ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
№ 46/182-07

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Грека Б.М., Палій В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “АТП 16808” на рішення господарського суду Харківської області від 4 червня 2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 6 серпня 2007 року у справі № 46/182-07 за позовом іноземного підприємства “АІС-Харків” до товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна компанія “Вантажні автомобілі”, відкритого акціонерного товариства “АТП 16808” про визнання правочинів недійсними

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року іноземне підприємство “АІС-Харків” звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна компанія “Вантажні автомобілі”, відкритого акціонерного товариства “АТП 16808” про визнання недійсними правочинів купівлі-продажу автомобілів та застосування правових наслідків визнання правочинів недійсними.

Рішенням господарського суду Харківської області від 4 червня 2007 року (суддя О.Ільїн), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 6 серпня 2007 року, позов задоволено.

Відкрите акціонерне товариство “АТП 16808” просить судові рішення скасувати з підстав незастосування і неправильного застосування господарськими судами статті 128 Цивільного кодексу Української РСР, Господарського і Цивільного кодексів України та передати справу на новий розгляд.

Іноземне підприємство “АІС-Харків” проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна компанія “Вантажні автомобілі” ставлення до касаційної скарги не висловило і право на участь в судовому засіданні свого представника не використало.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21 серпня 2006 року у справі № 05/96-06 з товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна компанія “Вантажні автомобілі” на користь іноземного підприємства “АІС-Харків” стягнуто 549 298 грн. 84 коп. Видано судовий наказ.

В процесі його виконання було встановлено, що товариству з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна компанія “Вантажні автомобілі” належать 26 автомобілів, які знаходяться у користуванні відкритого акціонерного товариства “АТП 16808” і державний виконавець наклав арешт на це майно, склавши акти від 15 лютого 2007 року.

Як встановлено господарськими судами, відповідачі уклали договір від 20 січня 2003 року № 200103/П і додаткову угоду до нього від 27 лютого 2003 року, а також договір від 1 листопада 2003 року №011103/КП купівлі-продажу основних засобів, відповідно до умов яких товариство з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна компанія “Вантажні автомобілі” передало відкритому акціонерному товариству “АТП 16808” відповідно 20 автомобілів ГАЗ 32213-15М і 6 автомобілів ГАЗ 32213-224.

Передача автомобілів відбулася лише 15 листопада 2005 року.

Господарськими судами встановлено, що зазначені автомобілі  зареєстровані в органах державної автоінспекції за товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничо-торгівельна компанія “Вантажні автомобілі”.

За правилами статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 2 статті 144 Господарського кодексу України право на майно, що підлягає державній реєстрації, виникає з дня реєстрації цього майна або відповідних прав на нього, якщо інше не встановлено законом.

Обов’язкова державна реєстрація та єдиний на території України порядок державної реєстрації автомобілів встановлений Правилами державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 .

Відповідачі здійснили купівлю-продаж автомобілів з порушенням вимог пункту 8 цих Правил, відповідно до якого перед відчуженням автотранспортного заходу здійснюється його зняття з обліку в органах державної автоінспекції.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, є підставою недійсності правочину.

За правилами частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Інші твердження скаржника досліджувались апеляційним господарським судом і їм дана належна юридична оцінка.

Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Харківської області від 4 червня 2007 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 6 серпня 2007 року у справі № 46/182-07 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “АТП 16808” без задоволення.

Головуючий, суддя

І. М. Васищак

Суддя

Б.М. Грек

Суддя

В. М. Палій