ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" грудня 2007 р.

Справа  № 17-9/185-07-4913

За позовом:         Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1

до відповідачів: 1.
Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2

2. Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Дальницька
сільська рада

про визнання договору дійсним та
визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Зуєва
Л.Є.

Представники:

від
позивача:           не
з'явився;

від
відповідачів:

-          від
СПД ОСОБА_2: не з'явився;

-          від
СПД ОСОБА_3: ОСОБА_3;

ОСОБА_4-повірений;

від 3-ої особи:  не
з'явився;

По справі у відповідності до ст.77
ГПК України оголошувалася перерва з 10.12.2007р по 12.12.2007р о 12 год. 20 хв.

Суть спору:
Позивач, фізична особа ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Одеської
області з позовом до фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про визнання дійсним
договору купівлі-продажу будинку  для
відпочинку, загальною площею 46,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
визнання за позивачем  права
власності  на  зазначений будинок під літ. „А”.

Позивач та його представник позовну
заяву підтримують, наполягають на її задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову не заперечує, підтвердив, що отримав від позивача грошові кошти у сумі
15 000 грн. -ціну об'єкту купівлі-продажу за договором.

Ухвалою господарського суду
Одеської області (суддя Бакланова Н.В.) від 18.06.2007р. порушено провадження у
справі №9/185-07-4913 за позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до фізичної
особи -підприємця ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права
власності.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 22.06.2007р. (суддя Бакланова Н.В.) позовні вимоги
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 -задоволені у повному обсязі, визнано
дійсним договір купівлі-продажу від 03.03.2007р. та визнано за позивачем право
власності на нерухоме майно придбане за вищевказаним договором.

Постановою Вищого господарського
суду України від 11.10.2007р., касаційну скаргу фізичної особи -підприємця
ОСОБА_3 -задоволено, рішення господарського суду Одеської області від
22.06.2007р. по справі №9/185-07-4913 -скасовано, справу направлено до
господарського суду Одеської області на новий розгляд.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 05.11.2007р. (суддя Зуєва Л.Є.) прийнято до провадження
справу №9/185-07-4913 та присвоєно №17-9/185-07-4913, а також для повного та
всебічного розгляду справи по суті до участі у справі в якості іншого
відповідача залучено ОСОБА_3

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 26.11.2007р. залучено до участі у справі третю особу ,яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору
на стороні позивача Дальницьку сільську раду   Овідіопольського району Одеської області.

Третя особа письмових міркувань
щодо позову до  суду не надала. В
судовому засіданні представник третьої особи підтвердив наявність договору
оренди земельної ділянки, укладеного з СПД ОСОБА_3, та відсутність будь-яких  доказів надання радою позивачеві дозволу на
розміщення будь-яких споруд, на земельній ділянці, яка розташована під  об'єктами, які є предметом спору по справі.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд
встановив:

03 березня 2007р. між позивачем
(покупець) та відповідачем, а саме фізичної особою - підприємцем ОСОБА_2
(продавець) укладено договір купівлі-продажу будинку для відпочинку, згідно
якого продавець продав, а покупець купив будинок для відпочинку, загальною
площею 46,4 кв.м., що розташований на території Дальницької сільської ради,
АДРЕСА_1

Продаж будинку вчинено за 15 000
грн., які Продавець одержав до підписання цього договору ( п.2 договору),
оскільки сторони встановили, що умови договору щодо сплати ціни договору
застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення (п.3 ст.631
ЦК України).  Відповідно до п.7
Договору  Продавець отримав плату за
об'єкт купівлі-продажу у повному обсязі та не має фінансових претензій до
Покупця.

У той же день, 03 березня 2007р.,
сторони уклали Акт прийому-передачі нерухомого майна - будинку для відпочинку
загальною площею 46,4 кв.м, що належить Продавцю на праві приватної власності
та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

11 червня 2007р. КП „Овідіопольське
районне бюро технічної інвентаризації” було виготовлено технічний паспорт
будинку для відпочинку, розташованого у АДРЕСА_1, згідно якого загальна площа
будинку складає 46,4 кв.м. Наявність власника або користувача зазначеного
будинку у технічному паспорті не визначена.

