КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2007                                                                                           № 40/65

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініон-С"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.07.2007

у справі № 40/65

за позовом                               Головний центр забезпечення та обслуговування (ГЗО) Державної гідрометеорологічної служби МНС України

до                                                   Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву

Товариство з обмеженою відповідальністю "Домініон-С"

третя особа відповідача           Міністерство України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи

Український науково-дослідний гідрометеорологічний інститут

Міністерство охорони навколишнього природного середовища України

третя особа позивача

про                                                  визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 04.07.2007 р. по справі № 40/65 позов задоволено повністю: визнано недійсним договір оренди № 2033 нерухомого майна від 02.08.2005 р., укладений між Фондом та ТОВ “Домініон-С”.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, відповідач 2 оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що при прийнятті рішення місцевим судом не взято до уваги:  відсутність підстав для визнання спірного договору недійсним згідно ст. 215 ЦК України; порушень Мінприроди процедури передачі майна з балансу ДП “НВПО” на баланс ГЦЗО; відсутність змін в документах права власності на нерухоме майно; копії свідоцтв про право власності та довідок-характеристик, де балансоутримувачем визначено ДП “НВПО”; ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” № 2269-XII від 10.04.1992 р. (далі Закон № 2269) не містить вимог про одержання згоди балансоутримувача державного майна при передачі його в оренду, тощо.

В судовому засіданні представник апелянта скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Представники позивача, відповідача 1 та третіх осіб доводи скарги заперечили, просили не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, а також додатково надані на вимогу суду документи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких обставин.

Так, 27.12.2006 р. ГЦЗО звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до Фонду та ТОВ “Домініон-С” про визнання договору оренди № 2033 від 02.08.2005 р. (далі договір) недійсним. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 02.08.2005 р. між Фондом та ТОВ “Домініон-С” укладено договір оренди нерухомого майна, що перебуває в державній власності на балансі ГЦЗО, органом управління цим майном було Мінприроди. Розпорядженням Кабінета Міністрів України № 267-р від 15.07.2005 р.  ГЦЗО  передано до сфери управління МНС. Згоду балансоутримувача і нового органу управління майном – МНС Фондом не отримано. Крім цього, п. 10.6 спірного договору передбачає приватизацію орендарем приміщень по закінченню строку дії договору, що суперечить ст. 5 Закону України “Про приватизацію державного майна” № 2163-XII від 04.03.1992 р. (далі Закон № 2163). Передані в оренду будівлі та споруди використовуються ГЦЗО для здійснення матеріально-технічного забезпечення діяльності гідрометеорологічної служби. Неодноразові звернення  ГЦЗО до Фонду з приводу розірвання спірного договору та до Головного управління комунальної власності м. Києва з приводу анулювання довідок-характеристик та свідоцтв на об’єкти, які передано в оренду, залишено без відповіді та задоволення, тощо.

Крім цього, згідно наданих позивачем додаткових пояснень договір суперечить чинному законодавству, зокрема : ст. 4 Закону № 2269, адже майно  ГЦЗО не може бути об’єктом оренди; всупереч  ст. 5 Закону № 2163  п. 10.6 спірного договору передбачає приватизацію орендарем приміщень по закінченню строку дії договору, тощо.

Згідно пояснень Фонду, долучених до матеріалів справи, для укладення спірного договору Фонду на розгляд було надано пакет необхідних документів, згідно яких  балансоутримувачем  є  ДП “НВПО”, а органом управління майном, що підлягало передачі в оренду - Мінприроди, яким і надано дозвіл на передачу майна в оренду. Крім цього,  балансоутримувач ДП “НВПО” погодив Акт приймання-передачі державного нерухомого майна, яке знаходиться за адресою : м. Київ, проспект Науки, 37, тощо.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.01.2007 р. залучено до участі у справі № 40/65 співвідповідачем ТОВ “Домініон-С” та третіми особами МНС, УкрНДГМІ, Мін природи.

