ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.10.07 р.
Справа № 34/256пн

Суддя господарського суду Донецької
області Кододова О.В.

При секретарі судового засідання
Котельніковій Н.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом - Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1                    м. Донецьк

до відповідача -  Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_2 м. Донецьк

про визнання права власності.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Донецьк
до Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_2 м. Донецьк про визнання права власності на підвальне нежиле
приміщення продовольчий магазин розташований за адресою АДРЕСА_1, зазначений у
технічній документації під літ. А-5, загальною площею 186,5кв.м.

В обгрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу від 07.09.2004року,
технічний паспорт, дозвіл на виконання будівельних робіт.

Сторони у судове засідання не
з»явилися, у клопотаннях від 15 жовтня 2007року просять суд розглядати
справу  без їх участі.

Відповідач відзив на позовну заяву
не надав, у судове засідання не з'явилися.
Він не скористувався своїм правом на участь у судовому засіданні, тому
справа розглядається  відповідно до ст.
75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд, встановив :

07 вересня 2004року між  Представництвом Фонду державного майна
України в місті Донецьку (Продавець) та ПП ОСОБА_1 (Покупець) укладено
договір,  за умовами якого  продавець зобов'язується передати у власність
Покупцю підвальне нежитлове приміщення в житловому будинку літ. /А-5/ загальною
площею  173,6кв.м., яке знаходиться за
адресою АДРЕСА_1, а Покупець зобов'язується прийняти вказане приміщення і
сплатити ціну відповідно до умов, що визначені у договорі. Договір нотаріально
засвідчений 07 вересня 2004року.

Відповідно до ст.4 Закону України
“Про власність” (який діяв у період спірних правовідносин) власник на свій
розсуд користується, розпоряджається та володіє належним йому майном та може
вчиняти відносно цього майна будь-які дії.

Рішенням  Виконавчого комітету Донецької міської
ради  від 26 січня 2005року №19 позивачу
дозволено будівництво окремого входу у підвальне приміщення  у житловому будинку АДРЕСА_1 , яке
належить  йому на праві власності,
загальною площею 173,6кв.м., з прибудовою відкритих сходів по вулиці
АДРЕСА_1.

Як вбачається з акту від 04 січня
2005року, згідно рішення  виконкому
Донецької міської ради №19 від 26.01.2005року представник Донецької
регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних ресурсах» (Донецький міський відділ)
інженер-геодезист встановив в натурі
межі земельної ділянки площею 0,0018га ОСОБА_1 під відкриті сходи  до нежитлового підвального приміщення будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до  Дозволу Інспекції державного  архітектурно - будівельного контролю м.
Донецька на виконання будівельних робіт №05/70 від 24 березня 2005року  позивачу дозволено  виконання будівельних робіт по будівництву
окремого входу  у нежитлове  підвальне приміщення  житлового будинку АДРЕСА_1.

У відповідності  до висновків від 24.01.2004року  та від 05.03.2005року  Головного управління містобудування і
архітектури по робочому проекту узгоджено робочий проект устрою окремого
входу  в нежитлове підвальне
приміщення  житлового будинку по АДРЕСА_1
з прибудовою відкритих сходів.

Згідно договору  оренди земельної ділянки від 19 травня
2005року Виконавчим комітетом Донецької міської ради (Орендодавець)  передав, а
СПД ОСОБА_1
(Орендар) прийняв в строкове платне володіння та користування, земельну
ділянку (кадастровий №:00:006:0181), що розташована на території
Київського району м. Донецька по вулиці АДРЕСА_1, площею 18кв.м., із земель
житлової та громадської забудови міської ради.

Між
СПД ОСОБА_1 (Орендодавець) та СПД ОСОБА_2 (Орендар)                23 жовтня 2006 року укладений
договір, предметом якого є  надання орендодавцем
орендарю у користування  підвальне
приміщення літ. А-5, загальною площею 186,5кв.м., розташоване  за адресою АДРЕСА_1,  строком
з 23.10.2006року по 30.09.2007року.

