ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
33/306

22.11.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши
справу

за позовом                  фізичної
особи-підприємця  ОСОБА_1

до                               фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2

про                              стягнення 29
210,03 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:         Купира А.В.
-представник за довіреністю № 760 від 23.05.2007 року;

від відповідача:    не з'явився.

встановив :

Фізична особа-підприємець  ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду м.
Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості в сумі 29 210,03 грн. за договором № 61 поставки товарів від
18.07.2006 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем був укладений договір № 61 поставки
товарів від 18.07.2006 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язується
поставити відповідачу інструмент (товар) відповідної якості, відповідач
зобов'язується прийняти товар згідно вантажних документів та здійснити його
оплату на умовах договору.

Відповідно до п.2.2 договору № 61
поставки товарів від 18.07.2006 року продавець відвантажує товар під реалізацію
на 2 (два) місяці та надає знижку в розмірі 30% від роздрібних цін, зазначених
в прайс-листі.

Згідно п.2.3 договору № 61 поставки
товарів від 18.07.2006 року факт здійснення постачання партії товару фіксується
накладною.

Пункт 2.4 договору № 61 поставки
товарів від 18.07.2006 року в разі не реалізації товару в зазначений термін
продавець має право повернути собі товар, або покупець сплачує повністю
вартість товару.

Виконуючи умови договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну суму 17 666,30 грн. На підтвердження
зазначеного факту в матеріалах справи наявні видаткові накладні:

- № Фед-000016 від 19.07.2006 року
на суму 6 590,92 грн.;

- № Фед-000017 від 19.07.2006 року
на суму 314,58 грн.;

- № Фед-000018 від 19.07.2006 року
на суму 782,32 грн.;

- № Фед-000019 від 19.07.2006 року
на суму 1 381,20 грн.;

- № Фед-000051 від 29.08.2006 року
на суму 566,00 грн.;

- № Фед-000052 від 29.08.2006 року
на суму 5 687,38 грн.;

- № Фед-000053 від 31.08.2006 року
на суму 198,24 грн.;

- № Фед-000066 від 14.09.2006 року
на суму 95,02 грн.;

- № Фед-000065 від 14.09.2006 року
на суму 253,88 грн.;

- № Фед-000073 від 27.09.2006 року
на суму 1 796,78 грн.

Відповідач по вищезазначеним
накладних не розрахувався.

В ході судового розгляду
представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог від 20.11.2007
року та від 22.11.2007 року. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача
вартість товару в сумі 17 666,30 грн., пеню в сумі 7 053,19 грн., індекс
інфляції в сумі 3 090,40 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 348,63
грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі
118,00 грн.

Розгляд справи відкладався.
Представник відповідача в судове засідання не з'являвся, витребуваних судом
документів не подав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв,
хоча про час і місце судових засідань був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи
докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та перерахунком
судом пені та індексу інфляції.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також
визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК
України  та ч.7 статті 193 ГК України
одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право
такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає,
що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт наявності основної
заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в сумі 17 666,30 грн.
належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не
спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу
визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором
або законом.

Пункт 5.3 договору № 61 поставки
товарів від 18.07.2006 року передбачає, що за порушення зобов'язань згідно
п.2.2 даного договору покупець сплачує штрафні санкції у розмірі 0,2% від
простроченої суми платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК
України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України
пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 статті 231 ГК України
законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно статті 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових
коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»передбачає, що
розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 2 статті 343 ГК
України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше
не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,
коли зобов'язання мало бути виконано.

Розрахунок пені:

Період нарахування

Сума заборгованості, грн.

Видаткові накладні

Кількість днів прострочення

Ставка НБУ

Сума пені, грн.

20.09.06-20.09.07

9 069,02

№Фед-000016 №Фед-000017
№Фед-000018 №Фед-000019

182

08,5%

769,00

01.11.06-01.05.07

198,24

№Фед-000053

182

08,5%

16,80

30.10.06-30.04.07

6 253,38

№Фед-000051 №Фед-000052

183

08,5%

533,00

15.11.06-15.05.07

348,90

№Фед-000065 №Фед-000066

181

08,5%

29,41

28.11.06-28.05.07

1 796,78

№Фед-000073

182

08,5%

152,31

Загальна сума пені за перерахунком
суду становить 1 500,52 грн. та підлягає стягненню.

Частина 2 статті 625 ЦК України
передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Рекомендація Верховного Суду
України № 62-97р від 03.04.1997 року щодо порядку індексів інфляції при
розгляді судових справ передбачає, що сума, яка внесена за період з 1 по 15
число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з
розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з
наступного місяця -червня.

Розрахунок індексу інфляції:

Згідно видаткових накладних №
Фед-000016 від 19.07.2006 року на суму 6 590,92 грн., № Фед-000017 від
19.07.2006 року на суму 314,58 грн.,  №
Фед-000018 від 19.07.2006 року на суму 782,32 грн.,  № Фед-000019 від 19.07.2006 року на суму 1
381,20 грн. становить:

9 069,02*(102,6*101,8*100,9*100,5*100,6*100,2*100,0*100,6*102,2*101,4*100,6*102,2*102,9)
= 10 678,78

10 678,78 - 9 069,02 = 1 609,76.

Згідно видаткових накладних №
Фед-000051 від 29.08.2006 року на суму 566,00 грн., № Фед-000052 від 29.08.2006
року на суму 5 687,38 грн., № Фед-000053 від 31.08.2006 року на суму 198,24
грн. становить:

6
451,63*(101,8*100,9*100,5*100,6*100,2*100,0*100,6*102,2*101,4*100,6*102,2*102,9)
= 7 404,52

7 404,52 - 6 451,63 = 952,90.

Згідно видаткових накладних №
Фед-000066 від 14.09.2006 року на суму 95,02 грн., № Фед-000065 від 14.09.2006
року на суму 253,88 грн. становить:

348,90*(101,8*100,9*100,5*100,6*100,2*100,0*100,6*102,2*101,4*100,6*102,2*102,9)
= 400,43

400,43 - 348,90 = 51,53.

Згідно видаткової накладної №
Фед-000073 від 27.09.2006 року на суму 1 796,78 грн. становить:

1
796,78*(100,9*100,5*100,6*100,2*100,0*100,6*102,2*101,4*100,6*102,2*102,9)= 2
025,68

2 025,68 - 1 796,78 = 228,90.

Таким чином, загальна суму індексу
інфляції становить 1 609,76 + 952,90 + 51,53 + 228,90 = 2 843,09 грн. та
підлягає задоволенню.

Згідно статті 49 ГПК України
витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2  (03148, м.
Київ, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем, на користь фізичної особи-підприємця  ОСОБА_1 (03190, м. Київ, АДРЕСА_2;  р/р НОМЕР_2 в філії «Відрадне»АКБ «Київ», м.
Київ, МФО 380463,  ідентифікаційний номер
НОМЕР_3) суму основного боргу 17 666 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят шість)
грн. 30 коп., пеню в розмірі 1 500 (одна тисяча п'ятсот) грн. 52 коп., індекс
інфляції в сумі 2 843 (дві тисячі вісімсот сорок три) грн. 09 коп. та
витрати  по сплаті державного мита в сумі
348 (триста сорок вісім) грн. 63 коп. та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а всього 22 476
(двадцять дві тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 54 коп.

3.Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя
С.М.Мудрий