ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.10.07 р.                                                                               Справа № 11/288

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Острополець В.С.

За участю представників:

від позивача: Плуталова Н.В.- за довіреністю

від відповідача: Цвітун М.М.- за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка

до відповідача: Донецької залізниці м.Донецьк

про стягнення  1505,29грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, Донецької залізниці м.Донецьк, вартість втраченої продукції в розмірі 1505,29грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію претензії № 11/02/68 від 30.05.2007р., копію залізничної накладної № 49247437, копію комерційного акту                                   БН № 689461/143 від 31.03.2007р., копію договору № ДУК-01/06-1р від 01.04.2006р., копію посвідчення якості № 715, розрахунок суми позову та інше.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та вважає, що відповідальність слід віднести на вантажовідправника, надав відзив № 2022/998  від 12.10.07р. на позовну заяву, в якому просить з посиланням на ст.ст.24, 111 Статуту залізниць України в позовних вимогах відмовити, оскільки вантаж прибув в технічно справному вагоні, вантаж завантажений засобами відправника без участі залізниці, люки та двері закриті, течі вантажу немає.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив, що відповідно до договору № ДУК-01/06-1р від 01.04.2006р., укладеного між ТОВ “Метінвест Холдинг” (Продавець) та ВАТ “Авдіївський КХЗ” (Покупець), продавець зобов’язується передати у власність покупця  вугільну продукцію, а останній в свою чергу, зобов’язується прийняти її та оплатити її вартість. Згідно матеріалів справи, вантажовідправником –  ВАТ ЦЗФ „Пролетарська”  29.03.2007р. за залізничною накладною № 49247437, на адресу відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” був відвантажений  концентрат вугілля кам’яного для коксування.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил  і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

За даними залізничної накладної № 49247437 на станції Макіївка Донецької залізниці  вагон № 66865353пв  був  прийнятий  з вагою нетто 60 т.

На підставі акту загальної форми за № 15 від 31.03.07р., складеного ст.Авдіївка, було здійснено комісійне переважування вантажу на 100т. електронних вагах вантажоодержувача. Перевірка маси вантажу на станції проведена згідно Правил видачі вантажів.

За результатами перевірок було виявлено нестачу вантажу проти даних, зазначених                      у залізничній накладній № 49247437  у вагоні № 66865353пв   у кількості 3050кг.

Цей факт засвідчений в комерційному акті БН № 689461/143 від 31.03.2007р., який у відповідності до ст.129 Статуту залізниць України є підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправників.

Також у комерційному акті зафіксовано, що вантаж прибув в технічно справному вагоні з закритими люками та дверима.

Крім цього, комерційним актом  БН  № 689461/143 від 31.03.2007р. з посиланням на акт загальної форми  № 15 від 31.03.07р.   встановлений факт наявності у вагоні  № 66865353пв  над  2, 3  люками поглиблення 1,5*0,8*0,5м.

Згідно ст.110 Статуту залізниць України та ст.25 Закону України „Про залізничний транспорт” перевізник несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Частиною 2 ст.23 зазначеного вище Закону передбачена відповідальність залізниць за незбереження (втрату, недостачу, псування, пошкодження) прийнятого ними до перевезення вантажу у розмірі фактично завданої шкоди, якщо останні не доведуть, що втрата, недостача, псування, пошкодження відбулось не з вини залізниці. Аналогічний припис міститься в                ст.113 Статуту залізниць України.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Недовантаження за комерційним актом складає 3050кг. Відповідно до рахунку-фактури     № СФ-7099 від 31.03.2007р. вартість 1 тонни вугілля становить 534,17грн.

Згідно розрахунку, наданого Позивачем до матеріалів справи, вартість втраченої продукції складає  1505,29грн.

Направлена позивачем претензія № 11/02/68 від 29.08.2007р.  з вимогою погасити вартість недостачі, відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву судом до уваги не приймаються, оскільки посилаючись на комерційні акти та ст.111 Статуту залізниць України, згідно якої залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення, тобто відповідач не врахував встановлені актом поглиблення над люками у спірних вагонах. Відповідач не довів суду, що недостача вантажу  відбулася не з вини залізниці.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційному акті                           БН № 689461/143 від 31.03.2007р. своїх зобов’язань за договором перевезення відповідач не виконав належним чином, оскільки не забезпечив збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу в сумі 1505,29грн. підтверджений матеріалами справи, у зв’язку з чим суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.110, 113, 114, 127, 129 Статуту залізниць України, ст.ст.23, 25, 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, на підставі ст.ст.22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В:

Позовні  вимоги – задовольнити.

Стягнути з Донецької залізниці м.Донецьк (вул.Артема, 68, м.Донецьк, 83000, , р/р 19 в ДФ АБ „Експрес-Банк” м.Донецька, МФО 335838) на користь Відкритого акціонерного товариства “Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка (проїзд Індустріальний, 1, м.Авдіївка, Донецької області, 86065; , п/р 5424 у філії ГУ ПІБ у Донецькій області, МФО 334635) суму втраченої продукції в розмірі 1505,29грн., витрати по сплаті держмита у сумі 102,00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                         Чернота Л.Ф.