ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  18/414

26.10.07

За позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю „Ярославь-Авто”;

до:          Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна;

про:                    визнання права власності та спонукання до вчинення дії

Суддя  Мандриченко О.В.

Представники

Від позивача:                    Бекіров С.Н., представник, довіреність б/н від 15.10.2007р.;

Від відповідача:          Пузир А.М., представник, довіреність №35246 від 12.10.2005р.

Справа, в порядку статті 77 ГПК України, була відкладена слуханням з 17.10.2007р. до 26.10.2007р., про що господарським судом винесена відповідна ухвала від 17.10.2007р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить визнати його право власності на об’єкт нерухомого майна –будівлю автомийки (літера „Д”) загальною площею 168,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40; зобов’язати відповідача зареєструвати за ТОВ „Ярославь-Авто” право власності на об’єкт нерухомого майна –будівлю автомийки (літера „Д”) загальною площею 168,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40 з мотивів, вказаних у позовній заяві.

У судовому представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач —Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна визнав позовні вимоги ТОВ „Ярославь-Авто” в повному обсязі.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,—

В С Т А Н О В И В:

Між Відкритим акціонерним товариством „Автотрансвторма” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ярославь-Авто” 30.03.2004р. укладено договір купівлі-продажу майнового комплексу, за умовами якого Відкрите акціонерне товариство „Автотрансвторма” зобов’язалося передати, а Товариство з обмеженою відповідальністю „Ярославь-Авто” прийняти і сплатити договірну ціну за майновий комплекс загальною площею 2 350,50 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40, який складається з наступних будівель:

-          будівля гаража з комунікаціями (літера „А”) загальною площею 2 143,30 кв.м., балансовою вартістю 59 215,58 грн.;

-          будівля АТП (літера „В”) загальною площею 52,30 кв.м., балансовою вартістю 1 739,30 грн.;

-          будівля ГО заглиблена (літера „Г”) загальною площею 154,90 кв.м., балансовою вартістю 11 607,12 грн.

Зазначений договір 13.04.2004р. зареєстрований Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна та записаний у реєстрову книгу № 4з-3 за реєстровим № 444-з.

Також між Товариством з обмеженою відповідальністю „Ярославь-Авто” та Київською міською радою 07.08.2006р. укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем’яненко Т.М. 07.08.2007р. за №3111, за умовами якого Київська міська рада передала Товариству з обмеженою відповідальністю „Ярославь-Авто” в довгострокову оренду строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 1,8779 га, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40, цільове призначення –для експлуатації та обслуговування будівель і споруд майнового комплексу –автогаражного господарства.

Розпорядженням Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 06.04.2007р. №322 „Про затвердження актів про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів” затверджено акти Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту –будівлю мийки автомобілів з очисними спорудами (після переобладнання) по вул. Колекторній, 38/40.

Позивач 16.06.2007р. звернувся до відповідача з заявою № 50вих., в якій просив провести інвентаризацію будівлі мийки автомобілів з очисними спорудами(після переобладнання) загальною площею 168,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ,  вул. Колекторна, 38/40.

На виконання заяви відповідач провів інвентаризацію зазначеного нерухомого майна, та будівлі автомийки присвоєно літеру «Д». Документи інвентаризації отримані позивачем 16.08.2007р.

Позивач 16.08.2007р. звернувся до відповідача з заявою №50вих., в якій просив зареєструвати право колективної власності на об’єкт нерухомого майна –будівлю автомийки (літера «Д»), загальною площею 168,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40, що входить до складу майнового комплексу, який належить позивачу на праві колективної власності на підставі договору купівлі-продажу манового комплексу від 30.03.2004р., зареєстрованого в БТІ 13.04.2004р. за реєстровим №444-з у реєстровій книзі №4з-3.

Відповідач листом від 04.09.2007р. №24742 відмовив у реєстрації права колективної власності на об’єкт нерухомого майна –будівлю автомийки (літера «Д»), загальною площею 168,7 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40, посилаючись на відсутність у позивача правовстановлюючого документа, передбаченого статтею 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджені в засіданні суду докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з частиною 2 статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07.2004р. N 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Державна реєстрація прав проводиться місцевими органами державної реєстрації прав виключно за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: в містах Києві та Севастополі, місті обласного підпорядкування, районі (частина 4 статі 5 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”).

Як зазначено в пункті 1.3. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. N 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. N157/6445 (далі –Положення) Державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” у державній реєстрації права може бути відмовлено в разі, якщо:

заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до цього Закону;

нерухоме майно або більша за площею його частина перебуває в іншому реєстраційному (кадастровому) окрузі;

із заявою про державну реєстрацію звернулася особа, яка відповідно до цього Закону не може бути суб’єктом права власності на даний об’єкт нерухомого майна або представником такого суб’єкта;

подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують;

заяву про державну реєстрацію права власності відповідно до правочину про відчуження нерухомого майна було подано після державної реєстрації обмежень, вчинених щодо цього майна;

заявлене право власності або інше речове право вже зареєстроване.

Частиною 3  статті 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” відмова у державній реєстрації прав з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Крім того, підстави для відмови у державній реєстрації права власності передбачені пунктом 3.3. Положення, а саме:

заявлене право не є таким, що підлягає реєстрації відповідно до цього Положення;

об’єкт нерухомого майна розташований на території, реєстрацію прав власності на якій здійснює інше БТІ;

із заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно звернулась особа, яка не може бути заявником відповідно до цього Положення;

подані документи не відповідають вимогам, установленим цим Положенням та іншими актами чинного законодавства України, або не дають змоги установити відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства;

заявлене право вже зареєстроване;

не проведено інвентаризаційних робіт або вони проведені не тим БТІ, яке здійснює реєстрацію прав власності на нерухоме майно;

право власності на нерухоме майно виникло на підставі договорів відчуження, за наявності інформації про накладення арешту на відчуження об’єктів нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна;

право власності на нерухоме майно, що перебуває у податковій заставі, виникло без дотримання встановленого порядку відчуження;

відчуження нерухомого майна відбулося без отримання витягу з Реєстру прав або строк його дії закінчився;

не проведено первинної реєстрації прав власності;

при укладенні угод між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано правовстановлювальний документ попереднього власника.

Відповідно до частини 2 статті 319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Вина відповідача підтверджена дослідженими доказами та матеріалами справи.

Таким чином, бездіяльність відповідача перешкоджає позивачу здійснювати право власності на об’єкт нерухомого майна –будівлю автомийки (літера „Д”) загальною площею 168,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40, а тому суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 статті 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати державного мита.

Судові витрати, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються  на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,—

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „Ярославь-Авто” (01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, 9, ) на об’єкт нерухомого майна –будівлю автомийки (літера „Д”) загальною площею 168,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40.

3.          Зобов’язати Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4-в, ) зареєструвати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю „Ярославь-Авто” (01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, 9, ) на об’єкт нерухомого майна –будівлю автомийки (літера „Д”) загальною площею 168,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Колекторна, 38/40.

4.          Стягнути з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, 4-в, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ярославь-Авто” (01042, м. Київ, бул. Дружби Народів, 9, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

5.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
О.В. Мандриченко