СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

06.11.2007

Справа №2-30/11556-2007А

Господарський суд Автономної
Республіки Крим у складі :

Головуючого судді Ловягіної Ю.Ю.

Секретаря судового засідання
Золотарьової А.В.

З участю представників сторін:

Від позивача - ОСОБА_1, предст. за
дов. від 11.09.07р. у справі.

Від відповідача - Шаравіна, предст.
за дов. від 25.05.07р. №46/100 у справі.

розглянувши адміністративну справу

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_2, м. Сімферополь,АДРЕСА_1.

до відповідача Державної податкової
інспекції в м. Сімферополі, м. Сімферополь, вул. М. Залки, 1/9.

Про визнання протиправним та скасування
податкових повідомлень - рішень ДПІ №/0 від 11.04.2007р.,
№/1 від 11.04.2007р., №/2 від 22.06.07р., №/3 від
27.08.2007р.

ВСТАНОВИВ:

СПД ОСОБА_2., м. Сімферополь
звернулася до господарського суду АР Крим з позовом про визнання протиправним
та скасування податкових повідомлень - рішень ДПІ №/0 від
11.04.2007р., №/1 від 11.04.2007р., №/2 від 22.06.07р.,
№/3 від 27.08.2007р. в частині визначення суми податкового зобов'язання
по податку на додану вартість по основному платежу в розмірі 4666,65 грн. та по
штрафним санкціям в сумі 2333,33 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що податкові повідомлення-рішення винесені незаконно та є протиправними, у
зв'язку з чим просить їх скасувати.

Відповідач у відзиві від
08.10.2007р. №16530/9/100 (а.с. 34) проти позову заперечує посилаючись на те,
що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим.

Дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що вимоги позивача
підлягають задоволенню з наступних підстав.

14.03.2007р. ДПІ в м. Сімферополі,
м. Сімферополь була проведена невиїзна документальна перевірка з питань
дотримання вимог податкового та іншого законодавства України СПД ОСОБА_2, м.
Сімферополь при здійсненні взаємовідносин з ПП «Мегапостач» за період з
01.07.2003 р. по 30.06.2006р.

На підставі проведеної перевірки
був складений акт №1491/17-1/ від 14.03.2007р. (а.с. 7-11).

В даному акті, зокрема,
зафіксовано, що СПД ОСОБА_2, м. Сімферополь порушено п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7
Закону України «Про податок на додану вартість» № 168/97 - ВР від 03.04.1997
р., встановлено заниження податкового зобов'язання по податку на додану
вартість у загальній сумі 4666,65 грн., тобто позивачем включалися в склад
податкового кредиту суми по податковим накладним, які видані ПП «Мегапостач».

На підставі встановлених порушень
ДПІ в м. Сімферополі, м. Сімферополь було винесено податкове повідомлення -
рішення №/0 від 11.04.2007р. про визначення СПД ОСОБА_2., м.
Сімферополь податкового зобов'язання з урахуванням штрафних санкцій в сумі
6999,98 грн., в тому числі 4666,65 грн. за основним платежем та 2333,33 грн. за
штрафними санкціями, які застосовані до позивача на підставі п.п. 17.1.3. п.
17.1. ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Винесене податкове
повідомлення-рішення №/0 від 11.04.2007р. було оскаржено СПД ОСОБА_2,
м. Сімферополь. в адміністративному порядку.

За наслідками адміністративного
оскарження Державною податковою адміністрацією в АРК було прийняте рішення за
вих. від 19.04.2007р., яким залишено скаргу СПД ОСОБА_2. без задоволення, та
скеровано нове податкове повідомлення-рішення №/2 від 22.06.07р.
(а.с. 51) про визначення податкового зобов'язання з урахуванням штрафних
санкцій в сумі 6999,98 грн., в тому числі 4666,65 грн. за основним платежем та
2333,33 грн. за штрафними санкціями.

Вказане податкове повідомлення -
рішення № /2 від 22.06.07р. було також оскаржено позивачем в
адміністративному порідку, однак залишено без змін рішенням ДПА України та
скеровано нове податкове повідомлення-рішення №/3 від 27.08.2007р.
(а.с. 33) про визначення податкового зобов'язання з урахуванням штрафних
санкцій в сумі 6999,98 грн., в тому числі 4666,65 грн. за основним платежем та
2333,33 грн. за штрафними санкціями.