До матеріалів справи долучено відзив відповідача 2 по справі, згідно якого позивачем не наведено правових підстав для визнання недійсним договору. Так, згоду Мінприроди на укладення договору оренди одержано, об’єкти, що передано в оренду, не могли використовуватись позивачем для здійснення матеріально-технічного забезпечення діяльності гідрометеорологічної служби, т.як потребують капітального ремонту, всі інженерні мережі, устаткування та комунікації знаходяться в аварійному технічному стані. Крім цього, згідно свідоцтв на право власності на об’єкти нерухомого майна, які передано за договором, балансоутримувачем є  ДП “НВПО”, Закон  № 2269 не містить  вимог щодо одержання згоди балансоутримувача об’єкта державної власності, тощо.

Представники третьої особи 1, 2 підтримали позицію позивача по справі.

Представник третьої особи 3 підтримав позицію відповідачів по справі, зазначивши, що позивачем не наведено підстав для визнання договору недійсним, т.як останній відповідає ст.ст. 5, 9  Закону  № 2269, Фонд є орендодавцем за договором, а Мінприроди – органом, уповноваженим управляти державним майном, тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази й положення  чинного законодавства, дійшов висновку про підставність й обґрунтованість позовних вимог, а відтак їх задовольнив. Апеляційний суд не погоджується з висновками місцевого суду за таких обставин.

Так, визнавши недійсним спірний договір на підставі ст.ст. 203, 207, 215 ЦК України, місцевий суд виходив лише з того, що ст. 4 Закону № 2269 встановлено, що не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, які мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації на підставі ч. 2 ст. 5 Закону № 2163, при цьому п. “г” ч. 2 ст. 5 цього Закону передбачено, що загальнодержавне значення мають об'єкти, які забезпечують життєдіяльність держави в цілому, зокрема : майнові комплекси підприємств геологічної, картографічної, гідрометеорологічної служб, служби контролю за станом навколишнього природного середовища. Відповідно до Довідки № 01-09/50 від 24.03.2006 р. державне нерухоме майно, що є предметом договору, передано на баланс ГЦЗО, отже є майновим комплексом підприємства гідрометеорологічної служби. З огляду на наведене, місцевий суд дійшов висновку, що договір укладено всупереч вимогам ч. 2 ст. 4 Закону № 2269  та ч. 2 ст. 5 Закону № 2163, тощо.

Разом з тим, суд помилково не взяв до уваги, що згідно ч.ч. 1-3 ст.191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.  До складу підприємства, як єдиного майнового комплексу входять всі види майна, призначені для його діяльності, включаючи : земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Підприємство як єдиний майновий комплекс є нерухомістю.

Предметом спірного договору оренди є не майновий комплекс ГЦЗО, а окремі об’єкти нерухомого майна, які згідно свідоцтв про право власності, виданих 11.07.2005 р. Головним управлінням комунальної власності м. Києва є окремими будівлями з відповідною площею та цільовим призначенням, тому цей договір жодним чином не суперечить ст. 4 Закону № 2269 й висновки місцевого суду є помилковими. Будь-яких  інших підстав визнання договору недійсним судом не наведено.

Натомість, апеляційним судом на підставі ч.ч. 2, 3 ст. 101 ГПК України, в ході перевірки відповідності чинному законодавству спірного договору й дослідження наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що сторонами спірного договору є Фонд (орендодавець) та ТОВ “Домініон-С” (орендар), предметом - нерухоме майно державної власності площею 3 373,7 кв.м., яке знаходиться за адресою : м. Київ, пр-т Науки, 37. На час укладення цього договору відповідач 1 діяв в межах повноважень, наданих йому Положенням про регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, яке затверджено Головою ФДМ України та у відповідності до ст.ст. 5, 9 Закону № 2269. При цьому, з долучених до матеріалів справи свідоцтв про право власності, виданих 11.07.2005 р. Головним управлінням комунальної власності м. Києва, витягів з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна (т. 3 а.с. 32), а також Довідок – характеристик Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна № 1075132, № 1075064, № 1075065, № 1075078, № 1075080, № 1075073, № 1075070, № 1075069, № 1075068 від 01.08.2005 р. (т. 3, ас. 41-49), вбачається, що станом на 02.08.2007 р. власником майна, яке Фондом було передано в оренду по договору є держава Україна, балансоутримувачем державного майна - ДП “НВПО”, а органом управління майном, що підлягало передачі в оренду  - Мінприроди.

