ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" листопада 2007 р.
Справа  № 26/328-07-6854

За  позовом  :  Великомихайлівської   центральної районної лікарні

до відповідача :  приватного  підприємства „Шанс”

про стягнення 15 190 грн.

Суддя   Никифорчук М.І.

за  участю представників :

від позивача : Фомічова І.В. за довіреністю,  ( судове засідання  17.10.2007 р.);

від відповідача : Лозицька О.В.  за довіреністю, ( судове засідання 17.10.2007 р.);

Суть спору :  стягнення  боргу  в  сумі 15 190 грн. по акту  контрольно-ревізійного управління Одеської області.

Позивач  вимоги  підтримує.

Відповідач з вимогами  не згоден,  вважає  їх  безпідставними,  відзив  на позов не надав, отже справа розглядається згідно   правил ст. 75 ГПК України.

Розглянувши  матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд , -

ВСТАНОВИВ:

Великомихайлівська центральна районна лікарня ( далі –Лікарня)  звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з приватного підприємства  ( далі –ПП) «Шанс» заборгованості  у  розмірі  15 190 грн., посилаючись на  наступне.

За наслідками перевірки  фінансово - господарської діяльності Лікарні,  яка проводилась за період з 09 вересня 2001р. по 02 лютого 2005 р.  Контрольно-ревізійним управлінням в Одеській області, ( далі - КРУ),   виявлені  порушення  зі  сторони                              ПП  «Шанс» при  виконанні підрядних робіт  по газифікації  власних  будівель Лікарні по укладеному  між Лікарнею та ПП «Шанс»   7 травня 2003 р. договору  підряду № 1/03, про що КРУ  складений  Акт № 18-24/014 від 22.02.2005 р.

В ході   ревізії  КРУ  перевірено Акти  форми  КБ-2в  щодо  правильності визначення вартості робіт  по газифікації будівель Лікарні, та встановлено  завищення  вартості  виконаних  робіт.

Так, ПП  «Шанс»в порушення  вимог  згідно  вищевказаного  акту  КРУ, до  вартості робіт враховувались  загально  виробничі  витрати без  застосування  знижуючих коефіцієнтів, що привело до завищення  вартості  робіт на суму 3 110 грн., а також  до складу  другого блоку  розрахунку  загально  виробничих  витрат  враховувались  обов’язкові   відрахування на заробітну плату в сумі 12 080 грн., тоді як вказані відрахування вже враховані у складі єдиного  податку ПП «Шанс».

Загальна сума  завищення  вартості  вказаних  вище  робіт  Лікарнею склала                   15 190 грн.  Станом на 01.03.2005 р. позивачем складений   акт  звірки  взаєморозрахунків, який відповідачем  не підписаний. Лист позивача  № 51 від 25.01.206 р. на адресу відповідача,  з проханням  відкошувати  вказану суму,  залишений  останнім без уваги.

Таким чином, на думку позивача, відповідачем порушені вимоги                                            ст. 193 господарського  кодексу  України  та  ст. 525 Цивільного  кодексу  України, відповідно до яких  учасники  господарських  відносин  повинні виконувати  зобов’язання належним чином.

Отже, враховуючи встановлення  КРУ вищезазначених завищень вартості виконаних робіт, тобто на думку позивача  вчинення з боку відповідача порушень у сфері господарювання,  відповідач, відповідно до вимог ст. ст. 216, 218, 224, 225 Господарського кодексу  України,  повинен  відшкодувати  позивачеві  завдані збитки у сумі 15 190 грн.

Відповідач  з  пред’явленими  вимогами не згоден, вважає їх безпідставними, тому просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення  сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

7 травня 2003 р. між  Лікарнею та ПП  укладений  договір підряду № 1/03.

Згідно п. 4.1 договору вартість та витрати  на  виконання  робіт  визначені   кошторисом  ( додатком  № 1 до договору,  який  є  невід’ємною частиною договору) та складає                       150 тис. грн.

У  лютому 2005 року КРУ  в Одеській області проведено перевірку фінансово-господарської діяльності ПП «Шанс», за результатами якої виявлені порушення по розрахунках з ПП «Шанс»при виконанні підрядних робіт по газифікації власних будівель Лікарні,  про  що  складено  Акт  № 18-24/014  від 22.02.2005 р.

Встановлені завищення  вартості  капітального  ремонту  закладів охорони здоров’я, що обслуговуються  централізованою  бухгалтерією  Лікарні в сумі 15,19 тис. грн.; за період 2003-2004 р. Лікарнею  проводились витрати на підкормку риби в сумі 1524,14 грн. (комбікорм в кількості 274 кг.). Станом на  01.02.2005 р. Лікарня улов риби не проводила. Крім  цього,  як зазначено в акті,  перевіркою також  встановлені окремі порушення, які вказані  в акті ревізії.

Згідно поданої позовної заяви, а також пояснень позивача, сума позовних вимог у розмірі 15190  грн. складена на підставі та відповідно до результатів перевірки  КРУ відповідно до вищевказаного акту. Позов заявлено незважаючи та не беручи до уваги укладений між сторонами контракт та акти виконаних підрядних робіт.

Згідно з Інструкцією про порядок проведення ревізій і перевірок державною контрольно -  ревізійною службою в Україні, затвердженою наказом ГоловКРУ № 121 (розділ 4) від 03.10.1997 р., акти перевірки можуть використовуватися тільки для обґрунтування  вимог відповідного контролюючого органу, за умови прийняття за ними рішення  про  застосування  фінансових санкцій.

Будь-які вимоги до відповідача або позивача, за твердженням сторін, з боку органів контрольно-ревізійної служби не висувалися, рішення за даними актами не прийняті.

Таким чином, підстав для посилання в якості обґрунтування позовних вимог на акт перевірки органів КРУ у позивача немає.

Більш того, на думку суду, акт ревізії взагалі не може бути правовою підставою для стягнення коштів, отриманих внаслідок неналежного виконання зобов’язань за договором підряду.

Посилання позивача на  ст. ст. 216, 218, 224, 225 Господарського кодексу України,  як на правову підставу для задоволення позову, на думку суду, взагалі неспроможні та не приймаються судом до уваги, оскільки вони не регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки факт завищення відповідачем вартості робіт –позивачем не доведено, підстав для стягнення 15 190 грн. немає.

Оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, у зв’язку з чим задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову  Великомихайлівської центральної районній лікарні про стягнення з приватного підприємства «Шанс» заборгованості у розмірі  15 190 грн. –відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                        Никифорчук М.І.