Вищеназвані податкові
повідомлення-рішення позивач просить визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до п.п.  7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону "Про податок
на додану вартість» від 03.04.1997 р. N 168/97-ВР (далі - Закон) податковий
кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг),але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного
періоду.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту згідно з п.п. 7.4.5 п.
7.4 ст.  7 Закону суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені
податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами
згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Під час проведення перевірки
позивачем були представлені податкові накладні, які не мали недоліків та
порядок заповнення яких відповідав встановленому чинним законодавством.

ДПІ вважає, що позивач не мав права
включати в склад податкового кредиту суми ПДВ по податковим накладним, які
видані ПП «Мегапостав» оскільки рішенням господарського суду Луганської області
від 23.05.2006р. по справі №8/293 пн-ад
скасована державна реєстрація ПП
«Мегапостач» з 28.01.2004р., визнані недійсними установчі документи та
свідоцтво платника ПДВ.

Однак суд не може погодитися з
даним твердженням ДПІ і вважає його безпідставним з наступних підстав.

Визнання недійсними установчих
документів юридичної особи та подальше анулювання свідоцтва платника податку на
додану вартість саме по собі не тягне за собою недійсність всіх угод, укладених
з моменту державної реєстрації такої особи і до моменту виключення з державного
реєстру, та не позбавляло правового значення виданих за такими господарськими
операціями податкових накладних.

Згідно зі ст. 18 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних  осіб
та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 р. № 755 якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою
особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до
нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя
особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати
про те,  що такі відомості є недостовірними.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону
платник податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати
утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа,
яка імпортує товари на митну територію України.

Платники податку, визначені у пп.
"а", "в", "г", "д" п. 10.1 ст. 10,
відповідають за дотримання достовірності та своєчасності визначення сум
податку, а також за повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно
до закону (п.  10.2  ст.  10
Закону).

Таким чином, як випливає з
вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі у разі
ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не
впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Крім того, визнання в судовому
порядку недійсними з 28.01.2004р. статуту та свідоцтва платника податку на
додану вартість ПП «Мегапостач» не є підставою для визнання здійснених ним з
іншими особами господарювання юридично значимих дій недійсними, оскільки їх
контрагенти по договорам можуть нести відповідальність лише при наявності вини.

Стаття 19 Конституції встановлює,
що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Отже, податкові органи не можуть
нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції на покупця
при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не
встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від
26.09.2006р.

Що стосується правомірності
нарахованих штрафних санкцій, зокрема, слід зазначити наступне.

На підставі податкових
повідомлень-рішень до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 2333,33 грн. на підставі п.п. 4.1.4. п.4.1. ст. 4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» від 21.12.2000 р. № 2181 (далі - Закон № 2181).

При цьому слід зазначити, що
штрафна санкція відповідачем нарахована на суму заниження податкового
зобов'язання по податку на додану вартість, яка визначена в акті перевірки, на
сумі 4666,65 грн. Таким чином, оскільки донарахування податку на додану
вартість визнано судом неправомірним, то і застосування до позивача штрафних
санкцій за таке порушення також є неправомірним.

З викладених обставин суд вважає,
що вимоги позивача обґрунтовані, доведені матеріалами справи і підлягають
задоволенню в повному обсязі, а тому податкові повідомлення - рішення ДПІ в м.
Сімферополі, м. Сімферополь №/0 від 11.04.2007р., №/1 від
11.04.2007р., №/2 від 22.06.07р., №/3 від 27.08.2007р. в
частині визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість
по основному платежу в розмірі 4666,65 грн. та по штрафним санкціям в сумі
2333,33 грн. підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3 ст. 160 КАС
України, вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому
засіданні 06.11.2007р., постанова складена та підписана суддею 15.11.2007р.

Керуючись ст. ст. 71, 94, 158 -
161, п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Адміністративний позов Суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_2, м. Сімферополь,АДРЕСА_1 задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкові
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Сімферополі, м.
Сімферополь № /0 від 11.04.2007р., №/1 від 11.04.2007р.,
№/2 від 22.06.07р., №/3 від 27.08.2007р. в частині
визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість по
основному платежу в розмірі 4666,65 грн. та по штрафним санкціям в сумі 2333,33
грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України
(рр 0002, одержувач - державний бюджет м. Сімферополь, код платежу
22090200, ЕГРПОУ 34740405, в банку - ГУ ГКУ в АРК м. Сімферополь, МФО 824026)
на користь Суб'єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_2, м.
Сімферополь,АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер ) судовий збір в сумі
3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР
Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний
строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на
постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
та в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі
неподання відповідної заяви (ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.