СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17.09.07                                                                                 Справа № 12/340ад.

Колегія суддів у складі: Палей О.С.-  головуючий,  суддів –Седляр О.О. та Ворожцова А.Г.,  розглянувши матеріали за позовом

Закритого акціонерного товариства "Краснодонський завод "Автоагрегат", м.Краснодон

до І-го відповідача – Краснодонської об"єднаної державної податкової інспекції у Луганській області

ІІ-го відповідача –Головного Управління державного казначейства України у Луганській області

про стягнення 102100 грн. 17 коп.

Представники сторін:

від позивача - Данилова І.О., заст.ген.директора, дов.. № 4 від 10.01.07;

від 1-го відповідача -Буханова О.О. - гол. держ. под. інсп. рев. від., довіреність № 48 від 03.09.07.,  представник  П"ятницький В.В. - держ. под. інсп. Дов№42 від 22.08.07.;

від 2-го відповідача - Зубкова О.В., гол.спец.-юрисконсульт, дов. № 09-22/1-74 від 12.06.07,  представник   ГУДК України.

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за  податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2006року в сумі 94307 грн. 82 коп. ( згідно заяви про зменшення суми позовних вимог № 1529 від 27.08.2007р.).

Розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Закритим акціонерним товариством "Краснодонський завод "Автоагрегат" на виконання вимог Закону України "Про податок на' додану вартість"  17.11.2006р. було надано у Краснодонську об'єднану державну податкову інспекцію податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2006р.

Разом з податковою декларацією було надано Додаток 3 "Розрахунок суми бюджетного відшкодування" і Додаток, А "Заява про повернення  суми бюджетного відшкодування" у сумі 266205,00ррн

Краснодонською ОДПІ у період з 14.12.2006р. по 15.01.2007р. проводилась виїзна позапланова перевірка з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування.

Перевіркою встановлена (арк. акту №21) фактична сума бюджетного відшкодування ПДВ на розрахунковий рахунок у розмірі 198349,00 грн.

На підставі акту від 18.01.07р. № 63/23-00231290 про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за жовтень 2006 року Краснодонською ОДПІ було прийняте податкове повідомлення-рішення №/0 від 20.01.07р., яким позивачу згідно з п."б", "в" пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами", пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 67856,00 грн. за жовтень 2006р.

Вважаючи назване податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає вимогам чинного в Україні законодавства, а також фактичним обставинам справи Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 20.01.2007р.частково у сумі 67697,25 грн.

Постановою від 20.03.2007р. по справі №9/83н-ад позов було задоволено і указане податкове-повідомлення-рішення визнано недійсним.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.05.2007р. по справі №22а-495/07 постанова Господарського суду Луганської області залишена без змін.

На  даний час сума невідшкодована позивачеві за податковий період жовтня 2006р., становить 94307 грн. 82 коп., яку позивач просить стягнути з бюджету.

Відповідач –Краснодонська ОДПІ –проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що:

- Краснодонською ОДПІ були вжиті заходи, передбачені Наказом ДПА України від 18.08.2005р. № 350 та надіслані запити на проведення зустрічних перевірок за ланцюгом постачання;

- на Постанову  господарського суду Луганської області від 20.03.07 по справі № 9/83н-ад, якою визнано нечинним податкове повідомлення-рішення про зменшення позивачеві суми бюджетного відшкодування з ПДВ за жовтень 2007р. на 67856 грн., та ухвалу ДААС від 22.05.07, якою залишено в силі вищевказану постанову, подано касаційну скаргу до ВАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетне відшкодування) та строки проведення розрахунків визначено у п.7.7. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”. Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п.п.7.7.2 ст.7 Закону “Про податок на додану вартість від 03.04.97 № 168/97ВР (далі –Закон про ПДВ) ”якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді  постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом (п.7.7.4. п.7.7. ст.7).

Відповідно до п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону про ПДВ протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідно до п.п.7.7.6 п.7.7 ст.7 на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Під час проведення перевірок податковий орган  підтвердив достовірність нарахування суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за жовтень 2006 р.; перевірив суму  податкового кредиту  попереднього податкового періоду , фактично  сплаченої отримувачем товарів (послуг) у попередньому  податковому періоді постачальникам таких товарів  (послуг), не встановивши  при цьому будь-яких порушень та розбіжностей.

Суд не може погодитися з доводами І-го відповідача з наступних підстав.

Методичні рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджені Наказом ДПА України від 18.08.2005 № 350, у відповідності з якими відповідачем надсилалися запити на  проведення зустрічних перевірок, не можуть змінювати норми спеціального закону з питань оподаткування –Закону про ПДВ, а мають йому відповідати.

Посилання відповідача на положення пункту 1.8 статті 1 Закону про ПДВ, як на підставу своїх доводів, суд вважає некоректним, оскільки цим пунктом визначено термін "Бюджетне від шкодування" - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом, тобто, положення пункту 1.8 необхідно розглядати в контексті і в сукупності з нормами пункту 7.7 ст.7 Закону про ПДВ.

За змістом Закону йдеться про надмірну сплату ПДВ у ціні товару, а не безпосередньо до бюджету, оскільки у постачальника товару сума, що підлягає сплаті до бюджету також обра ховується виходячи із розміру податкових зобов'язань і податкового кредиту. Сплачений покуп цем в ціні придбання ПДВ не перераховується продавцем безпосередньо до бюджету, а врахо вується в податкових зобов'язаннях останнього.

В Постанові Верховного суду України від 26.09.2006р. зазначено, що сама по собі не сплата податку продавцем (у тому числі у разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшко дування.

Заперечення відповідача щодо оскарження рішення суду першої інстанції, залишеним без змін апеляційною інстанцією, суд не приймає до уваги, оскільки рішення суду, яким встановлено безпідставність зменшення позивачеві суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за жовтень 2006р., набуло законної сили.

На підставі вищевикладеного суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України понесені позивачем судові витрати в сумі 1021 грн.  присуджуються йому з держбюджету.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення з повідомленням сторін, що повний текст постанови буде виготовлений 21.09.07.

Керуючись ст.ст. 94,160,163,1670186,254 КАС України, суд

постановив:

1.  Позов задовольнити.

2.  Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства Краснодонський завод "Автоагрегат" 94430, Луганська область, смт Краснодон, вул. Заводська,1 :

- бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за податковою декларацією за жовтень 2006р. в сумі 94307 грн. 82 коп.;

- судові витрати в сумі 1021 грн.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається  особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі  відповідно до статті 160 цього Кодексу - з  дня складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання  заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено в повному обсязі і підписано  21.09.2007р.

Суддя                                                                     О.С. Палей

О.О.Седляр

А.Г.Ворожцов