ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.12.2007  року                                                            Справа № 5/603пд

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді:                              Семендяєвої І.В.

суддів:                                                  Баннової Т.М.

Єжової С.С.

у присутності секретаря

судового засідання:                                Антонової І.В.

та за участю

представників сторін:

від позивача                                   - Манжос О.П., довіреність від 21.03.07 № 5/217,

від відповідача                                - Косторна І.О., юрисконсульт,

довіреність від 22.02.07 № 20/739,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні матеріали

апеляційної скарги                          товариства з обмеженою відповідальністю

„Рубіжанський Краситель”, м. Рубіжне

Луганської області

на рішення

господарського суду                              Луганської області

від                                                  25.10.07 (підписано 30.10.07)

у справі                                        № 5/603пд (суддя Закропивний О.В.)

за позовом                                        товариства з обмеженою відповідальністю

„Рубіжанський Краситель”, м. Рубіжне

Луганської області

до відповідача                              комунального підприємства „Рубіжанське

виробниче управління водопровідно-

каналізаційного господарства”, м. Рубіжне

Луганської області

про                                                            розірвання договору

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Рубіжанський Краситель”, м. Рубіжне Луганської області (далі за текстом –ТОВ „Рубіжанський Краситель”, позивач) звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до комунального підприємства „Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” (далі за текстом –                      КП „Рубіжанське виробниче управління водопровідно –каналізаційного господарства”, відповідач по справі) про розірвання договору № 988 про надання послуг з очищення стоків від 01.01.07 та звільнення позивача від обов’язку надавати послуги відповідачу з моменту розірвання договору.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.10.07 у справі № 5/603пд у задоволенні позову відмовлено, оскільки позивачем не надано суду доказів того, що невиконання вимог спірного договору відповідачем в значній мірі завдало йому шкоди, або доказу звернення з вимогою про виконання вимог договору до господарського суду Луганської області.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 211/217 від 05.11.07, якою просить рішення господарського суду Луганської області у справі № 5/603пд скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що підприємство відповідача не виконує умови спірного договору в частині оплати отриманих послуг; в частині постачання стоків припустимої якості, що призводе до додаткових збитків позивача; що відповідач порушує п. 2.4 договору № 988 від 01.01.07 щодо обґрунтованої зміни ціни послуг; що відповідачем взагалі не виконано договірне зобов’язання стосовно встановлення приладу обліку. З урахуванням викладеного, суд необґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову.

Відзивами на апеляційну скаргу від 26.11.07 № 20/3378 та від 10.12.07 № 20/3479 відповідач просить залишити рішення господарського суду Луганської області від 25.10.07 у справі № 5/603пд без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 15.11.07 у справі № 5/603пд для розгляду апеляційної скарги позивача на рішення господарського суду Луганської області від 25.10.07  призначено судову колегію у складі: Семендяєвої І.В. –судді –головуючого, суддів –Баннової Т.М., Парамонової Т.Ф.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 26.11.07 здійснено заміну у складі колегії по розгляду апеляційної скарги - виключено зі складу колегії суддю Парамонову Т.Ф. та введено до складу колегії суддю Єжову С.С.

Апеляційна скарга розглядалась 27.11.07, у судовому засіданні розгляд скарги був відкладений до 11.12.07. Постанова приймається 11.12.07.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази   приймаються судом, якщо заявник обґрунтував  неможливість їх  подання суду  першої інстанції  з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу ТОВ „Рубіжанський Краситель” слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 25.10.07 у справі № 5/603пд - без змін з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом та свідчать матеріали справи, між сторонами у справі 01.01.07 укладено договір № 988 (а. с. 11) з додатком № 1 (а. с. 12); при укладенні вказаного договору  виникли розбіжності, які були узгоджені сторонами протоколом узгодження розбіжностей (а. с. 13).

