ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/348

17.10.07

За позовом               Приватного підприємства «Ю-Ві-ДІ Компані»

До          Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтика»

Про          стягнення  109 226 грн. 54 коп.

Суддя Дідиченко М.А.

Секретар Приходько Є.П.

Представники:

Від позивача                    Ревенко О.Ю. -  представник за довірен. від 05.02.2007 року

Від відповідача          Стегостенко О.М. –пред. за довірен. від 20.09.2007 року.

Обставини справи:

Позивач  звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за Договором підряду № БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року у розмірі 109 226 грн. 54 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 13.08.07р. порушено провадження у справі та призначено розгляд  справи на 03.09.07року.

Сторони у судове засідання 03.09.2007 року з`явилися,  проте вимоги ухвали суду від 13.08.2007 року не виконали, витребуваних судом документів не надали. Позивач підтримав заявлені позовні вимоги, відповідач усно заперечив на заявлені позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2007 року відкладено розгляд справи на 25.09.2007 року,  зобов’язано сторони надати суду певні документи.

Сторони у судове засідання 25.09.2007 року з’явилися, позивач надав документи на виконання вимоги попередньої ухвали суду та підтримав заявлені позовні вимоги, відповідно до яких зазначив, що відповідач ухиляється від покладених на нього зобов’язань за Договором підряду № БУД-08/08-05 від 08.05.2005 року в частині прийняття та оплати виконаних позивачем робіт.

Окрім того, позивач надав суду уточнений розрахунок пені, відповідно до якого зменшив розмір позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача на свою користь 100 800 грн. 00 коп. основного боргу, 8 116 грн. 33 коп. пені та судові витрати.

Частина 4 ст. 22 ГПК України визначає права, які належать лише позивачу. Так, відповідно до зазначеної норми права, позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи те, що судом не встановлено, що вищезазначені дії позивача суперечать законодавству або порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

Відповідач усно заперечив проти заявлених позовних вимог.

Окрім  того, сторони звернулися до суду з спільним клопотанням про продовження строку вирішення спору.

Відповідно до ч.4 ст. 69 ГПК України, за клопотанням обох сторін спір може бути вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено ч.1 ст. 69 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.09.2007 року  продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 17.10.2007 року, зобов’язано позивача надати суду докази направлення відповідачу Акту виконаних робіт за Договором підряду № БУД-08/08-05 від 08.09.2005 року. Відповідача було зобовязано надати суду нормативно та документально обґрунтоване заперечення на заявлені позовні вимоги, викладені письмово, надати суду письмові пояснення, відповідно до яких зазначити чи виконувались позивачем роботи за Договором підряду № БУД-08/08-05 від 08.09.2005 року, якщо ні, то зазначити ким  були виконані відповідні роботи,  надати докази отримання Акту виконаних робіт за Договором підряду № БУД-08/08-05 від 08.09.2005 року.

Позивач у судовому засіданні 17.10.2007 року підтримав свою правову позицію та надав документи на вимогу ухвали суду.

Відповідач у судовому засіданні  17.10.2007 року надав письмове заперечення проти заявлених позовних вимог, відповідно до якого зазначив, що згідно до покладених на нього зобов’язань за Договором підряду № БУД-08/08-05 від 08.09.2005 року сплатив позивачу аванс  у розмірі 240 000 грн. 00 коп., проте позивач порушив взяті на себе зобов’язання та не приступив до виконання робіт, передбачених цим договором, а натомість наполягав на сплаті решти суми, що передбачена договором.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва,  -

В С Т А Н О В И В :

08.08.2005 року між Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтика»(надалі –замовник) та Приватним підприємством  «Ю-Ві-ДІ Компані»(надалі підрядник) було укладено Договір підряду № БУД-08/08-05, відповідно до якого, підрядник зобов’язаний на власний ризик, своїми силами та засобами виконати будівельні, монтажні роботи у відповідності до завдання (додаток № 1) замовника та в терміни, визначені цим договором, а замовник зобов’язаний прийняти та оплатити ці роботи.

Відповідно до п. 1.3. Договору, роботи виконуються на об’єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Правди, буд. 80 (приміщення магазину).

Строки виконання робіт сторони узгодили в 3 розділі Договору, відповідно до якого підрядник виконує роботи у термін 35 календарних днів, згідно графіку виконання робіт (додаток № 2). Підрядник приступає до виконання робіт за даним договором протягом 3 робочих днів від дати підписання акту прийому передачі приміщення, але не раніше отримання авансу, передбаченого п. 5.5. договору. (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору, звіт про виконані роботи проводиться по акту виконаних робіт.

Вартість та порядок проведення розрахунків сторони узгодили у розділі 5 Договору,  відповідно до якого вартість робіт та послуг, доручених замовником підряднику, згідно з твердою договірною ціною становить 340800 грн. 00 коп. (у т.ч. 56800 грн. 00 коп. ПДВ). Замовник, відповідно до п. 5.5. Договору, зобов’язаний сплатити підряднику аванс у розмірі 240000 грн. 00 коп. протягом 3-х днів з моменту підписання цього Договору та згідно додатку № 3 (графік фінансування).

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується поясненнями сторін, відповідачем на виконання вимог п. 5.5. Договору, було перераховано на розрахунковий рахунок позивача аванс у розмірі 240000 грн. 00 коп.

