ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
Справа № А-12/263

Господарський суд Івано-Франківської області у складі  колегії суддів:

за позовом  ТзОВ "Серін"  вул.16 Липня,11,смт.Делятин,Надвірнянський район, Івано-Франківська область,78444

до відповідача  ДПІ в Надвірнянському районі  вул.Визволення,2,м.Надвірна,Надвірнянський район, Івано-Франківська область,78400

про адміністративний спір

Представники:

Від позивача: Луковкіна У.Ю., (довіреність №15 від 01.1106р. - представник)

Від відповідача: Ільків І.Д., (довіреність №5092/10/10 від  14.06.07р. - головний державний податковий інспектор юридичного сектору)

Від відповідача:  Янчак В.М., (довіреність №9087/10/10 від  31.10.07р. - податковий ревізор-інспектор)

Учасник судового засідання:  Савчук Л.Є., (посвідчення  №101 від 06.06.07р. - прокурор)

СУТЬ СПРАВИ:  заявлено позов про  визнання нечинними податкових повідомлень-рішень  ДПІ в Надвірнянському районі  №/0 та №/0 від 13.07.07 та неправомірними дій  посадових осіб ДПІ в Надвірнянському районі щодо відображення в Акті перевірки від 04.07.07 №599/23-32472639 висновків щодо зменшення  від"ємного значення  об"єкту оподаткування  по податку на прибуток  в сумі 7 157 713грн. та зменшення податку на додану вартість  в сумі 385 697 грн.

Заявою №111007/4 від 11.10.07 позивач збільшив  позовні вимоги  та просив  визнати нечинними податкові повідомлення-рішення  ДПІ в Надвірнянському районі  №/0 та №/0 від 13.07.07 та неправомірними дій  посадових осіб ДПІ в Надвірнянському районі щодо відображення в Актах  перевірки від 04.07.07 №599/23-32472639  та від 27.10.06 висновків щодо зменшення  від"ємного значення  об"єкту оподаткування  по податку на прибуток  в сумі 7 157 713грн. та зменшення податку на додану вартість  в сумі 385 697 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов з доповненням з підстав , викладених в позовній заяві та доповненні до неї .

Представники відповідача проти позову запречували , мотивуючи відповідністю  дій податкового органу нормам чинного законодавства України .

Розглянувши матеріали справи , вислухавши представників сторін , оцінивши зібрані в справі докази та надавши їм належної правової оцінки , суд встановив наступне .

З 14.05.07 по 25.06.07 працівниками ДПІ в Надвірнянському районі  проведено виїзну планову документальну  перевірку ТзОВ"Серін" з питань дотримання  вимог податкового , валютного та ін. законодавства  за період з 01.04.06 по 31.03.07 , за результатами якої складено акт перевірки  від 04.07.07 № 599/23-32472639 .

На підставі зазначеного акту  податковим органом встановлено порушення позивачем пп.3.1п.3.1ст.3 та пп.7.4.1п.7.4ст.7 Закону  України "Про податок на додану вартість" та винесено податкові повідомлення-рішення  №/0 та №/0 від 13.07.07.

Зазначеними повідомленнями-рішеннями  відповідно зменшено до відшкодування  ПДВ в розмірі 78591грн.06коп. та застосовано  штрафні санкції  на суму 15530 грн. , а також донараховано  ПДВ в розмірі 74498грн.83коп. та застосовано штрафні санкції  в розмірі 29799грн.53коп. .

Оглядом в судовому засіданні фотокопії Акту перевірки  від 04.07.07 № 599/23-32472639  встановлено , що зазначені порушення виникли у зв"язку із неправильним визначенням позивачем ціни на пиломатеріали , включення до валових витрат витрат на проживання та проїзд на території України  фізичних осіб - працівників ТзОВ "Serin UK   LTD"    , які надавали позивачу  послуги відповідно до  контракту від 01.08.03 , та відсотків за кредитом  , отриманим  для придбання  об"єкту нерухомості  та земельної ділянки по вул.Ленкавського , 3Б у м.Івано-Франківську .

Як вбачається із заперечення на адміністративний позов ,  в ході  проведення перевірки податковим органом були проведені вичерпні заходи  щодо застосування з метою оподаткування  звичайних цін  з використанням норм  пп.1.20.2-1.20.4п.1.20ст.1 Закону України "Про оподаткування  прибутку підприємств" , направлено запити  щодо обгрунтування  рівня цін  на пиломатеріали  до Івано-Франківської митниці , Івано-Франківської торгово-промислової палати ,  управління статистики  та підприємствам-експортерам , проте отримані відповіді  не дали можливості податковому органу  їх застосування в якості визначення звичайних цін , тому ДПІ в Надвірнянському районі  застосовано правила , визначені  національним положенням  бухгалтерського обліку та національними стандартами  з питань  оцінки майна та майнових прав (Положення(стандарт) бухгалтерського обліку , затверджене наказом Міеністерства фінансів  України від 20.10.1999 №246 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України  02.11.1999 за №751/4044 .

Разом з тим , представник позивача в судовому засіданні пояснив , що  основна частина виробленої продукції реалізується ТзОВ"Серін" за межі України , тому при відпуску  деревообробної продукції нерезидентам позивачем  застосовано індикативні ціни , відображені в листі Митного  органу від 10.07.03 №13/13-1680-ЕП , що у спірному випадку відповідають рівню звичайних цін . При цьому для визначення ціни  пиломатеріалів позивачем  проведено аналіз цін на продукцію інших експортерів пиломатеріалів  хвойних та букових (в тому числі держлісгоспів) відповідно до п.1.20.2  вищезазначеного закону , а також  отримано експертний висновок   Івано-Франківської торгово-промислової палати №В-182 від 22.06.07 , з якого вбачається  , що договірні відпускні ціни ТзОВ"Серін" не є меншими від рівня звичайних цін ,  що підтверджується матеріалами справи  .

В обгрунтування своїх тверджень представник позивача посилався на Указ Президента України  від 10.02.1996 №124/26 "Про заходи щодо  вдосконалення  кон"юнктурно-цінової політики у сфері  зовнішньо-економічсної діяльності" та затверджене ним положення  про індикативні ціни у сфері  зовнішньо-економічної діяльності .

Разом з тим , відповідно до  п.1.20.1. Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" якщо  цим  пунктом  не  встановлено  інше,  звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.Справедлива ринкова ціна - це ціна,  за якою товари  (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

З огляду на  вищевикладене ,  суд приходить до висновку щодо правомірності визначення позивачем відпускних цін на пиломатеріали .

Твердження відповідача , що грунтуються на пп.1.20.5п.1.20ст.1  Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" , відповідно до якого  якщо  звичайна  ціна  не  може  бути  визначена  з використанням норм попередніх підпунктів цього пункту, то для доказів обґрунтування її рівня застосовуються правила, визначені національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, а також національними стандартами з питань оцінки майна та майнових прав ; з метою оподаткування терміни "справедлива вартість", "ринкова вартість" та "чиста вартість реалізації", які використовуються в національних положеннях (стандартах) бухгалтерського обліку та національних стандартах з питань оцінки майна і майнових прав, прирівнюються до терміну "звичайна ціна", визначеного   цим  Законом , судом до уваги не приймаються , оскільки зазначена правова норма обумовлює її застосування у випадку , якщо  звичайна  ціна  не  може  бути  визначена  з використанням норм попередніх підпунктів .

Крім того ,  відповідно до ч.2ст.71 КАС України в адміністративних справах  про протиправність рішень , дій чи бездіяльності  суб"єкта владних повноважень  обов"язок щодо  доказування правомірності свого рішення , дій чи бездіяльності  покладається на  відповідача , якщо він заперечує проти адміністративного позову , суд вважає , що податковим органом не доведено правомірності  визначення звичайної ціни на підставі  пп.1.20.5п.1.20ст.1 Закону України "Про  оподаткування прибутку підприємств".

Стосовно зменшення валових витрат  на суму 114036 грн.66коп. , податкового кредиту по ПДВ на суму 17142грн.53коп. по оплаті вартості проживання та проїзду працівників  ТзОВ  "Serin UK   LTD" , які надавали позивачу послуги  відповідно до контракту від 01.08.03 , суд вважає за необхідне зазначити наступне .

Відповідно до п.п.5.2.1п.5.2ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валових витрат  включаються будь-які суми витрат  , сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв"язку з підготовкою , організацією , веденням виробництва , продажем продукції (робіт , послуг)  і охороною праці , в тому числі  витрати з придбання  електричної енергії , з врахуванням обмежень , встановлених п.5.3-5.7 цієї статті .

П.п.5.3.9 п.5.3ст.5 цього закону встановлено , що  не належать  до складу валових витрат  будь-які витрати , не підтверджені відповідними  розрахунковими , платіжними та іншими документами , обов"язковість ведення і зберігання яких  передбачена правилами  ведення податкового  обліку .

Як вбачається із заперечення на позовну заяву , витрати по контракту від 01.08.03  не відображені в бухгалтерському  та податковому обліках ТзОВ"Серін" , тому , на думку відповідача ,  відсутні правові підстави для включення  отриманих позивачем послуг на суму 114036грн.66коп. до валових витрат .

В той же час ,  відповідач зазначає , що позивачем віднесено до витрат  підприємства  в бухгалтерському обліку та включено до складу валових витрат  в податковому обліку  витрати на проживання та проїзд  на території України фізичних осіб , які є працівниками виконавця по договору від 01.08.03 та  не перебували з позивачем в трудових відносинах , а в підтверджуючих документах  про надання їм відповідних послуг  замовником та платником цих послуг  зазначено ТзОВ"Серін" .

З огляду на протиріччя у твердженнях відповідача ,   суд не приймає їх  до уваги   , оскільки ці твердження  спростовуються зібраними у справі доказами , зокрема ,  оглядом в судовому засіданні фотокопії контракту від 01.08.03  встановлено , що відповідно до п.п.3.1.4 , 4.1.2 контракту  замовник зобов"язується забезпечити персонал  виконавця проживанням , харчуванням , здійснити  придбання необхідних матеріалів  для виконання  умов контракту , самостійно оплатити  витрати персоналу виконавця , пов"язані  з їх проїздом  та пересуванням та інші витрати , розрахунки  замовника з третіми особами у зв"язку із забезпеченням  персоналу виконавця проживанням , харчуванням та ін. здійснюються  ним самостійно та є його прямими витратами за даним контрактом .

Констатуючи вищенаведене , суд вважає , що  позивачем правомірно віднесено витрати персоналу Виконавця  по договору про надання консультаційних послуг від 01.08.03  до складу валових витрат  та податкового кредиту  з податку на додану вартість  , оскільки ці витрати понесені позивачем  у зв"язку із веденням господарської діяльності .

Віднесення до складу валових витрат відсотків за кредитом  в сумі 92 036 грн.31коп. , отриманим для придбання об"єкту нерухомості  та земельної ділянки  у м.Івано-Франківську , суд вважає правомірним з огляду на наступне .

Відповідно до договору купівлі-продажу від 23.12.05 позивачем придбано  домоволодіння та земельну ділянку в м.Івано-Франківську . Для оплати вартості  зазначеного об"єкту укладено кредитний договір  від 06.10.06 , за користування кредитом по якому  ТзОВ"Серін" сплатило 92036грн.31коп. відсотків .

Податковий орган вважає , що позивачем   неправомірно   віднесено до складу валових витрат відсотків за кредитом  в сумі 92 036 грн.31коп. ,  оскільки  відповідно до п.п5.5.1п.5.5ст.5  Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"  до складу валових витрат відносяться будь-які витрати, пов'язані  з  виплатою  або нарахуванням  процентів  за борговими  зобов'язаннями (у тому числі за будь-якими  кредитами, депозитами) протягом  звітного  періоду,  якщо  такі  виплати  або нарахування здійснюються   у   зв'язку  з  веденням  господарської  діяльності платника податку , а  відповідно до  договору купівлі-продажу  від 23.12.05  та державного акту на право приватної  власності на землю , фотокопії яких долучені до матеріалів справи , цільовим призначенням зазначеної земельної ділянки є  будівництво та обслуговування  житлового будинку , господарських будівель і споруд .

Разом з тим , матеріалами справи (зокрема ,  рішенням ТзОВ  "Serin UK   LTD" , розпорядженням ТзОВ"Серін" від 16.11.06) підтверджується , що  зазначений об"єкт придбаний для  облаштування у ньому офісних приміщень позивача .

Крім того ,  відповідно до ст.82   Земельного кодексу України  юридичні  особи   (засновані   громадянами   України   або юридичними  особами  України) можуть набувати у власність

ділянки для здійснення підприємницької діяльності , зокрема ,  у разі придбання за договором купівлі-продажу .

Аналізуючи зазначену правову норму , суд приходить до висновку про те , що законодавець обумовлює набуття у власність юридичними особами земельних ділянок - для  здійснення підприємницької діяльності .

З огляду на наведене , та  приймаючи до уваги те , що відповідно до ст.3 Господарського кодексу України підприємницька діяльність(підприємництво) є різновидом  господарської діяльності ,  суд вважає обгрунтованим   віднесення позивачем до складу валових витрат відсотків за кредитом  в сумі 92 036 грн.31коп. , отриманим для придбання об"єкту нерухомості  та земельної ділянки  у м.Івано-Франківську .

Стосовно зазначення в акті перевірки  про те , що інформаційно-консультаційні послуги , надані позивачем , неправомірно відображені в рядку 9 колонка А в деклараціях  з ПДВ за травень  , серпень , жовтень , грудень 2006 р. та  березень 2007 р. , а також невідображення  підприємством надання послуг компанії  "Multidyes LLC" в деклараціях  за квітень 2006 р. в сумі 254501грн.68коп. та за вересень 2006 р. в сумі 192 162 грн.60коп.  , суд констатує наступне.

На основі  укладених контрактів про надання   інформаційно-консультаційних  послуг між позивачем та   компаніями  "Multidyes LLC" та    " Zentrum nachschleifen beschichtungen LLC" позивачем  надано зазначеним компаніям  послуг  за перевірений період на суму  2 608 221грн.84 .

На думку податкового органу , зазначена сума є об"єктом оподаткування  податком на додану вартість відповідно до п.п.3.1.п.3.1ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" , оскільки зазначені послуги створені на території України і надані нерезидентам  на митній території України ( а не покупцям  , які знаходяться за межами України) .

Разом з тим , відповідно до п.3.1. зазначеного закону об"єктом оподаткування  є операції  платників податку  з поставки товарів та послуг , місце надання яких знаходиться на митній території України  , в тому числі операції з передачі права  власності на об"єкти  застави позичальнику  для погашення заборгованості заставодавця , а також з передачі об"єкта фінаносвого лізингу у користування лізингоотримувачу . Пп"а" .6.5 цього закону  передбачено , що місцем поставки послуг вважається за винятками,  визначеними у підпунктах "в", "д"-"е" цього підпункту, - місце, де особа, яка надає послугу, зареєстрована платником цього податку, а у разі якщо така послуга надається нерезидентом - місце розташування його представництва, а за відсутності такого - місце розташування резидента, який виконує агентські (представницькі) дії від імені такого нерезидента, а за відсутності такого - місце фактичного розташування покупця (отримувача), який у цьому випадку виступає податковим агентом такого нерезидента , а пп."д" встановлено  ,  що  місцем поставки послуг є місце   реєстрації    покупця    або    його    постійного представництва, а за відсутності такого місця реєстрації - місце постійної адреси або постійного проживання, в разі якщо покупці, яким надаються нижченаведені послуги, проживають за межами митної території України, надають послуги з:

передання чи надання авторських прав, патентів, ліцензій, а також суміжних прав, у тому числі торгових марок;   надання рекламних послуг та інших послуг з просування товарів (послуг) на ринку (промовтерства); надання послуг консультантами, інженерами, адвокатами, бухгалтерами, аудиторами, актуаріями та інших аналогічних послуг, а також з обробки даних та надання інформації, у тому числі з використанням комп'ютерних систем;  надання обов'язку утримуватися від проведення окремих видів діяльності частково або повністю;  надання послуг фізичними особами, які перебувають у відносинах трудового найму з постачальником, на користь іншої особи;  надання агентських послуг від імені та за рахунок іншої особи, якщо забезпечується надання покупцю послуг, перерахованих у цьому підпункті; надання в оренду рухомого майна (у тому числі банківських сейфів).

Аналізуючи вищенаведену правову норму , суд вважає , що місце поставки позивачем  інформаційно-консультативних послуг підпадає під дію пп."д"  Закону України "Про податок на додану вартість"   .

Крім того , суд вважає правомірним   невідображення в податковому обліку зменшення від"ємного значення об"єкту оподаткування по податку на прибуток  в сумі 2 211 891 грн за перший квартал 2006 р.   з наступних підстав .

Оглядом в судовому засіданні фоткопії акту перевірки  від 04.07.07 встановлено , що в ньому зазначено , що  за актом  від 27.10.06  попередньої  документальної перевірки  за перше півріччя 2006 р.   податковим органом  зменшене від"ємне значення  об"єкту оподаткування  по податку на прибуток   на вищезазначену суму  , а ТзЗОВ "Серін" не врахувало відповідне зменшення при складанні Декларацій з податку на прибуток .

Як зазначив представник позивача в судовому засіданні , позивачем не отримано податкового-повідомлення рішення за результатами перевірки  за перше півріччя 2006 р.  , а його відсутність позбавляє позивача права захистити свої інтереси в судових органах .

Разом з тим , відповідно до п.2.6 Порядку   направлення органами державної податкової служби України     податкових повідомлень , затвердженого Наказом  Державної податкової                                      адміністрації України   21.06.2001 N 253   з наступними змінами та доповненнями ,  податкове   повідомлення-рішення   (далі   -  податкове повідомлення) - це рішення керівника податкового органу (його заступника) щодо виявленого перевищення (заниження) бюджетного відшкодування або відмови у наданні бюджетного відшкодування, а також  обов'язку  платника  податків  сплатити   нараховану   або   донараховану  суму  податкового зобов'язання;     сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій (у тому числі пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності) за порушення податкового законодавства та інших нормативно-правових актів, що приймаються за результатами перевірок платника податків (у т.ч. камеральних);     сплатити суми штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання;   сплатити штраф за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов'язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження.

П.3 зазначеного Порядку визначено Порядок складання податковими органами податкових

повідомлень , здійснивши аналіз якого суд приходить до висновку про обгрунтованість  позовних вимог щодо визнання  неправомірними дій  посадових осіб ДПІ в Надвірнянському районі щодо відображення в Акті перевірки від 27.10.06   висновків щодо зменшення  від"ємного значення  об"єкту оподаткування  по податку на прибуток  в сумі  2 211 891 грн .

При цьому суд не приймає до уваги   викладенні в запереченні на позов посилання  відповідача на Закон України "Про порядок погашення зобов"язань платників податків  перед бюджетами  та державними цільовими фондами" в обгрунтування дій податкового органу щодо невинесення  податкового повідомлення -рішення за результатами перевірки за перше півріччя 2006 р.

Керуючись ст.124 Конституції України,  Законами  України "Про податок на додану вартість",  "Про оподаткування прибутку підприємств" , "Про систему оподаткування", Порядком   направлення органами державної податкової служби України     податкових повідомлень , затвердженим Наказом  Державної податкової  адміністрації України   21.06.2001 N 253ст.ст. 71, 94 , 158-163 Кодексу  адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення  ДПІ в Надвірнянському районі  №/0 та №/0 від 13.07.07 .

Визнати   неправомірними дії  посадових осіб ДПІ в Надвірнянському районі щодо відображення в Актах  перевірки від 04.07.07 №599/23-32472639  та від 27.10.06 висновків щодо зменшення  від"ємногозначення  об"єкту оподаткування  по податку на прибуток  в сумі 7157 713грн. та зменшення податку на додану вартість  в сумі 385 697 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТзОВ "Серін" вул.16 Липня, 11, смт.Делятин, Надвірнянський район, Івано-Франківська область 3грн.40коп. судового збору.

Виконавчий лист видати за заявою сторони , на користь якої  ухвалено рішення , після набрання постановою законної сили .

На постанову господарського суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) постанови через місцевий господарський суд.

постанову підписано :

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________