Позивач по справі зазначив, що
відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Згідно висновку №157 судової
будівельно-технічної експертизи від 19.07.2007р., виконаного судовим експертом
будівельно-технічних досліджень об'єктів ОСОБА_5, технічний стан нерухомого
майна у вигляді будиночку для відпочинку
(літ.”А”), загальною площею 46,4 кв.м, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, відповідає вимогам державних будівельних норм та правил.

Позивач по справі вважає, що при
укладанні договору купівлі-продажу
сторонами за договором вимоги ст.655 Цивільного кодексу України були
виконані у повному обсязі. Сторони виконали свої зобов'язання за договором,
продавець передав майно покупцю, а покупець передав кошти за це майно Продавцю.

На підставі ст.220 Цивільного
кодексу України позивач просить суд визнати дійсним Договір купівлі-продажу
будинку для відпочинку, укладений між сторонами по справі          03 березня 2007р. та визнати за ним
право власності на будинок  для
відпочинку (літ.”А”), загальною площею 46,4 кв.м., що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Представник Дальницької сільської
ради у судовому засіданні підтвердив, що база відпочинку „Расвет-2” знаходиться
на території Дальницької сільської ради.
Орендні відносини щодо користування земельною ділянкою, на якій
розташована база відпочинку, існують між Дальницькою сільською радою та СПД
ОСОБА_3

Відповідач проти позову не
заперечує, посилаючись на отримання від СПД ОСОБА_2 ціни об'єкту
купівлі-продажу у повному обсязі, та передачу їй об'єкту купівлі-продажу за
актом приймання-передачі.

Третя особа -СПД ОСОБА_3 вважає
позов необґрунтованим та безпідставним, посилаючись на ті обставини, що  29 березня 2002р. між Дальницькою сільською
радою  (Орендодавець) та СПД ОСОБА_3
(Орендар) був укладений Договір оренди земельної ділянки, згідно якого
Орендодавець, на підставі рішення Дальницької сільської ради від 28.03.2002р.
№517, надає, а Орендар приймає в довгострокове користування на умовах оренди
земельну ділянку загальною площею 0,6255 га, яка знаходиться на території
Дальницької сільської ради, с.Грибівка Овідіопольського району Одеської
області,  для розміщення бази відпочинку
„Расвет-2”. Строк дії договору -10 років.

24 грудня 2002р. сторони за цим
договором, на підставі рішення Дальницької сільської ради від 30.09.2002р. №53,
підписали Додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, якою
змінили  розмір орендованої земельної
ділянки на 0,6564 га та змінили розмір орендної плати за договором.

Згідно витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №5238897 від 29.10.2004р., а підставі рішення
Овідіопольського районного суду Одеської області від 22.09.2004р., рішення
виконкому Дальницької сільської ради від 21.10.2004р. №242, база відпочинку
„Расвет-2”, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної
власності ОСОБА_3.

Будиночок для відпочинку (літ.”А”),
який є предметом спору у даній справі  за
даними третьої особи розташований на території бази відпочинку „Расвет-2” і
протягом декілька років надавався ОСОБА_2 у користування на літній період для
відпочинку, що підтверджується відповідними договорами.

Розглянув матеріали справи суд
доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних
правових підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а  підставою
виникнення цивільних прав та обов'язків
є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є
договори-основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, які
безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і
обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої
цивільні  права вільно на власний розсуд.

Відповідно до п.1 ст. 202 ЦК
України правочином  є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.1 ст.220 Цивільного
кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Згідно ст.2 Закону України “Про
власність” за  № 697-ХІІ від 07.02.1991
року ( зі змінами та доповненням), передбачено що право власності -це
врегульовані законом суспільні відносини, щодо володіння, користування і
розпорядження майном, при цьому
права  власності в Україні
охороняється законом.

Статтею
49 Закону України “Про власність”
за  № 697-ХІІ від 07.02.1991
року          ( зі змінами та
доповненням), передбачено, що володіння майном вважається правомірним, якщо
інше не буде встановлене судом.