Ці документи, на думку апеляційного суду, є належними доказами підтвердження тих обставин, що на час укладення спірного договору  органом управління майном, яке підлягало передачі в оренду  було  Мінприроди. Останнім  надано згоду на укладення такого договору з дотриманням ч. 3 ст. 9 Закону № 2269, це підтверджується Листами Мінприроди № 2001/16-5 від 28.03.2005 р., № 3987/16-5 від 23.06.2005 р., не заперечується й позивачем.

Крім цього, спірний договір нотаріально посвідчено, отже дотримано вимоги п. 41, 42, 107, 108 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яку затверджено Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р. (далі Інструкція) й перевірено відповідні документи.

Наданий Мінприроди письмовий відзив на апеляційну скаргу (т. 3 а.с. 151-156), згідно якого погодження на укладення спірного договору, які надано міністерством за результатами службового розслідування визнано недійсними, про що повідомлено відповідача 1 суперечить позиції цього державного органу в суді першої інстанції та свідчить про неналежне  виконання посадовими особами міністерства своїх обов’язків при управлінні відповідним державним майном. Так, Наказами Мінприроди № 88,89 від 11.03.2005 р. об’єкти передано на баланс  ГЦЗО та  ДП “НВПО”, а Листом № 3987/16-5 від 23.06.2005 р. за підписом Міністра, яким надано згоду на укладення спірного договору між Фондом та ТОВ “Домініон-С”, зокрема: зазначено, що балансоутримувачем об’єктів, які передаються в оренду є ДП “НВПО”, тощо.

Доводи позивача щодо неодержання згоди балансоутримувача майна – ГЦЗО не заслуговують на увагу, т.як такого обов’язку ст. 9 Закону № 2269 не передбачає. Посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на розпорядження Кабінета Міністрів України “Про затвердження переліку суб’єктів господарювання, що передаються до сфери управління МНС”  № 267-р від 15.07.2005 р. (ГЦЗО передано до управління  МНС) й відповідно, на неодержання відповідачем 1 згоди нового органу управління майном,не заслуговують на уваги з огляду на положення ч.ч.  4, 5 ст. 89 ЦК України, згідно якої до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом. Зміни до установчих документів юридичної особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації, а у випадках, встановлених законом, - з моменту повідомлення органу, що здійснює державну реєстрацію, про такі зміни. Таким чином, на виконання згаданого вище розпорядження Кабінета Міністрів України МНС видано Наказ про затвердження нового Положення про Головний центр забезпечення та обслуговування Державної гідрометеорологічної служби МНС України, після чого зміни підлягали державній реєстрації.  З долученої до матеріалів справи, Довідки № 26439/05 з ЄДРПОУ, виданої 22.12.2005 р. видно, що зміни до реєстру внесено 22.12.2005 р., отже з наведеної дати ці зміни набрали чинності для третіх осіб, зокрема : Фонду й ТОВ “Домініон-С”, тощо.

Слід також зазначити, що ст. 90 ЦК України на юридичну особу, крім виконання інших вимог, встановлених законом, у разі зміни свого найменування покладено обов'язок помістити оголошення про це в друкованих засобах масової інформації, в яких публікуються відомості про державну реєстрацію юридичної особи, а також повідомити про це всім особам, з якими вона перебуває у договірних відносинах.

Посилання позивача на невідповідність спірного договору ст. 5 Закону № 2163, т.як п. 10.6 спірного договору передбачено приватизацію орендарем приміщень по закінченню строку дії договору, не заслуговують на увагу, оскільки жодний пункт розділу 10 (строк чинності, умови зміни та припинення договору) такого положення не містить.  Крім цього, вищенаведені посилання спростовуються п.п. 5.7, 5.14 договору, якими передбачено обов’язки орендаря в разі припинення або розірвання договору.

