КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

26.11.07 р.          № 3/442

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Григоровича О.М.

суддів:            Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:          Терещенко Я.О.

за участю представників сторін:

позивача: Литвиненко В.В. (дов. від 03.01.06 № 1-01);

відповідача: не з”явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський клуб "Кремінка"

на постанову Господарського суду міста Києва від 25.10.2005

у справі № 3/442  (Хілінська В.В.)

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливський клуб "Кремінка"

до           Закарпацької обласної ради

про          визнання недійсним рішення,

ухвала постановлена 26.11.07, оскільки відповідно до ст.156 Кодексуадміністративного судочинства України розгляд справи було зупинено.

В судовому засіданні 26.11.07 відповідно до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Мисливський клуб „Кремінка” (далі – позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Закарпатської обласної ради (далі – відповідач) про визнання недійсним рішення Закарпатської обласної ради від 23.06.04 № 403.

Постановою Господарського суду міста Києва від 25.10.05 у справі №3/442 в позові відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що оскільки відмова Закарпатського товариства мисливців і рибалок «Лісівник» від мисливських угідь Воловецького, Ужгородського та Свалявського районів вчинена всупереч ст.ст. 3, 13 Цивільного кодексу України, вона не може розглядатись як належна правова підстава для припинення права користування цими мисливськими угіддями, а отже не могла бути підставою для прийняття Закарпатською обласною радою рішення від 23.06.2004 № 403.

Позивач, не погоджуючись з постановою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги заявник зазначає, що обставини, які мають значення для справи та суд першої інстанції вважає встановленими є недоведеними, висновки суду не відповідають обставинам справи, а законодавство, застосоване судом до вирішення спору, не підлягає застосуванню до цих спірних правовідносин.

Зокрема, заявник стверджує, що внаслідок незаконно внесеного протесту Закарпатською обласною радою було незаконно прийняте Рішення № 516 „Про протест заступника прокурора області на рішення обласної ради IV скликання від 23 червня 2004  № 403 „Про надання мисливських угідь у тимчасове користування", яким скасовано Рішення № 403 та позбавлено позивача права тимчасового користування мисливськими угіддями.

Також, заявник зазначає, що попередній користувач мисливськими угіддями - ГО „ЗТМР „Лісівник" - зареєстрований Управлінням юстиції Закарпатської області 03.03.1997 року (свідоцтво № 112), і, згідно п.1.6. його Статуту, має статус юридичної особи, має відокремлене майно, печатку зі своїм найменуванням, і здійснює свою діяльність керуючись власним Статутом. Добровільна відмова ГО „ЗТМР „Лісівник" від права користування мисливськими угіддями підтверджується відповідними листами від 26 березня 2004 року №№ 4, 5, 6.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що рішення господарського суду першої інстанції є обґрунтованим і відповідає вимогам чинного законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно розпорядження голови Закарпатської держаної адміністрації від 06.08.97 № 294 Закарпатське товариство мисливців і рибалок «Лісівник» (далі ЗТМР «Лісівник») одержало у тимчасове користування мисливські угіддя в межах земель лісового фонду.

Рішенням Закарпатської обласної ради від 23 червня 2004 року № 403 одинадцятої сесії IV скликання припинено право ЗТМР «Лісівник» на користування мисливськими угіддями в межах земель лісового фонду на територіях Воловецького, Свалявського та Ужгородського районів загальною площею 30639 га, згідно з додатком 1. Надано ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка» у тимчасове користування терміном на 25 років мисливські угіддя загальною площею 30498 га, згідно з додатком 2. Вирішено обласному управлінню лісового господарства укласти з користувачами мисливських угідь договори на ведення мисливського господарства.

