ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
№ 35/99

Вищий  господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді                    В.М.Палій,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        Б.М.Грека,

розглянувши  касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тебус"

на                         рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2007р. та постанову

Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2007р.

у справі        №35/99

за позовом   Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до                      Товариства з обмеженою відповідальністю "Тебус"

про                    виселення та повернення нежилого приміщення,

за участю представників сторін:

від позивача: Соколова Р.І. , Бородій Я.В. (довіреності у справі),

від відповідача: Вердієв Ф.Г. (довіреність від 24.05.07),

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до господарського суду міста Києва  з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тебус" і просило суд висилити останнього з нежитлового приміщення, площею 74,20 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ,  вул.Хрещатик , 46 літера "А", та зобов'язати відповідача повернути позивачу вказане приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані закінченням дії договору оренди вказаного нежилого приміщення №10/2118 від 27.03.2006р., укладеного між сторонами.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.04.2007р. (суддя М.Є.Літвінова), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2007р. (головуючий, суддя Сотніков С.В., судді Дикунська С.Я., Гарник Л.Л.), позов задоволено: виселено відповідача з нежилого приміщення, загальною площею 74,20 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 46 літера "А", та зобов'язано останнього повернути зазначене приміщення позивачу.

Рішення та постанова мотивовані тим, що відповідно до статті 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна" позивач листом №155/1/05-2759 від 05.10.2006р. повідомив відповідача про те, що термін дії договору оренди закінчився та пред'явив вимогу про звільнення орендованого майна з передачею останнього позивачу за актом, а згідно п.2 ст.26, п.1. ст.27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна",  ст.291 ГК України та ст.785 ЦК України у разі закінчення строку договору оренди, на який його було укладено, орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд їх скасувати, як такі, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права  при ухваленні оскаржуваних судових актів, знаходить касаційну скаргу такою, що  не підлягає  задоволенню з таких підстав.

При вирішенні даного спору по суті заявлених вимог судами двох інстанцій встановлено, що на підставі рішення Київської міської ради від 06.10.2005р. №36/3500 між сторонами було укладено договір оренди нежилого приміщення №10/2118 від 27.03.2006р., відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв в орендне користування нежиле приміщення загальною площею 74,20 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Київ, вул. Хрещатик, 46 літера "А", терміном дії по 04.10.2006р. (п.9.1 договору).

Відповідно до п.7.5 договору, у разі закінчення строку договору оренди відповідач зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди позивачу у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених відповідачем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Даний договір є підставою для виникнення у його сторін прав і обов’язків, визначених ним.

Відповідно до 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч.7 ст.193 ГК України).

В силу ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Згідно п.9.1 договір оренди діє з 27.03.2006р. по 04.10.2006р.

Відповідно до п.9.5 договір припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

В силу п.9.3 договору після закінчення строку дії договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київської міської ради.

Відповідно до ч.2 ст.17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна",  у  разі  відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну  умов  договору  оренди  протягом  одного  місяця  після закінчення  терміну дії договору він вважається продовженим на той самий  термін  і  на  тих  самих  умовах,  які  були   передбачені договором.

Судами встановлено, що на виконання зазначеної норми, позивач листом №155/1/05-2759 від 05.10.2006р. повідомив відповідача про те, що термін дії договору оренди закінчився та пред'явив вимогу про звільнення орендованого майна з передачею останнього позивачу за актом. Про надіслання відповідачу вказаного листа свідчать належним чином завірені опис поштових вкладень та поштова квитанція (а.с.9-10), що спростовує твердження скаржника про не надіслання позивачем пропозицій щодо припинення договору оренди.

Згідно рішення Київської міської ради №526/583-1 від 21.12.2006р. відповідачу відмовлено в подальшому орендному користуванні спірним нежитловим приміщенням (а.с.46-48).

В силу п.2 ст.26 та п.1. ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.291 ГК України, та п.9.5. укладеного сторонами договору, договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана з урахуванням нормального зносу або у стані, обумовленому у договорі.

Враховуючи, що дія договору оренди закінчилася 04.10.2006р., і рішенням Київської міської ради відповідачу відмовлено у продовженні орендних відносин, колегія суддів погоджується з висновками судів двох інстанцій про безпідставне зайняття відповідачем спірного нежилого приміщення.

Доводи скаржника відносно того, що між сторонами продовжуються орендні правовідносини, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на таке.

Як зазначалося, умови договору визначено, що дія договору оренди може бути продовжена лише на підставі рішення Київської міської ради.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", органи, уповноважені управляти майном, що перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом п’ятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладення договору оренди або відмову).

Пункт 8 Закону визначає, що у разі відмови в укладенні договору оренди, а також неодержання відповіді у встановлений термін заінтересовані особи мають право звернутися за захистом своїх інтересів до суду.

Рішенням Київської міської ради  №526/583-1 від 21.12.2006р. відмовлено відповідачу  в подальшому орендному користуванні спірним нежитловим приміщенням, і як встановлено судом першої інстанції, воно у встановленому законом порядку не оскаржувалося.

Позивач –КП “Київжитлоспецексплуатація” здійснює свої повноваження орендодавця майна комунальної власності територіальної громади м.Києва тільки за наявності відповідного рішення Київської міської ради і не наділено повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об’єктів комунальної власності в оренду, у тому числі про продовження дії договорів оренди, укладених раніше.

Твердження скаржника відносно порушення його процесуальних прав, яке полягає у неналежному повідомленні судом про час і місце розгляду справи, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що відповідач сам відмовився від прийняття надісланої судом першої інстанції заздалегідь ухвали про порушення провадження у справі від 09.02.2007р., про що свідчить напис працівника пошти на поштовому конверті, а саме "за даною адресою лист своїм не визнали" (а.с.17).

Інші доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції з огляду на вимоги ст.ст.1115, 1117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тебус"  залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2007р. у справі №35/99  - без змін.

Головуючий, суддя                                                            В.М.Палій

Суддя                                                                                І.М.Васищак

Суддя                                                                                Б.М.Грек