донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

21.08.2007 р.                                                                           справа № 32/97

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:
Шевкова Т.А.

суддів
Акулова Н.В., Стойка О.В.

За участю  представників сторін :

Від позивача :
Гладка А.В. за дов. № 116 від 01.01.2007р.
Сінєвіч В.В. за дов. № 775 від 11.07.2007р.

Від відповідача:
не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю  „Промислова компанія „Донецьке вугільне паливо” м. Донецьк

На рішення господарського суду

Донецької області

від
25.06.2007р.

у справі
№ 32/97 (суддя Сковородіна О.М.)

за позовом
Державного підприємства „Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю  „Промислова компанія „Донецьке вугільне паливо” м. Донецьк

про
стягнення 10240грн. 00коп.

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство „Придніпровська залізниця” звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю  „Промислова компанія „Донецьке вугільне паливо” стягнення 10240грн. 00коп. суми штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній № 48764798 маси вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на ст. 118, 122 Статуту залізниць України, дані залізничної накладної № 48764798, комерційних актів від 08.11.2006р. № БН 751912/272 та № БН 751912/272/4, акту загальної форми від 07.11.2006р. № 4031, на копію телеграми № 105 від 08.11.2006р., витяг з книги обліку контрольних переважувань вагонів по ст. Чаплине ф. ГУ-78, технічний паспорт ваг № 1, телеграму на підвищення коефіцієнтів.

Господарський суд рішенням від 25.06.2007р. у справі № 32/97 позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми штрафу за неправильне зазначення у накладній маси вантажу визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, комерційний акт від 08.11.2006р. № БН 751912/272 визнав певним засобом доказування, який засвідчив факт неправильного зазначення вантажовідправником у залізничній накладній № 48764798 маси вантажу, зазначив, що позивачем перевірка маси вантажу та розрахунок суми штрафу здійснені правомірно, у відповідності до порядку, встановленого нормами чинного законодавства.

Товариство з обмеженою відповідальністю  „Промислова компанія „Донецьке вугільне паливо”, не погоджуючись з рішенням господарського суду, подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 25.06.2007р. у справі № 32/97 скасувати, прийняти нове рішення, яким Державному підприємству „Придніпровська залізниця” у позові про стягнення штрафу за неправильне зазначення в накладній маси вантажу відмовити.

Заявник скарги вважає, що при винесенні рішення господарським судом  були невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, неповно розглянуті всі обставини, що мають значення для справи.

Заявник скарги зазначає, що господарським судом не був прийнятий до уваги той факт, що у витягу з книги обліку контрольних переважувань вагонів по ст. Чаплино ф. ГУ-78 зазначена дата переважування спірного вагону 08.11.2006р., тоді як акт загальної форми № 4031 складений 07.11.2006р., що суперечить вимогам Правил складання актів, відповідно до яких акт загальної форми складається на підставі даних контрольного переважування та запису в книзі обліку контрольних переважувань.

Заявник скарги вважає, що, оскільки залізницею вантаж до перевезення був прийнятий без зауважень, а вимог про відшкодування збитків, викликаних недостачею вантажу, з боку вантажоотримувача не надходило, то факт неправильного зазначення Товариством з обмеженою відповідальністю  „Промислова компанія „Донецьке вугільне паливо” у накладній № 48764798 маси вантажу позивачем не доведений.

У судове засідання 21.08.2007р. представник заявника скарги не з’явився, про поважність причин ненаправлення свого представника у судове засідання не повідомив. Згідно поштового повідомлення № 7133894 ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 13.07.2007р. про порушення апеляційного провадження у справі № 32/97 та призначення розгляду справи на 21.08.2007р. була одержана уповноваженим представником ТОВ „Промислова компанія „Донецьке вугільне паливо”18.07.2007р.

Колегія суддів вважає, що заявник скарги був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, однак не скористався правом захисту своїх прав та інтересів у судовому засіданні. У зв’язку з викладеним колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без представника заявника скарги.

Представник позивача у судовому засіданні просив рішення господарського суду Донецької області від 25.06.06.2007р. у справі № 32/97 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст.28-29 Закону України “Про судоустрій” та ст.101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст. 9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України  у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно  до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

06.11.2006 року зі станції Гродівка Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю  „Промислова компанія „Донецьке вугільне паливо” здійснило відправлення вагону № 67175802 з вантажем вугілля кам’яне марки ДГОМ/13-50/концентрат згідно накладної № 48764798 на станцію Людмилівка Одеської залізниці.

Згідно даних залізничної накладної завантаження вагонів здійснювалось засобами відправника (відповідача) із зазначенням у залізничній накладній  № 48764798 маси вантажу.

Правильність внесених до накладної відомостей підтвердив своїм підписом представник відправника ваговщик Мартьянова, у відповідності до п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000р. N644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084).

По прибутті вантажу на станцію Чаплине Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу на 150-тоних вагах , під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 67175802 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній № 48764798.

Даний факт зафіксований актом загальної форми № 4031 від 07.11.2006р.

