ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.

№ 31/379

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. -головуючого
Волковицької Н.О.  Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

ОСОБА_1 дов. від 15.05.2007 року
ОСОБА_2 дов. від 15.05.2007 року

відповідача

Василишина С.А. дов. від
25.04.2007 року

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

Акціонерного банку
"Діамант"

на постанову

від 13.09.2007 року Київського
апеляційного господарського суду

у справі

№ 31/379 господарського суду
міста Києва

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_3

до

Акціонерного банку
"Діамант"

про

стягнення 512295,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_3 звернулася до господарського суду міста Києва з позовом
про стягнення з  Акціонерного банку
"Діамант" 512 295,00 грн. основного боргу, штрафу та пені, у зв'язку
з неналежним виконанням останнім умов Договору від 09.02.2007 року про надання
консультаційно-інформаційних послуг з придбання нерухомості.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.06.2007 року позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з
відповідача на користь позивача 73500,00 грн. основного боргу, 19532,87 грн.
пені, 18375,00 грн. штрафу та відповідні судові витрати.

За апеляційними скаргами Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_3 та Акціонерного банку
"Діамант" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і
постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.09.2007 року
залишене без змін з тих самих підстав.

Не погоджуючись з прийнятим
рішенням, Акціонерний банк "Діамант" звернувся до Вищого
господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста Києва від 25.06.2007 року в частині стягнення
основного боргу у сумі 57200,00 грн., неустойки 19532,87 грн. та штрафу
18375,00 грн. та постанову Київського апеляційного господарського суду від
13.09.2007 року та просить прийняти нове рішення, яким стягнути з Акціонерного
банку "Діамант" на користь позивача 16330, 00 грн. основного боргу та
судові витрати.

Заявник вважає, що судами порушено
норми матеріального та процесуального права, а саме: частина 2 статті 215,
частина 1 статі 218, частина 1, статті 546, частини 1, 2 статті 547, частина 2
статті 628 Цивільного кодексу України, частина 7 статті 179, абзац 2 частини 1
статті 199,  Господарського кодексу
України та не надано належної правової оцінки доводам, викладеним у відзиві та
апеляційній скарзі. Зазначає, що суди не звернули увагу на нікчемність
договору.

Заслухавши суддю -доповідача та
пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117
Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція рішення
місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду
переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної
інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом спору у даній справі є стягнення боргу за договором від 09.02.2007
року на надання консультаційно -інформаційних послуг з придбання нерухомості та
застосування санкцій за невиконання умов цього договору.

Судами встановлено, що між
сторонами у справі 09.02.2007 року
укладено договір про надання консультативно-інформаційних послуг з
придбання нерухомості, за умовами якого відповідач, як замовник, доручає, а
позивач, як виконавець, зобов'язався надати йому консультаційно-інформаційні
послуги та спеціальну інформацію з підбору об'єкту придбання нежитлової
нерухомості під банківську установу, а відповідач - прийняти послугу і оплатити
її.

Підпунктами 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3,
2.1.4 договору сторони передбачили, що позивач підбирає варіант придбання
об'єкта нерухомості, згідно заявочної карточки (додаток № 2), який влаштовує
відповідача. Постійно інформує відповідача про надходження нової інформації,
сприяє процесу купівлі-продажу та супроводжує оформлення угоди (за бажанням
відповідача) з дотриманням усіх нормативних вимог.

Згідно з підпунктом 3.1.1 договору
відповідач виплачує позивачу за надані послуги з підбору об'єкту придбання
винагороду у розмірі 73500,00 грн., протягом двох банківських днів після
підписання договору купівлі-продажу на об'єкт нерухомості, зазначений в
Оглядовому акті (Додаток № 3) на розрахунковий рахунок, зазначений в даному
пункті Договору.

На виконання умов укладеного
Договору позивач здійснив пошук, підбір об'єкту придбання нежитлової
нерухомості під банківську установу та надав відповідачу
консультаційно-інформаційні послуги та спеціальну інформацію, що
підтверджується оглядовим актом від 09.02.2007 року.

Згідно оглядового акту від
09.02.2007 року, погодженого з відповідачем та підписаного 12.02.2007 року,
останньому було запропоновано два нежитлові приміщення, а саме: нежитлове
приміщення площею 294,9 кв. м. на першому поверсі за адресою: м. Полтава, вул.
Фрунзе, 6, та нежитлове приміщення площею 400 кв. м., новобудова на першому
поверсі за адресою: м. Полтава, вул. Артема, 1/65.

Актом виконаних робіт від
20.02.2007 року підписаного сторонами за підібране позивачем згідно замовлення
нежитлове приміщення загальною площею 294,0 кв.м. для придбання під банківську
установу, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 6, відповідач
приймає та оплачує виконані роботи позивачу у сумі 73 500,00 грн.

Судами, також, встановлено, що за
договором купівлі-продажу від 21.02.2007 року, укладеного між ОСОБА_4, як
продавцем та Акціонерним банком "Діамант", як покупцем, останній
придбав нежитлове приміщення, що знаходиться по вул. Фрунзе, 6 у м. Полтаві
загальною площею 154,4 кв.м.

Задовольняючи позовні вимоги
частково, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що відповідачем належним чином не виконані зобов'язання за
договором, оскільки порушено підпункт 3.1.1 договору та не сплачено винагороду
позивачу за надані по договору послуги в розмірі 73 500,00 грн.

Касаційна інстанція не може
погодитись з таким висновком оскільки його здійснено без відповідного аналізу
всіх наявних у матеріалах справи доказів.

Так, поза увагою судів як першої
так і апеляційної інстанції залишились заперечення відповідача, чим порушено
принципи рівності сторін та змагальності судового процесу, передбачені статтями
43, 42 Господарського процесуального кодексу України та
статтею 129 Конституції України. Змагальність полягає в тому, що сторони у
процесуальній формі доводять свою правоту, за допомогою доказів переконують
суд, а суд, в свою чергу, зобов'язаний, відповідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом.

Зокрема судами не надано оцінку
запереченням відповідача, щодо недодержання форми договору.

Відповідно до частини 1 статті 547
Цивільного кодексу України  правочин щодо
забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Зазначені приписи законодавства
також залишились поза увагою господарський судів, що враховуючи суть спору,
свідчить про неповне з'ясування судом всіх обставин справи, які мають суттєве
значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до
роз'яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від
29.12.1976 року № 11 "Про судове рішення", рішення є законним тоді,
коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно
перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Крім того, судами не розглянуті
вимоги позивача в частині стягнення витрат за надані юридичні послуги.

Неповне з'ясування всіх обставин
справи, які мають значення для справи, дає підстави для скасування ухвалених у
справі судових рішень та передачі справи на новий розгляд.

Оскільки передбачені процесуальним
законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення та постанова у
справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до
господарського суду першої інстанції. Під час нового розгляду справи
господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне  значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого, правильно визначити
норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин
та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись статтями 1117,
пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111,
11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду міста
Києва від 25.06.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського
суду від 13.09.2007 року у справі № 31/379 господарського суду міста Києва
скасувати.

Справу направити на новий розгляд
до господарського суду міста Києва.

Касаційну скаргу Акціонерного банку
"Діамант" задовольнити частково.

Головуючий суддя
Т.
Дроботова

С у д д і
Н. Волковицька

Л. Рогач