У відповідності до ст. п.328 ЦК
України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Однак, відповідно до  ст. 319 Цивільного кодексу України лише  власник
володіє,  користується,   розпоряджається   своїм майном на власний розсуд і  має
право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Отже, виступаючи у Договорі купівлі-продажу будинку для відпочинку від
03.03.3007р. Продавцем, СПД ОСОБА_2 мав бути власником об'єкту купівлі-продажу
та мати встановлені чинним законодавством правовстановлюючі документи, які б
підтверджували таке право власності.  В
ході розгляду справи у суді до матеріалів справи таких документів СПД ОСОБА_2
надано не було.

Крім того, слід зауважити, що до
матеріалів справи не надано також доказів здійснення оплати за зазначеним
Договором купівлі-продажу. Посилання сторін на відсутність фінансових претензій
не приймається судом до уваги, так як сторони за Договором є суб'єктами
підприємницької діяльності, тому мають
здійснювати відповідні бухгалтерські операції, які мають оформлюватися
відповідними документами. Відсутність таких документів за наявності подружніх
відносин між позивачем та відповідачем, ставить під сумнів виконання СПД
ОСОБА_1 свого обов'язку за договором щодо оплати  вартості об'єкту купівлі-продажу.

Слід також зауважити, що як вже
зазначалося  у постанові Вищого
господарського суду України по даній справі, в матеріалах справи відсутні
докази ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору, у зв'язку з
чим зроблено висновок про те, що недодержання сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу від 03.03.2007р. пов'язане не
з ухиленням відповідача від таких дій, а з неможливістю подати нотаріусу
необхідні документи, що підтверджують право власності СПД ОСОБА_2 на об'єкт
купівлі-продажу - будинок для відпочинку, що розташований на території
Дальницької сільської ради, АДРЕСА_1

Крім цього  в ході розгляду справи  третьою особою  були надані докази з фотофіксацією об'єктів,
на які позивач просить визнати право власності, з яких вбачається що це
майно  представляє собою металеву споруду
з літнім навісом, які розташовані безпосередньо на піску, не пов'язані з землею
будь-яким фундаментом, тому з точки зору
не є нерухомим

Відповідно  до
ст.181  ЦК  України
до  нерухомих  речей ( нерухоме  майно,
нерухомість)  належать  земельні
ділянки,  а  також
об'єкти,  розташовані  на
земельній  ділянці,  переміщення яких   є неможливим
без  їх  знецінення
та  зміни  їх
призначення.

У
відповідності  із  Тимчасовим
положенням  про  порядок
реєстрації  прав  власності
на  нерухоме  майно ,
реєстрації  підлягають  об'єкти
нерухомого  майна,  будівництво
яких  закінчено  та
які  прийнятті  в
експлуатацію  у  встановленому
порядку за  наявності  матеріалів
технічної  інвентаризації,  розроблених
БТІ.  Не  підлягають
реєстрації  тимчасові  споруди,
а  також  споруди,
не  пов'язані  фундаментом
із  землею.  Тобто,
основними  ознаками  об'єкту
нерухомості  є  його
адреса,  розміщення  на
окремій  ділянці,  зв'язаність
фундаменту  із  землею
та  реєстрація  у
встановленому  законом  порядку
саме  як  об'єкту
нерухомості.

Відповідно  до
ст.  33  Господарського  процесуального  кодексу
України,  кожна  сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона  посилається,  як  на  підставу
своїх  вимог  і
заперечень.  Докази  повинні
подаватися  сторонами  та
іншими  учасниками  судового
процесу.

Доказів  того,
що  будинок  для
відпочинку на момент укладання
договору купівлі-продажу  від
23.03.2007р. належав  продавцеві на праві
приватної власності , мав  ознаки  нерухомого
майна ,  був зареєстрований в
органах МБТІ як нерухоме майно та  за
договором були сторонами виконані всі вимоги щодо оплати вартості цього
будинку,   позивачем    суду
не  надано.

За таких обставин, суд доходить до
висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог СПД
ОСОБА_1 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу будинку  для відпочинку (літ.”А”), загальною площею
46,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
та визнання за позивачем  права
власності  на  зазначений будинок.

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1.          У задоволенні позову Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 -відмовити повністю.

Повний текст рішення складено,
підписано та оголошено присутнім сторонам в судовому засіданні 12.12.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя
Зуєва Л.Є.