СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

06 грудня 2007 року
Справа № 2-23/15308-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Щепанської О.А.,

секретар судового засідання                                        Рєвєнко М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився (Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства);

відповідача: не з'явився (Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим);

розглянувши апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко Г.М.) від 23 серпня 2007 року по справі № 2-23/15308-2006А

за позовом           Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (вул. Привокзальна, 13,Красноперекопськ,96003)

до           Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Північна, 2,Красноперекопськ,96000)

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2007 року у справі №2-23/15308-2006А позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №/3 від 06.07.2006 року в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 3390,97 грн; скасовано податкове повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №/3 від 06.07.2006 року в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 1009,94 грн. В решті у позові відмовлено.

Не погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, Красноперекопська об'єднана державна податкова інспекція в Автономній Республіці Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийняті рішення не повністю з’ясував обставини, що мають істотне значення для розгляду справи, а також порушено норми матеріального права, а саме: підпункт  5.3.1 пункт 5.3 статті 5, пункт 7 статті 7, підпункт 17.1.7 пункт 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000 року за № 2181 (із змінами та доповненнями).

Від Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на адресу Севастопольського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2007 року по справі № 2-23/15308-2006А залишити без змін.

Розпорядженням про заміну складу колегії від 04 грудня 2007 року, у зв’язку з відпусткою та з метою дотримання графіку розгляду справ, суддю Черткову І.В. замінено на суддю Горошко Н.П.

В судове засідання призначене на 06 грудня 2007 року представники сторін не з'явилися, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін, оскільки  вони не надіслали судовій колегії  доказів про наявність поважних причин неявки у судове засідання, а крім того їх явку не визнано обов’язковою.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, до Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» Красноперекопською об'єднаної державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим застосовані штрафні санкції залежно від порушених строків сплати винесені спірні податкові повідомлення-рішення: №/3 від 06.07.2006р. про застосування штрафних санкцій в сумі 3755,87грн.; №/3 від 06.07.2006р. про застосування штрафних санкцій в сумі 1209,96грн.; №0/0 від 06.07.2006р. про застосування штрафних санкцій в сумі 1063,05грн.

З вказаних податкових повідомлень-рішень слідує, що вони застосовані за затримку граничного строку сплати узгоджених сум податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища:

- податкове повідомлення - рішення №/3 від 06.07.2006р. в сумі 3755,87 грн.(50% від простроченої суми в розмірі 7511,74грн.);

- податкове повідомлення - рішення №/3 від 06.07.2006р. в сумі  1209,96грн. (20% від простроченої суми в розмірі 6049,80грн.);

- податкове повідомлення - рішення №0/0 від 06.07.2006р. в сумі 531,53 грн. (50% від простроченої суми в розмірі 1063,05грн.).

Вказані обставини явились підставою для звернення Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до господарського суду Автономної Республіки Крим з вказаним позовом.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко Г.М.) від 23 серпня 2007 року по справі № 2-23/15308-2006А позов задоволено частково.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,   судова колегія вважає, що постанова суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Закону Україні «Про систему оподаткування», фінансові санкції за наслідками документальних перевірок та ревізій, які здійснюються органами державної податкової служби України та іншими уповноваженими державними органами, застосовуються у розмірах, передбачених законодавчими актами, чинними на день завершення таких перевірок або ревізій.

Спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем на підставі норм підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Згідно із підпунктом 17.1.7 пункту 17.1. статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких мірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми таткового боргу.;

- при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні.

З аналізу цієї норми випливає, що застосування штрафних санкцій за затримку сплати сум узгодженого податкового зобов'язання можливе при наявності сплати суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 1.2 статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Отже, підставою для нарахування зазначених штрафів є дві обов'язкові умови: податкове зобов'язання повинно бути узгоджене, а строк його сплати повинен бути визначений Законом України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

При застосуванні штрафних санкцій в сумі 3755,87грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням №/3 від 06.07.2006р. судом  першої інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що узгоджену суму податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища позивач сплатив з порушенням строків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач затримав сплату узгодженої суми податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища на 4 дня, а тому сума штрафу повинна бути 364,90грн.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що нарахування штрафних санкцій в сумі 364,90грн. є обґрунтованим, а тому  суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу у задоволені позову  в частині застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 364,90грн.

Неправомірність нарахування штрафних санкцій в розмірі 3390,97грн. встановлена також і у висновку експертизи №135/06 від 13.05.2007р. по даній справі. Отже, підлягає скасуванню податкове повідомлення - рішення №/3 від 06.07.2006р. в частині застосування штрафних санкцій в сумі 3390,97грн.

При застосуванні штрафних санкцій в сумі 1209,96грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням №/3 від 06.07.2006р. судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що узгоджену суму податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища позивач сплатив з порушенням строків.

Як вбачається з матеріалів справи, сума штрафу повинна бути 200,02грн.

Суд першої інстанції правомірно відмовити позивачу в позові, в частині застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 200,02грн. тому, що ним не надано доказів вчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Таким чином, нарахування штрафних санкцій в сумі 200,02грн. є обґрунтованим, з огляду на затримку на 76 днів сплати узгодженої суми податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища, що є підставою для часткового скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Неправомірність нарахування штрафних санкцій в розмірі 1009,94грн. встановлена також і у висновку експертизи №135/06 від 13.05.2007р. по даній справі. Отже, підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення №/3 від 06.07.2006р. в частині застосування штрафних санкцій в сумі 1009,94грн.

При застосуванні штрафних санкцій в сумі 531,53грн. згідно з податковим повідомленням-рішенням №0/0 від 06.07.2006р. судом першої інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи, що узгоджену суму податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища позивач сплатив з порушенням строків.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу в позові, в частині застосуванні штрафних санкцій в сумі 531,53грн., оскільки ним не надано доказів вчасної сплати узгодженої суми податкового зобов'язання зі збору за забруднення навколишнього природного середовища.

Отже, нарахування штрафних санкцій в сумі 531,53грн. є обґрунтованим з огляду на затримку на 97 днів сплати узгодженої суми податкового зобов'язання зі збору за забруднення колишнього природного середовища, що тягне відмову в позові в цій частині.

Правомірність нарахування штрафних санкцій в розмірі 531,53грн. встановлена також і у висновку експертизи №135/06 від 13.05.2007р. по даній справі. Отже, відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення №0/0 від 06.07.2006р.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства є частково обґрунтованими та підлягають частковому вдоволенню.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що постанова у справі прийнята при правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим вимоги Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим, котрі викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови місцевого господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 195, 198 (пункт 1), 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 серпня 2007 року по справі № 2-23/15308-2006А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Постанову або ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        К.В. Волков

Судді                                                                      Н.П. Горошко

О.А. Щепанська