Твердження позивача про те, що передані в оренду будівлі та споруди, використовуються ГЦЗО для здійснення матеріально-технічного забезпечення діяльності гідрометеорологічної служби, не можуть бути підставою для визнання недійсним договору оренди. Крім цього, матеріалами справи підтверджується, зокрема : Листами Мінприроди № 2001/16-5 від 28.03.2005 р., № 3987/16-5 від 23.06.2005 р., Листами ДП “НВПО” № 23 від 01.12.2004 р., № 44 від 07.03.2005 р., Звітом незалежної оцінки вартості об‘єктів основних засобів, які перебувають на балансі ДП “НВПО” (т. 3, а.с. 54-72), наданими відповідачем 2 оригіналами фотографій, тощо, факт відсутності експлуатації майна, що передано в оренду на час такої передачі, знаходження  приміщень в занедбалому стані, необхідності капітального ремонту, знаходження в аварійному технічному стані всіх інженерних мереж, устаткування та комунікації. В теперішніх економічних умовах ці приміщення не відносяться до об’єктів, які потенційно можуть приносити прибуток вроздріб, тощо.  Крім цього, згадані обставини встановлено рішенням господарського суду м. Києва від 09.02.2007 р. по справі № 4/109, зокрема: зібраними судом доказами підтверджено знаходження майна у занедбаному та напівзруйнованому стані й використання його балансоутримувачем  неможливе відповідно до названого ним призначення (надання послуг по ремонту паливної апаратури, авто послуг, зварювально-плавильних робіт, тощо), апеляційний суд вважає за необхідне прийняти на підставі ч. 2 ст. 35 ГПК України.

Крім цього, з Листа Головного управління комунальної власності м. Києва № 042/13/1-3051 від 16.05.2007 р. (т. 3, а.с. 10) видно, що ГЦЗО 20.03.2007 р. звертався до управління про внесення змін щодо балансоутримувача у свідоцтва на право власності, отже таке звернення відбулось після порушення місцевим судом провадження по справі № 40/65. Причин своєчасного  вирішення ГЦЗО питань внесення змін до згаданих свідоцтв, й відповідно інших правовстановлюючих документів, адже таке право у нього виникло в травні 2005 р.,  ГЦЗО  суду не наведено.  З врахуванням відомостей Листа ДП “НВПО” № 34 від 11.04.2007 р., а саме : оригінали свідоцтв на право власності на підприємстві не збереглися через неодноразову зміну керівництва, а також Листа ДП “НВПО” № 98 від 26.09.2007 р. щодо відсутності на підприємстві будь-яких свідоцтв та характеристик на спірні будівлі та споруди, апеляційний суд вважає, що наведене свідчить лише про безвідповідальне здійснення балансоутримувачем обліку, контролю й збереження державної власності, а також порушення ст. 24 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” № 1875-IV від 24.06.2004 р. :  вести бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства, забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Апеляційним суд досліджено й пояснення третьої особи – УкрНДГМІ та надані ним докази на підтвердження перебування модуля МКС-30-6-30 ВД та гаражів автогосподарства, які є об’єктами оренди за договором на його балансі. Так, розпорядженням Кабінета Міністрів України “Про затвердження переліку суб’єктів господарювання, що передаються до сфери управління МНС”  № 267-р від 15.07.2005 р. УкрНДГМІ передано з  управління Мінприроди до МНС, при цьому питання оренди не узгоджено ні з УкрНДГМІ, ні з МНС; ці будівлі використовуються для забезпечення діяльності гідрометеорологічної служби, тощо. Однак, як згадувалось вище, передачу об’єктів узгоджено з органом управління майном - Мінприроди,  необхідності згоди балансоутримувача майна ст. 9 Закону № 2269 не вимагає. З долучених до матеріалів справи Наказу МНС та НАН України “Про затвердження Статуту УкрНДГМІ  МНС України та НАН України № 448/560 від 29.12.2005 р., нової редакції Статуту УкрНДГМІ  МНС України, затвердженої спільним Наказом МНС України та НАН України № 448/560 від 29.12.2005 р., а також Довідки № 1202 з ЄДРПОУ від 09.02.2006 р. вбачається, що змінені дані щодо суб’єкта - УкрНДГМІ  внесено 09.02.2006 р., отже на підставі ч.ч.  4, 5 ст. 89 ЦК України зміни щодо найменування, органу управління набрали чинності для третіх осіб з 09.02.2006 р.