Підставою для прийняття вищезазначеного рішення була реорганізація структури виробничих підрозділів обласного управління лісового господарства, з огляду на добровільну відмову ЗТМР «Лісівник» від користування мисливськими угіддями, а саме листами від 26 березня 2004 року №№ 4, 5, 6, за підписом голови президії ради ЗТМР «Лісівник» І.Ю.Федурця, останній повідомив начальника Закарпатського обласного управління лісового господарства, що Ужгородська, Свалявська та Воловецька районні первинні організації ЗТМР «Лісівник» повним складом вийшли зі складу Закарпатського товариства мисливців і рибалок «Лісівник», в зв'язку з чим ЗТМР «Лісівник» відмовляється від мисливських угідь, наданих в тимчасове користування цім товариствам розпорядженням голови Закарпатської ОДА від 6 серпня 1997 року № 294 на територіях Ужгородського району площею 5652 гектарів, Свалявського району площею 14037 гектарів, Воловецького району площею 12052 гектарів.

25 серпня 2004 року між Закарпатським обласним управлінням лісового господарства та ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка» було укладено Типовий договір на умови ведення мисливського господарства.

В п. 1.1 договору сторони визначили, що рішенням Закарпатської обласної ради від 23 червня 2004 року № 403 надано ТОВ «Мисливський клуб «Кремінка» терміном до 23 червня 2029 року мисливські угіддя для ведення мисливського господарства загальною площею 30639 га, у тому числі лісові угіддя 30639 га..

18 лютого 2005 року заступник прокурора Закарпатської області вніс протест на рішення обласної ради 11 сесії IV скликання від 23 червня 2004 року № 403 «Про надання мисливських угідь в тимчасове користування», в якому на підставі ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» вимагав вищезазначене рішення відмінити як таке, що не відповідає вимогам закону.

Підставою для внесення протесту було те, що вищезазначені листи, за підписом голови президії ради ЗТМР «Лісівник» І.Ю.Федурця, не відповідають дійсності, оскільки загальні збори Воловецької, Ужгородської та Свалявської первинних організацій ЗТМР «Лісівник» не проходили, протоколи цих зборів не складались і рішення на зборах про відмову від мисливських угідь не приймались.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження.

Рішенням від 29 березня 2005 року № 516 п'ятнадцятої сесії IV скликання Закарпатської обласної ради «Про протест заступника прокурора області на рішення обласної ради сесії IV скликання від 23 червня 2004 року  № 403 «Про надання мисливських угідь в тимчасове користування» відмінено рішення обласної ради сесії IV скликання від 23 червня 2004 року № 403 «Про надання мисливських угідь в тимчасове користування».

Як вбачається з матеріалів справи, 27 травня 2005 року Першим заступником прокурора Закарпатської області винесено постанову про порушення кримінальної справи проти  Федурці І.Ю. за підготовку фіктивних матеріалів, на підставі яких Закарпатською обласною радою було прийнято рішення від 23.06.04 № 403.

Постановою Ужгородського міського районного суду Закарпатської області від 28.07.05 Федурцю І.Ю. було визнано винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. В постанові суд зазначив, що підсудний Федурця І.Ю. вину свою визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно зазначив, що оскільки Воловецька, Ужгородська та Свалявська первинні організації ЗТМР «Лісівник» не виходили зі складу цієї організації, ЗТМР «Лісівник» зобов'язано було утриматися від відмови від мисливських угідь цих первинних організацій, оскільки такі дії порушують їх права на мисливські угіддя.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про мисливське господарство та полювання», право користування мисливськими угіддями припиняється у разі добровільної відмови від користування.

Як вбачається з матеріалів справи, ЗТМР «Лісівник» відмовився від мисливських угідь Воловецького, Ужгородського та Свалявського районів всупереч діючого законодавства.

Таким чином, рішенням від 29.03.2005 № 516 було прийнято Закарпатською обласною радою правомірно, підстав для визнання його недійсним не має.

Заперечення заявника, викладені в апеляційній скарзі не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки спростовуються вищенаведеним.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови відповідачу в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин постанова міста Києва від 25.10.05 у справі №3/442 відповідає матеріалам справи та діючому законодавству, доводи, на яких ґрунтується апеляційна скарга не є підставою для її скасування.

Керуючись статтями 160, 167, 200, 205, 206, 212, 254  Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову Господарського суду міста Києва від 25.10.05 у справі №3/442 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи № 3/442 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя          Григорович О.М.

Судді

Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.