У пункті 1 договору сторони визначили, що виконавець (позивач) зобов’язався надати абоненту (відповідачу) послуги з очищення господарсько-побутових стоків та їх транспортування по самотічним стокам виконавця до очисних споруд  в орієнтировочному обсязі 2650 т. м3  на рік. Підпунктом 1.1 спірного договору сторони узгодили якісний склад господарсько-побутових стоків (норми складу інгредієнтів), а пунктом 1.2 –порядок здійснення контролю складу стічних вод.

Згідно з п. 5.1 в редакції протоколу узгодження розбіжностей по договору оплата послуг за договором № 988 проводиться до 25 числа поточного місяця.

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою про розірвання договору, посилаючись на те, що відповідач істотно порушує умови договору, у зв’язку з чим внаслідок завданих цими порушеннями збитків позивач як сторона по договору  значною мірою позбавлена коштів, на які він розраховував при укладанні договору і які є достатніми для подальшого надання послуг по договору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послався на наступне:

-          відповідач не виконує свої договірні зобов’язання по своєчасній сплаті наданих послуг по очищенню води, у зв’язку з чим заборгованість відповідача склала 978342 грн. 99 коп. за період з січня по липень 2007 року;

-          відповідач порушує умови договору в частині постачання стоків припустимої якості, 06.02.07 та 13.03.07 було зафіксовано перевищення змісту фосфатів, що призводить до понесення позивачем додаткових витрат по очищенню води;

-          відповідач порушує право позивача на обґрунтовану зміну ціни послуг, яка передбачена пунктом 2.4 договору, оскільки ухиляється від підписання додаткової угоди щодо збільшення ціни послуг та не приймає рахунки згідно нових тарифів;

-          відповідач ухиляється від встановлення приладу обліку стоків на колекторі по вулиці Студентській, м. Рубіжне, який він повинен був встановити згідно п. 3. 2  договору до кінця 2 кварталу 2007 року; відсутність приладу обліку стічних вод призводить до того, що кількість стічних вод розраховується математичним шляхом і є меншою, ніж дійсна кількість стоків;

-          на пропозицію позивача про розірвання договору (а. с. 18-19) відповідач відповіді не надав.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області у даній справі, позивач посилається у апеляційній скарзі на вищезазначені обставини, які, на думку позивача, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги та відмовив позивачу у задоволенні його позовних вимогах.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність позовних вимог, який відповідає діючому законодавству та фактичним обставинам справи.

Стаття 651 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач у апеляційній скарзі, передбачає, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.  Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Позивач заявив позов, у якому зазначив про те, що невиконанням умов договору йому завдано збитки і він позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору (якщо б відповідач виконував умови договору, позивач мав би кошти для подальшого надання послуг).

Викладене спростовується наступним.

Сторони за договором № 988 передбачили можливість розірвання договору у разі наявності за відповідачем суми боргу за надані послуги, але не узгодили розмір такої заборгованості та період її виникнення, які б давали підставу для розірвання договору.

Не встановлені такі умови і діючим законодавством.

Отже, неможливо визначити, наявність саме якої заборгованості (по сумі та періоду її виникнення) унеможливить подальше надання послуг по договору внаслідок спричинення збитків позивачу, як виконавцю послуг. Крім того, позивач при наявності будь-якої заборгованості відповідача має можливість стягнути цю заборгованість у судовому порядку і цим правом позивач користується, про що зазначено у відзиві на апеляційну скаргу № 20/3378 від 26.11.07.

Також слід прийняти до уваги те, що відповідач є об’єктом комунальної власності, надає послуги населенню, яке несвоєчасно та не в повному обсязі розраховується за надані відповідачем послуги; підприємство є збитковим, але приймає заходи для погашення заборгованості за очищення стоків; відповідач пропонував позивачу провести заліки між підприємствами, оскільки позивач допустив витік води на суму 575530 грн. та існує заборгованість робітників підприємства позивача за спожиту воду та прийняті стоки, але позивач пропозиції відповідача відхилив.