На підтвердження виконання своїх зобов’язань за Договором підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року позивач супровідним листом № 174 від 01.12.2005 року направив на адресу відповідача для підписання Акти здачі – приймання  робіт, підписані позивачем та скріплені його печаткою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач відмовився від їх підписання, направивши на адресу позивача лист Вих. № 130 від 05.12.2005 року, яким повідомив що направлений на його адресу Акт  здачі –приймання  робіт згідно Договору підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року не може бути ним підписано, через невідповідність формі № КБ-2в. Також, відповідач зауважив на тому, що позивачу необхідно представити журнал обліку виконаних робіт (форма № КБ-2в) та акт приймання виконаних підрядних робіт (по формі № КБ-2в).

14.12.2005 року позивач повторно звернувся до позивача з вимогою прийняти та оплатити виконані ним роботи за Договором  підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року, для чого направив замовнику для підписання  Акти  здачі –приймання  робіт згідно Договору підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року. Окрім того,  в направленому на адресу відповідача супровідному листі № 179 позивач відхилив зауваження відповідача, оскільки укладений між сторонами договір не містить посилання на журнал обліку виконаних робіт та на необхідну форму КБ-2в для акту  приймання виконаних підрядних робі.

Судом встановлено, 19.09.2006 року позивач втретє звернувся до відповідача з вимогою  прийняти виконані ним роботи, для чого виконавець просив замовника підписати Акти здачі –приймання  робіт згідно Договору підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року та оплатити виконані ним роботи загальна вартість яких складає 100 800 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що відповідач не підписав направлених на його адресу Актів здачі –приймання  робіт згідно Договору підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року та не розрахувався з позивачем за виконані ним  роботи.

З огляду на зміст укладеного Договору БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року, він є договором  підряду, який відповідає вимогам статті 837 ЦК України.

Відповідно до ст. 853 ЦК України на замовника покладено обов’язок  прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підряднику. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрата чає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліків у виконаній роботі.

Частиною 1 ст. 854 ЦК України передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 882 ЦК України, передбачено, що передання робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт приймання виконаних підрядних робіт це документ первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт і є основою для складання "Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат". Акт складається підрядником (субпідрядником для генпідрядника) та представляється замовнику (забудовнику).

Оскільки відповідачем не додержано вимог ст. 882 ЦК України, при відмові від підписання Актів здачі –приймання  робіт згідно Договору підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року, направлених неодноразово на його адресу позивачем, суд дійшов висновку,  що відповідач ухиляється від покладених на нього зобов’язань за Договором підряду  БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року в частині прийняття та оплати виконаних позивачем будівельних та монтажних робіт на загальну суму 100 800 грн. 00 коп.

З доказів по справі вбачається, що позивач виконав свої зобов’язання в повному обсязі та належним чином, претензій щодо якості виконаних робіт від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Факт порушення відповідачем договірних зобов’язань судом встановлено та по суті ним не оспорений.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що акт, підписаний однією стороною може бути визнано судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Враховуючи те, що відповідач не звертався до суду з вимогою про визнання недійсним Акту здачі –приймання  робіт згідно Договору підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року, суд дійшов висновку про дійсність документу первинного обліку, який є підставою для виконання відповідачем покладених на нього зобов’язань в частині оплати виконаних позивачем робіт.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських   договорів   застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів,  необхідних  для належного  виконання нею зобов'язання,  враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягають задоволенню в повному розмірі в сумі 100 800 грн. 00 коп.

Крім того, позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 8 116 грн. 33 коп. за період прострочення з 26.03.2007 року по 31.05.2007 року та з 01.06.2007 року по 31.09.2007 року. Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, контррозрахунку пені не надав.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч.1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до п. 6.3 Договору встановлено, що за порушення оплати виконаних робіт замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру заборгованості за кожний день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи,  відповідач  повинен був розрахуватись з позивачем починаючи  з 06.12.2005 року, тобто з дати отримання  Акту здачі –приймання  робіт згідно Договору підряду БУД-08/08-05 від 08.08.2005 року, направленого на його адресу позивачем супровідним листом № 174 від 01.12.2005 року. Саме з цієї дати  повинна нараховуватися пеня.

Таким чином, розмір  пені становить:

100 800 грн. 00 коп. (сума боргу) х 183 дні (з 06.12.2005 року по 06.06.2006 року) х 19% : 365 х 100 = 9602 грн. 24 коп.

Частиною 1 п. 2 ст. 83 ПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право: виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Тобто, виходячи зі змісту зазначеної вище норми права, суд може реалізувати своє право лише при наявності двох умов одночасно, а саме, коли це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів та, коли про це є відповідне клопотання.

Враховуючи те, що суд не може виходити за межі позовних без відповідного клопотання позивача, а нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, зважаючи на те, що позивачем невірно  зазначено період за який нараховується пеня, то позовні вимоги в цій частині заявлених позовних вимог   задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та сплати державного мита, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 49 ГПК України).

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, з поточного рахунку відповідача стягненню підлягає  основний борг у сумі  100800 грн. 00 коп., державне мито в сумі 1010 грн. 87 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 109 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 193 ГК України, ст. 525, 526, 853, 854, 882 ЦК України, ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, Договором сторін, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтика»(03039.ю м. Київ, пр-т. Науки, буд. 8, код 32525004) на користь Призваного підприємства «Ю-ВІ-Ді Компані»(01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 13, кв. 14, код 32162850) - з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення –основний  борг у сумі 100 800 грн.00 коп., державне мито в сумі 1010 грн. 87 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 109 грн. 20 коп.

3.          В решті задоволення позовних вимог відмовити.

4.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

08.11.2007р.

Суддя                                                                                М.А. Дідиченко