працювали пенсіонери.

Призначення пільгових пенсій громадянам, які працювали на роботах з важкими умовами праці відбувається управлінням пенсійного фонду на підставі документів і довідок наданих фонду підприємствами, на яких ці громадяни працювали. А отже, відповідачем надано УПФ у Мостиському районі документи, що дали підставу нараховувати пільгові пенсії гр. Васькевич Б.Б. та Одинка  Б.Т. Слід також зазначити про те, що надіслані УПФ України у Мостиському районі Львівської області відповідачеві повідомлення не оскаржені, а за попередні періоди ним такі витрати управлінню пенсійного фонду України відшкодовані.

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем по виплачених пільгових пенсіях в розмірі 4311,13 грн. не сплачена.

Відповідно до ст. 71 КАС України,  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем позовні вимоги не спростовано, що дає суду підстави визнати позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 7 Прикінцевих та Перехідних Положень ст.ст. 2, 6, 18, 158, 162, 163, 167, 257 п. 4 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-ІV, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Судововишнянського заводоуправління будівельних матеріалів (м. Судова Вишня, 35 Мостиського району, ) на користь УПФ України у Мостиському районі Львівської області (м. Мостиська, вул. Грушевського, 1, ) 4311,13 грн. боргу.

3.          Стягнути з Судововишнянського заводоуправління будівельних матеріалів (м. Судова Вишня, 35 Мостиського району, ) в дохід державного бюджету 43,11 грн. судового збору.

Суддя                                                                                                       Білоус Б.О.