Не є підставою для розірвання договору незгода відповідача підписати додаткову угоду щодо збільшення тарифів на послуги по договору.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи,   ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими  органами  державної  влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

У договорі № 988 ціна послуг визначена у п. 2.4 розділу 2 договору та передбачено, що при виникненні необхідності зміни ціни послуг, внаслідок збільшення цін на енергоносії та інше, „виконувач” має право провести перерахунок ціни послуг по очищенню стоків та письмово повідомити „абонента” за 20 календарних днів до строку вводу нових цін у взаємозалік. Дані зміни оформлюються додатковою угодою до цього договору.

При укладанні договору позивач передбачав фінансові результати своєї діяльності, пов’язані з виконанням договору № 988, і позивач не розраховував саме на час укладання договору на майбутнє підвищення вартості послуг внаслідок збільшення цін на енергоносії та інші матеріали. Крім того, стаття 651 Цивільного кодексу України передбачає суттєве порушення стороною договору та понесення іншою стороною збитків, що у даному випадку відсутнє, оскільки не підписання додаткової угоди відповідачем не є  порушенням умов договору. Тому і несплата рахунків позивача за надані послуги по збільшеній ціні не є порушенням умов договору.

Відповідач не є виробником стічних вод, а приймає їх від населення та підприємств міста на очисні споруди позивача. Тому, відсутня вина відповідача в перевищенні показників по гранично припустимому змісту шкідливих речовин. Наслідки недотримання вимог договору по якості на очищення стоків передбачені п. 5.2 договору у вигляді плати за скид понаднормативних забруднень та у вигляді сплати збитків, які понесе позивач сплатою штрафних санкцій, накладених контролюючими органами. Але позивач не звертався до відповідача з відповідними претензіями і заходів щодо стягнення збитків у встановленому порядку не приймав.

Те, що відповідач не виконав умови п. 3.2 договору в частині зобов’язання про встановлення відповідачем прибору обліку стічних вод на вулиці Студентська, не може бути підставою для розірвання договору, оскільки договором та Правилами прийому стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими Наказом Держбуду України № 37 від 19.02.02, передбачена можливість математичного розрахунку кількості переданих стоків, і позивач не довів, що кількість стоків, що розраховується згідно методики, завжди менша, ніж кількість стоків, які фактично постачаються позивачу.

Суд першої інстанції обґрунтовано прийняв до уваги той факт, що з боку                                 ТОВ „Рубіжанський Краситель” регулярно надходять листи про припинення послуг за договором № 988 від 01.01.07; з метою недопущення надзвичайної ситуації у місті в разі припинення приймання стоків КП „Рубіжанський виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” виступало з ініціативою про передачу очисних споруд у власність міста на обслуговування підприємства відповідача.

Слід також прийняти до уваги ті обставини, що розірвання договору між сторонами може створити негативні наслідки для населення у вигляді припинення забезпечення належним чином очищеною водою.

За таких обставин, господарським судом Луганської області обґрунтовано відмовлено позивачу у задоволенні його позовних вимог.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що рішення місцевого господарського суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 42 грн. 50 коп. покладається на заявника скарги (позивача), а зайве сплачене державне мито у розмірі 127 грн. 50 коп. слід повернути із Державного бюджету України.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Рубіжанський Краситель”, м. Рубіжне Луганської області від 05.11.07 № 211/217 на рішення господарського суду Луганської області від 25.10.07 у справі №  5/603пд залишити без задоволення.

2.  Рішення господарського суду Луганської області від 25.10.07 у справі № 5/603пд залишити без змін.

3.  Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю „Рубіжанський Краситель”,               м. Рубіжне Луганської області, код 32803997, із Державного бюджету України зайве сплачене державне мито за подання апеляційної скарги у розмірі 127 грн. 50 коп. згідно платіжного доручення № 6234 від 05.11.07 на підставі даної постанови, яка скріплена гербовою печаткою апеляційного господарського суду.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                                                    І.В. Семендяєва

Суддя                                                                                                                        Т.М. Баннова

Суддя                                                                                                                        С.С. Єжова