Відповідно до п.7.4. договору  від 23.10.2006року, у разі, якщо на протязі
місяця, що передує  даті закінчення
строку оренди, жодна із сторін не заявить про розірвання договору, договір
вважається продовженим на той же строк.

Відповідач листом від 23 вересня
2007року повідомив позивача про розірвання договору у зв'язку з тим, що  договір оренди передбачає передачу нежилого
приміщення загальною площею 186,5кв.м., але за технічними документами площа
складає 180кв.м.

Позивач самочинно здійснив добудову
до існуючого об'єкту , а саме збудував окремий вхід.

Позивач здійснив будівництво за
відсутності всіх документів, які надають йому право на будівництво окремого
входу.

Згідно виданого Комунальним підприємством
Бюро технічної інвентаризації
м. Донецька  журналу  підрахунку площі житлового будинку з
нежитловими (Вбудованими)  приміщеннями
загальна площа збільшилась  на 10,4 за
рахунок демонтажу обшивки стін.

Відповідно до частини 1 ст. 376
Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого
проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил .

На вимогу власника ( користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинне збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Сторони не надали суду документи,
які підтверджують, що спірне самочинне збудоване майно порушує права інших
осіб.

Крім того у матеріалах справи  наявний перелік підписів
квартиронаймачів  16 квартирного будинку
АДРЕСА_1, які не заперечують проти будівництва входу відкритих сходів в житлове
підвальне приміщення.

Відповідно до приписів ст.33 ГПК
України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи зі змісту статей 331 та
376 ЦК України , право власності на самочинну добудову по приміщення може бути
визнано судом за умови надання  земельної
ділянки у встановленому порядку під вже збудоване нерухоме майно, а також у
разі, коли зазначене не порушує прав
інших осіб.

Оскільки згідно договору Виконавчим
комітетом Донецької міської ради надано позивачу в тимчасове оплатне
користування відповідну земельну ділянку, та суду не надано доказів порушень
позивачем прав інших суб'єктів у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку
що позивача  виникло право власності на
добудови до приміщення з моменту завершення його будівництва.

За приписами ст. 392 Цивільного
кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

Згідно п.1 ст.147 Господарського
кодексу України, майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом.

У відповідності до п. 2 ст.20
Господарського Кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання наявності або відсутності
прав.

Відповідно до ст.ст. 139, 144
Господарського Кодексу України майнові права підприємства виникають  внаслідок створення майна, а майно це
будинки, споруди, машини, тощо. Тобто закінчив будівництво окремого входу
відкритих сходів  розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 , позивач отримав право власності на новостворене майно.

Судом не було встановлено
неправомірне володіння позивача будівлею, то позивач володіє цім майном
правомірно. Тобто Конституцією України та чинним законодавством встановлена
презумпція правомірності фактичного володіння майном, оскільки це майно
знаходиться у володінні позивача.

Згідно до п.2 ст.3  Цивільного Кодексу України загальними
засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права
власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом.

За таких обставин, позовні вимоги
позивача, щодо визнання права власності на підвальне нежиле приміщення
продовольчий магазин розташований за адресою                          АДРЕСА_1, зазначений
у технічній документації під літ. А-5, загальною площею 186,5кв.м. ,  підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на
позивача,  так як саме з його вини виник
спір.

На підставі  ст.ст.139,144, 331, частини 5 ст. 376 ЦК
України  та керуючись                    ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст.
82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1                    м. Донецьк до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 м. Донецьк
на підвальне нежиле приміщення продовольчий магазин розташований за
адресою АДРЕСА_1, зазначений у технічній документації під літ. А-5, загальною
площею 186,5кв.м. , задовольнити повністю.

Визнати право власності
підприємницької діяльності ОСОБА_1  на
підвальне нежиле приміщення продовольчий магазин розташований за адресою                      АДРЕСА_1, зазначений у
технічній документації під літ. А-5, загальною площею 186,5кв.м.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення  десятиденного строку з
дня його прийняття  і може бути оскаржене  через господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в
касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної
сили.

Суддя                                                                         Кододова
О.В.