Використання УкрНДГМІ будівель для забезпечення діяльності гідрометеорологічної служби, на думку апеляційного суду, не доведено в суді, а тому не прийнято до уваги з підстав, які викладено вище. Крім цього, матеріалами справи підтверджено факт передачі Мінприроди з балансу ДП “НВПО” на баланс УкрНДГМІ  лише металевої споруди модулю МКС-30-6-30 ВД типу “Кисловодськ”. При цьому, незрозумілими є розбіжності в площах згаданого об’єкту між тими, які вказано в спірному договорі та свідоцтві на право власності (площа 1262, 7 кв.м.) й тими, які зазначено в Наказах Мінприроди № 203 від 18.05.2004 р., № 88 від 11.03.2005 р. (площа, відповідно 952 кв. м., 900 кв.м.), Акті № 8 приймання-передачі основних засобів  (площа 900 кв.м.), тощо. В документах по справі наявні розбіжності в площах й розмірах іншого майна, що є об’єктом оренди по договору. Згадане ставить під сумнів підставність і обґрунтованість вимог щодо спірного договору.

Пояснення позивача про проведення відповідачем 2 реконструкції об’єктів нерухомого майна, надані в засіданні суду апеляційної інстанції, жодними доказами не підтверджено й повністю заперечуються  ТОВ “Домініон-С”.

Апеляційний суд на підставі ч. 3 ст. 101 ГПК України не бере до уваги пояснення МНС щодо незаконності додаткового договору № 1 про внесення змін до договору оренди, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновал З.Ф. 02.08.2005 р. за реєстром № 2033 від 04.06.2007 р., т.як  останній не був предметом розгляду судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд з врахуванням положень ч. 1 ст. 33 ГПК України дійшов висновку, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог про визнання договору оренди недійсним.

З огляду на наведене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, скарга – підлягає задоволенню, судове рішення - скасуванню з прийняттям нового - про відмову в задоволенні позовних вимог  за наведених вище підстав та відмову в задоволенні поданих на підставі ст.ст. 66, 67 ГПК України заяв:  ГЦЗО про накладення арешту на майно, що належить позивачу та знаходиться за адресою : м. Київ, пр-т Науки,37; УкрНДГМІ про накладення арешту на майно, яке знаходиться за адресою : м. Київ, пр-т Науки, 37 та заборону ТОВ “Домініон-С” та іншим особам вчиняти дії щодо нього, а саме : відчужувати, передавати в оренду та користування іншим особам, вчиняти інші дії, пов’язані з користуванням і розпорядженням майном, тощо; МНС про накладення арешту на майно, що належить на праві оренди ТОВ “Домініон-С”.

Керуючись ст.ст. 99, 101-104, 105 ГПК  України,  Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю                                                     “Домініон-С” задовольнити, рішення господарського суду  м. Києва від  04.07.2007  р. по справі № 40/65 скасувати.

Прийняти нове рішення : В позові Головного центру забезпечення та обслуговування                                                                   Державної гідрометеорологічної служби МНС України до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, Товариства з обмеженою відповідальністю                                                                         “Домініон-С”, треті особи Міністерство України з питань надзвичайних                                                                     ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи,                                                                     Український науково-дослідний гідрометеорологічний інститут, Міністерство охорони навколишнього природного середовища про визнання недійсним договору відмовити.

Відмовити Головному центру забезпечення та обслуговування Державної гідрометеорологічної служби МНС України в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відмовити Міністерству України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Стягнути з Головного центру забезпечення та обслуговування                                                                   Державної гідрометеорологічної служби МНС України (01601, м. Київ-34, вул. Золотоворітська, 6,  р/р 0684 в Управління Державного казначейства у м. Києві, МФО 820019) до Державного бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп. держмита за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Матеріали справи № 40/65 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді

06.11.07 (відправлено)