На станцію відправлення була направлена телеграма № 105 о 8год. 50хв. від 08.11.2006р., в якій зазначено про недостачу вугілля против даних накладної на 8000кг.

08.11.2006р. станцією Чаплине Придніпровської залізниці було здійснене контрольне переважування вагону № 67175802 на 150-тонних вагонних вагах, які належать станції Чаплине, та встановлено, що вага брутто даного вагону - 75000кг, тара с брусу вагону - 23000кг, нетто - 52000кг, тобто менше даних, вказаних у накладній, на 8000кг, тоді як вказана маса вантажу 60000кг.

Таким чином фактична маса вантажу у вагонах виявилась менше даних, зазначених у накладній, про що був складений акт загальної форми № 4031 від 07.11.2006р. та комерційний акт від 08.11.2006р. № БН 751912/272.

Відповідно даних комерційного акту від 08.11.2006р. № БН 751912/272 навантаження в вагоні рівномірне, на рівні бортів, укатане котком, марковане, люки зачинені, течі вантажу немає. Вагон без дверей. Переважування здійснювала пр.п-ов Павленко С.С.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси відправник зазначає у накладній.

Відповідно п. 2.1. розділу 2 Правил оформлення перевізних документів графи комплекту перевізних документів “Маса вантажу в кг, визначена відправником” - вказується маса вантажу у кілограмах, заповнюються вантажовідправником.

В накладній № 48764798 правильність внесених відомостей підтверджено підписом представника відправника, маса вантажу визначена при зважуванні вантажу на 150-тоних вагонних вагах.

Відповідно до п.9 Правил приймання вантажів до перевезення зважування на вагонних вагах інших вантажів (до яких відноситься вугілля) провадиться із зупинкою вагонів без розчеплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Із комерційного акта від 08.11.2006р. № БН 751912/272 слід, що переважування брутто вагону станцією Чаплине Придніпровської залізниці  проводилося на 150-тоних вагонних вагах залізниці, а маса тари з брусу зазначена у вагоні № 67175802 - 23000кг.

Таким чином, слід визнати, що перевірка маси вантажу здійснена відповідно порядку, встановленому п. 22 Правил видачі вантажів.

Статтею 34 Господарського кодексу України встановлено, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п.9 Правил складання актів (затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2003р. № 334) у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Комерційний акт від 08.11.2006р. № БН 751912/272 складений у відповідності до вимог, пред’явлених до його складання Правилами складання актів, тому висновок господарського суду про те, що комерційний акт є належним доказом факту неправильного зазначення маси вантажу є правильним.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі  статтею 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно  до ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Відповідно ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п’ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Комерційний акт від 08.11.2006р. № БН 751912/272, який засвідчив невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у транспортних документах, згідно ст.129 Статуту залізниць України, є відповідним документом, що може бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення.

Відповідно до п.5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг вказується у перевізних документах. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов’язаний зазначити в накладній.

Згідно з вимогами ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 111 Статуту залізниць України у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо не має ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Чинним законодавством, що регулює відносини за договором перевезення вантажу, встановлений перелік документів –доказів, які є підставою для покладення на перевізника відповідальності за втрату, псування, пошкодження або недостачу вантажу.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України, таким доказом є комерційний акт, акт загальної форми.

При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі неправильності, неточності відомостей зазначених ними в накладній.

Доводи заявника скарги про невідповідність акту загальної форми № 4031 від 07.11.2006р. Правилам складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України  № 334 від 28.05.2002р., не приймаються колегією суддів з наступних підстав.

На підставі ст. 24 Статуту залізниць України станцією Чаплине Придніпровської залізниці була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу в вагоні № 67175802 даним накладної № 48764798, що прибув на станцію 07.11.2006р. о 23:55, на підставі чого вагон був затриманий для контрольного переважування та складений акт загальної форми № 4031 від 07.11.2006р., тоді як контрольне переважування спірного затриманого вагону було здійснене 08.11.2007р., у зв’язку з чим на підставі п. 4 Правил складання актів був складений комерційний акт № БН 751912/272 від 08.11.2006р.

Таким чином, доводи заявника апеляційної скарги про невідповідність акту загальної форми № 4031 від 07.11.2006р. Правилам складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України  № 334 від 28.05.2002р., не приймаються судовою колегією до уваги та спростовуються вищенаведеним.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що позов про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу обґрунтований матеріалами справи та підлягає задоволенню у заявленій до стягнення сумі 10240грн. 00коп., а рішення господарського суду про задоволення позову є правильним та не підлягає скасуванню.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду прийнято у відповідності із вимогами чинного законодавства, з урахуванням фактичних обставин та матеріалів справи, підстав для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита в сумі 51грн. 20коп. при зверненні з апеляційною скаргою покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  „Промислова компанія „Донецьке вугільне паливо” м. Донецьк залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 25.06.2007р. у справі № 32/97 залишити без змін.

Головуючий          Т.А.  Шевкова

Судді:          Н.В.  Акулова

О.В.  Стойка

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС