СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

12 листопада 2007 року
Справа № 2-6/10295-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

позивача: Високопояс  М.А., дов. б/н від 23.04.07,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Лівадійської селищної ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Шкуро В.М.) від 20 вересня 2007 року у справі №2-6/10295-2007

за позовом           Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Южний берег" (вул. Халтуріна, 45,Ялта,98600)

до           Лівадійської селищної ради (вул. Батуріна, 8,Лівадія, М. Ялта,98655)

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Шкуро В.М.) від 20 вересня 2007 року у справі № 2-6/10295-2007 позов Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Юний берег” до Лівадійської селищної ради про визнання незаконним та скасування рішення, задоволено. Визнано рішення 14-ї сесій 5 скликання Лівадійської селищної ради „Про розгляд протесту Сімферопольської міжрайонної природоохоронної прокуратури № 866 від 12.04.2007 на рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної ради від 15.07.1993 № 66 „Про затвердження меж землекористування радгоспу „Південнобережний” № 10 від 16.04.2007 незаконним та  скасовано. Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті 85,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить  рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 207 року у справі № 2-6/10295-2007 скасувати. Прийняти нове рішення, яким в позові  СВК „Южний берег” до  Лівадійської селищної ради про скасування рішення № 10 від 16 квітня 2007 року відмовити.

У судове засідання, призначене на 12 листопада 2007 року з’явився представник позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги  та надав відзив на апеляційну скаргу. У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача  просить апеляційну скаргу Лівадійської селищної ради залишити без задоволення, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 2007 року залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду  справи сповіщався належним чином. Представник відповідача надав телеграму з клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги. Однак, судова колегія визнала матеріали справи достатніми, для розгляду апеляційної скарги за відсутністю її заявника.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судовою колегією, Рішенням від 16 лютого 1988 року № 68 Кримської обласної ради народних депутатів та наказом від 14 березня 1988 року № 33 тресту „Зеленстрой” на базі діючого Ялтинського підрозділу тресту „Зеленстрой” та у складі даного тресту була створена нова юридична особа –радгосп „Южнобережний”.  У зв’язку із створенням  нової юридичної особи у складі тресту було прийнято рішення про необхідність закріплення земельної ділянки –базового розплідника –загальною площею 19,5 га, що раніше був наданий тресту „Зеленстрой”.  Вказане рішення було оформлене Протоколом сумісної наради з питання передачі земельних ділянок новій юридичній особі.

Як вбачається з матеріалів справи, далі, після вказаних дій, комісією виконкому по земельній реформі 25 липня 1991 року № 8 було прийнято рішення про внесення проекту рішень по закріпленню даної земельної ділянки за радгоспом „Южнобережний” на виконком.

У виконання  вищевказаних рішень, позивач звернувся до відповідача з проханням  виконати комплекс робіт по уточненню в натурі кордонів земельної ділянки в с.м.т. Ореанда загальною площею 19,5 га та підготувати технічну справу для отримання державного акту.  У виконання звернення позивача, виконком Лівадійської селищної  ради доручив інституту  „Укргипросад” виконати вказані роботи. Вказаним інститутом виконані роботи по встановленню в натурі меж  земельної ділянки площею 19,5 га та підготував відповідну технічну інвентаризацію.

15 липня 1993 року виконком Лівадійської селищної ради  прийняв Рішення № 66 „Про затвердження меж землекористування радгоспом „Южнобережний”.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що  Сімферопольська міжрайонна природоохоронна прокуратура направила на адресу відповідача протест на рішення виконкому Лівадійської селищної ради від 15 липня 1993 року № 66.

У виконання протесту Сімферопольської міжрайонної природоохоронної прокуратури,  16 квітня 2007 року Лівадійська селищна рада прийняла Рішення № 10, яким скасувала рішення Лівадійської селищної ради № 66 від 15 липня 1993 року „Про затвердження меж землекористування радгоспом „Южнобережний”, як таке, що протиречать закону.

Судова колегія, вважає, що Рішення Лівадійської селищною ради від 16 квітня 2007 року є законним та обґрунтованим, з наступних підстав.

Частиною 7 статті 19 Земельного кодексу України (в редакції від 18 грудня 1990 року), що діяв на той момент, визначено, що надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Однак, з матеріалів справи вбачається, що при наданні позивачу по справі земельної ділянки,  виконком Лівадійської селищної ради  зробив це без наявності проекту землевідводу.  Також, своїми діями виконком Лівадійської селищної ради  порушив положення частини 3 статті 7 Земельного Кодексу України, де вказано, що тимчасове користування землею може бути короткостроковим –до трьох років і довгостроковим –від трьох до двадцяти п’яти років.  Виконком Лівадійської селищної ради не врахував також положень частини 1 статті 19 Земельного Кодексу України, де вказано, що сільські, селищні ради народних депутатів надають земельні ділянки  у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об’єктів, пов’язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення (селянського) фермерського  господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння и випасання худоби, традиційних народних промислів. З матеріалів справи вбачається, що при виданні рішення, виконком Лівадійської селищної ради не вказав мети надання земельної ділянки позивачу по справі.

Відповідно до статті 22 вищевказаного Земельного кодексу України,  право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання документу, що завіряє це право.

Відповідно до статті 23 Земельного кодексу України, право власності  або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними радами народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

З матеріалів справи вбачається, що позивач по справі, не є ні власником, ні користувачем спірної  земельної ділянки, через те, що не отримував правовстановлюючих документів на земельну ділянку відповідно до діючого на той момент Земельного кодексу.

Однак, в рішенні  виконкому Лівадійської селищної ради  від 15 липня 1993 року № 66 відсутній пункт  про надання в постійне користування радгоспу „Южнобережний” земельної ділянки площею 19,5 га.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що затвердження виконкомом  Лівадійської селищної ради  проекту з встановлення меж радгоспу „Южнобережний” без передачі йому земельної ділянки площею 19,5 га в постійне користування не тягне за собою реалізацію виконкомом делегованих йому радою  повноважень власника землі та набуття позивачем права користування землею та виключає можливість позивача оформити та отримати  державний акт на право постійного користування землею.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівадійської селищної ради задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20 вересня 2007 року у справі № 2-6/10295-2007 скасувати.

Прийняти нове рішення у справі.

У задоволенні позову Сільскогосподарського виробничого кооперативу "Южний берег" до Лівадійської  селищної ради про визнання незаконим та скасування рішення відмовити.

Головуючий суддя                                                  О.В. Дугаренко

Судді                                                                                Л.М. Заплава

О.Л. Котлярова