СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
ПОСТАНОВА

18.10.07
Справа№ 18/284А

Господарський суд Львівської
області в складі

головуючого-судді
Мартинюка В.Я.

при секретарі судового
засідання
Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в
м.Львові

розглянувши справу за позовом

Державної податкової інспекції
(надалі ДПІ) у Яворівському районі Львівської області

до

Приватного підприємцяОСОБА_1

про

стягнення податкового боргу

з участю представників сторін:

від позивача:
Бєлкіна Н.В. -начальник юридичного відділу (довіреність за
№2056/10/10-006 від 17.05.2007 року);

від відповідача:
не з'явився,

В С Т А Н О В И В :

що ДПІ
у Яворівському районі Львівської області звернулася до господарського
суду з позовом про стягнення з приватного підприємця ОСОБА_1 податкового боргу
на суму 435,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач належним чином не виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати
податкового боргу.

В судовому засіданні представник
позивач підтримав позовні вимоги з тих самих міркувань, просить позов
задоволити.

Відповідач явку повноважного представника
в судове засідання не забезпечив, не повідомив суд про причини неявки
останнього, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду
справи, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення
за №2204322, а тому, справа розглядається у відповідності до вимог ч.6 ст.71
КАС України, на основі наявних доказів, без участі представника відповідача, як
передбачено ч.2 ст.128 КАС України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, сукупно оцінивши докази,
які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Приватний підприємець ОСОБА_1
зареєстрований Яворівською районною державною адміністрацією 13 лютого 2002
року, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (перереєстрацію)
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи від 13.02.2002 року.

Як платник податків позивач взятий
на облік ДПІ у Яворівському районі Львівської області 13.02.2002 року , що
підтверджується Довідкою позивача за №44 від 26.02.2002 року.

Податковий борг товариства
становить 435,03  грн.

Даний податковий борг виник із
заборгованості:

-          по сплаті податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 435,03 грн., що підтверджується податковими
деклараціями з податку на додану вартість за травень 2004 року за №919 від
29.06.2004 року (р. 20) - 119,00 грн., за червень 2004 року за №2293 від
19.07.2007 року (р. 20)  -51,00 грн., за
серпень 2004 року за №4351 від 20.09.2004 року (р. 20)  -119,00 грн., за листопад 2004 року за №7353
від 20.12.2004 року (р. 20)   -94,00
грн., за грудень 2004 року за №8689 від 20.01.2005 року (р. 20)  -102,00 грн.

У відповідності до п.1.2 ст.1 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року за №2181-ІІІ, з наступними
змінами та доповненнями, податкове зобов'язання - зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму
коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами
України.

Відповідно до п.5.1. ст.5 згаданого
Закону податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у
податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової
декларації.

Податковим боргом (недоїмкою), у
відповідності до п.1.3 ст.1 цього ж Закону вважається, податкове зобов'язання
(з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але
не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання.

Відповідачем суду доказів в
підтвердження факту вжиття заходів щодо погашення заборгованості перед бюджетом
не представлено.

У відповідності до вимог ст.20
Закону України „Про систему оподаткування”, контроль за правильністю та
своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів) здійснюється
державними податковими органами та іншими державними органами в межах
повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.4 Закону України
„Про систему оподаткування” платниками податків, зборів є юридичні та фізичні
особи, на яких згідно із законами України покладено обов'язок сплачувати
податки і збори (обов'язкові платежі).

Відповідно до ст.9 Закону України
„Про систему оподаткування” одним із обов'язків платників податків є обов'язок
сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені
законом терміни.

Згідно частин 1 підп.10.1.1 п.10.1
ст.10 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”, у разі коли інші, передбачені
цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного
результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь
держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового
боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх
недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Частиною
2 цього ж підпункту передбачено, що стягнення коштів та продаж інших активів
платника податків провадяться не раніше тридцятого календарного дня з моменту
надіслання йому другої податкової вимоги.

У відповідності до вимог підп.3.1.1
п.3.1 ст.3 даного Закону, активи платника податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи наведене, суд прийшов до
висновку про обгрунтованість та під ставність позовних вимог і вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі
судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70,
160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Стягнути з  фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(ідентифікаційний код НОМЕР_1), що проживає за адресою: АДРЕСА_1 в
користь державного бюджету 435 грн. 03 коп. податкового боргу.

3.          Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк
апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не
набрала законної сили.

4.          Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Мартинюк В.Я.