ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р.
№ 12/187/05

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Шаргала В.І.

суддів:
Данилової Т.Б.

Мачульського Г.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Херсонські комбайни"

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду

від
20.12.2005р.

у справі
господарського суду
№ 12/187/05
Миколаївської області

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Херсонські комбайни"

до
Головного управління сільського господарства і продовольства Миколаївської обласної державної адміністрації

про
стягнення 67 980 грн.

за участю представників

- позивача:

не з'явився

- відповідача:
Аулової Т.В. (довіреність №357/06/09-01-23/07 від 17.07.2007р.), -

В С Т А Н О В И В:

Оскарженою постановою Одеського апеляційного господарського суду від 20.12.2005р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Ліпчанської Н.В., суддів Андрєєвої Е.І., Мацюри П.Ф.) залишено без змін рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.08.2005р. (суддя Семенов А.К.), яким в позові відмовлено в повному обсязі.

В своїй касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.12.2005р. повністю та прийняти нове рішення по справі, яким стягнути з відповідача заборгованість у сумі 67 980 грн., посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме: ст.ст.193, 202 Господарського кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2003р. №1314 "Про затвердження Порядку використання коштів Державного бюджету, що спрямовуються на часткову компенсацію вартості складної сільськогосподарської техніки вітчизняного виробництва", Постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2004р. №959 "Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету, що спрямовуються на часткову компенсацію вартості складної сільськогосподарської техніки вітчизняного виробництва", ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Позивач не використав наданого законом права на участь своїх представників у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судами, на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від  21 серпня 2003 р. №1314 “Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету, що спрямовуються на часткову компенсацію вартості складної сільськогосподарської техніки вітчизняного виробництва”, між ВАТ “Херсонські комбайни” та ФГ “Агро-1” укладений договір №1 купівлі-продажу від 24.11.2003р. зернозбирального комбайну “Славутич” на умовах отримання 30 % вартості комбайну, що становить 135 617,70 грн. з Державного бюджету України через Головні управління сільського господарства і продовольства відповідної обласної державної адміністрації, згідно п.5 Порядку. Вказаний пункт передбачає, що зазначені кошти відповідно до порядку касового виконання державного бюджету за видатками спрямовуються Міністерству агропромислового комплексу Автономної Республіки Крим, головним управлінням сільського господарства і продовольства облдержадміністрацій.

В свою чергу, відповідач, платіжним дорученням № 5539 від 29.12.2003р., частково сплатив з 30 % вартості комбайну суму 67 638,00 грн.

Звернувшись з позовом позивач просить стягнути залишок компенсації у розмірі 67 980 грн. з 30 % вартості комбайну.

Залишаючи без змін рішення місцевого господарського суду суд апеляційної інстанції виходив з того, що додаткове фінансування з Держбюджету України за програмою часткової компенсації вартості сільгосптехніки вітчизняного виробництва не надходило, і Управління повністю виконало взяті на себе зобов’язання по перерахуванню виділених коштів, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Про те з такими висновками не можна погодитись з наступних підстав.

Відповідно до статті 72-9 Закону України "Про Державний бюджет України на 2003 рік" Кабінет Міністрів України постановив затвердити Порядок використання коштів державного бюджету, що спрямовуються на часткову компенсацію вартості складної сільськогосподарської техніки вітчизняного виробництва, який визначає механізм використання коштів спеціального фонду державного бюджету на часткову компенсацію сільськогосподарським підприємствам усіх форм власності та господарювання вартості складної сільськогосподарської техніки вітчизняного виробництва, яка встановлюється у розмірі 30 відсотків вартості сільгосптехніки.

Відповідно п.5 Порядку, після сплати сільгосппідприємствами 70% вартості техніки, Мінагрополітики на підставі отриманих реєстрів сільгосппідприємств, які отримують часткову компенсацію вартості техніки вітчизняного виробництва, подає Державному казначейству розподіл коштів у межах їх наявності. Зазначені кошти відповідно до порядку касового виконання державного бюджету за видатками спрямовуються Міністерству агропромислового комплексу Автономної Республіки Крим, головним управлінням сільського господарства і продовольства облдержадміністрацій.

Як встановлено судами позивач набув права на часткову компенсацію вартості складної сільськогосподарської техніки і цей висновок ґрунтується на приписах вищевказаних норм права.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що, як вбачається з виписки УДК у Миколаївській області, станом на 26.12.2003р. вихідний залишок на рахунку Управління складав 189 272,00 грн. Однак, Управління, платіжним дорученням №5539 від 29.12.2003р., в межах надходжень з Державного бюджету України частково сплатило з 30 % вартості комбайну суму 67 638,00 грн.

При цьому, як пояснив представник відповідача суду касаційної інстанції, відповідачем надавались до суду апеляційної інстанції письмові пояснення з приводу виділення коштів з державного бюджету України на часткову компенсацію коштів вартості складної сільськогосподарської техніки. Однак з цих письмових пояснень вбачається, що з державного бюджету виділено 953,8 тис. грн., з них позивачу на оплату часткової компенсації за комбайни направлено 203,3 тис. грн. (а.с.106), при тому, що як встановлено судами позивач мав отримати 135 617,70 грн., а фактично отримав 67 638,00 грн.

Таким чином судами не з’ясовано шляхом дослідження належними та допустимими доказами у зв’язку з чим відповідач не сплатив позивачу належну суму коштів у повному розмірі із врахуванням зазначеного письмового пояснення відповідача (а.с.106), не досліджено належними та допустимими доказами яким чином і ким було використано залишок коштів на рахунку, а відтак залишилось не з’ясованим чи мав відповідач реальну можливість сплатити належну позивачу суму коштів, що становить 30 % вартості комбайну.

Відповідно до частини першої статті 4-7 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи. Частина перша статті 43 названого Кодексу містить вимоги щодо всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Згідно приписів частини першої статті 38 ГПК України за недостатності поданих сторонами доказів господарський суд зобов'язаний витребувати документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. З огляду на викладені вимоги ГПК України господарський суд повинен з'ясувати усі обставини справи, що входять до предмету доказування в ній та мають значення для її розгляду, хоча б сторони та інші учасники судового процесу й не посилалися на відповідні обставини. Відповідно до вимог ст.84 ч.1 п.3 цього кодексу обставини справи, встановлені місцевим господарським судом, вказуються в мотивувальній частині рішення суду, а встановлені судом апеляційної інстанції, згідно ст.105 ч.2 п.7 вказаного кодексу, в постанові.

Оскаржені рішення судів вказаним вимогам не відповідають, а тому підлягають скасуванню.

При новому розгляді справи суду необхідно всебічно та повно з’ясувати обставини справи в їх сукупності та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 3, 11110 ч.1, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Херсонські комбайни" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 20.12.2005р. та рішення Господарського суду Миколаївської області від 25.08.2005р. у справі №12/187/05 скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                 В.І. Шаргало

С у д д і                                                                                     Т.Б. Данилова

Г.М. Мачульський