ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/438

03.12.07

За позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестпромсервіс”

До                    Товариства з обмеженою відповідальністю “Будіндустрія ХХІ століття”

Про                 стягнення 500000 грн.

Суддя  Кролевець О.А.

Представники :

Від позивача                  Сендецька Р.М. (довіреність від 20.09.2007)

Від відповідача        Семенова А.С. (довіреність від 21.05.2007)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача помилково перерахованих коштів у розмірі 500000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачу платіжним дорученням №26 від 19.09.2007 помилково були перераховані грошові кошти в розмірі 500000,00 грн. В призначенні платежу в платіжному документі №26 зазначено: попередня оплата за розробку документації згідно договору №05-1 від 12.07.2007. Оскільки зазначеного договору між позивачем та відповідачем не укладалось, тому зазначені кошти підлягають поверненню позивачу як помилково перераховані.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивачем не було дотримано порядку повідомлення банку про помилковість перерахування коштів, передбаченого Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»та Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженою Постановою НБУ №22 від 21.01.2004. За таких обставин, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2007 на підставі платіжного доручення №26 з розрахункового рахунку ТОВ «Інвестпромсервіс»(позивач) на користь ТОВ «Будіндустрія ХХІ століття» (відповідач) були перераховані грошові кошти в розмірі 500000,00 грн. В призначенні платежу платіжного документа зазначалось: «Попередня оплата за розробку документації згідно договору №05-1 від 12.07.2007, в тому числі ПДВ 8333,33 грн.», в графі «Одержувач»зазначалось: ПП «Каліпсо», код одержувача –33147828, р/р одержувача –1907.

В судовому засіданні представники сторін повідомили, що договір №05-1 від 12.07.2007 між ними не укладався.

26.09.2007 банком, що обслуговує позивача, на електронну адресу банка відповідача було надіслано дебетове повідомлення (знаходиться в матеріалах справи) із зазначенням про помилковість переказу коштів за платіжним дорученням №26 від 19.09.2007на користь ТОВ «Будіндустрія ХХІ століття».

Оскільки грошові кошти в добровільному порядку до цього часу не повернуті, позивач звернувся з позовом до суду.

Відповідно до п.2.31 «Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженій постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004, банк отримувача зобов’язаний зарахувати на рахунки своїх клієнтів кошти, що надійшли за електронними розрахунковими документами протягом операційного дня, у день їх отримання, якщо під час проведення контролю за реквізитами цих документів, що здійснюється відповідно до цієї глави, не виявлено розбіжностей. Банк отримувача зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунку отримувача і його коду (номера), що зазначені в електронному розрахунковому документі, і зараховувати кошти на рахунок отримувача, лише якщо вони збігаються. У разі їх невідповідності банк має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів для встановлення належного отримувача цих коштів.

Відповідно до п.2.35 Інструкції кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Банк, що обслуговує неналежного отримувача, не несе відповідальності за своєчасність подання ним розрахункового документа на повернення помилково зарахованих на його рахунок коштів.

Згідно з п.35.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»неналежний отримувач зобов’язаний протягом трьох робочих днів від дати надходження повідомлення банку-порушника про здійснення помилкового переказу ініціювати переказ еквівалентної суми коштів банку-порушнику, за умови отримання повідомлення цього банку про здійснення помилкового переказу.

З матеріалів справи вбачається, що банком позивача, який здійснив переказ грошових коштів на рахунок відповідача, 26.09.2007 було надіслано банку відповідача дебеторське повідомлення про помилковість зарахування грошових коштів у сумі 500000,00 грн. на рахунок ТОВ «Будіндустрія ХНІ століття». В цьому повідомленні банк просив повернути зазначені кошти на рахунок відправника.

Також в матеріалах справи міститься лист філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України»в м. Києві №040-07/5536 від 30.11.2007, з якого вбачається, що в платіжному дорученні №26 від 19.09.2007, на підставі якого відбувся переказ грошових коштів, в графі «Одержувач» вказано ПП «Каліпсо», а в реквізитах одержувача допущено наступні помилки: зазначені та розрахунковий рахунок №1907, які в дійсності належать ТОВ «Будіндустрія ХХІ століття». Вказані обставини у листі банку розцінені як такі, що свідчать про помилковий переказ, а ТОВ «Будіндустрія ХХІ століття»- неналежний отримувач.

Претензією від 28.09.2007 №25/09 позивач звернувся до відповідача з вимогою про термінове повернення 500000 грн. на рахунок ТОВ «Інвестпромсервіс», як помилково зарахованих на користь ТОВ «Будіндустрія ХХІ століття», однак відповідач залишив претензію позивача без задоволення.

Згідно зі ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно.

Враховуючи, що позивачем доведено помилковість перерахування на рахунок відповідача грошових коштів в розмірі 500000,00 грн., а відповідачем не спростовано безпідставність отримання ним зазначених коштів, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача зазначених грошових коштів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті держмита в сумі 5000,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія ХХІ століття»(02099, м. Київ, вул. Ялтинська,5-б, код 33147828, р/р 1907 у філії ВАТ «Укрексімбанк»м. Київ, МФО 380333), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, - на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвестпромсервіс” (01030, м.Київ, вул. Б.Хмельницького/І.Франка,31/27, код 31037203, р/р 4201 в КБ «Київ»м. Київ, МФО 322498) грошові кошти в розмірі 500000 (п’ятсот тисяч) грн., 5000 (п’ять тисяч) грн. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                       О.А.Кролевець