ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

02.10.2007
Справа №2-5/6626.1-2007

За поданням - Прокурора м. Керчі, м. Керч.

За позовом - Приватного підприємства «Ловко-3», м. Сімферополь.

До відповідача -  Риболовецького сільськогосподарського   виробничого кооперативу «Таврія».

Про перегляд рішення за нововиявленими  обставинами.

Суддя  М.П.Гаврилюк

Представники:

Від позивача – Станіслав О.Є., дов. № б/н, від 01.05.07р.

Від відповідача – Ключнік О.С., дов. № 1 від 01.02.06р.

Прокурор -   Куінджи М.В., посвідчення.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду  АР Крим від  22.06.2006р. позов Приватного підприємства «Ловко-3»  задоволено; визнано дійсним договір купівлі-продажу риболовецького судна: Малого риболовецького сейнеру-траулеру «Еллада», укладеного 26 травня 2006 року між Приватним підприємством «Ловко-3» та Риболовецьким сільськогосподарським виробничим кооперативом «Таврія»; за Приватним підприємством «Ловко-3» визнано право власності на малий  риболовецький  сейнер-траулер «Еллада».

Прокурор м. Керчі  звернувся до Господарського суду АР Крим з заявою  про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами  по  справі № 2-20/10131-2006  за позовом   Приватного підприємства «Ловко-3», м. Сімферополь до відповідача - Риболовецького сільськогосподарського виробничого кооперативу «Таврія» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та  визнання права власності. Прокурор просить суд скасувати вказане рішення, та прийняти нове рішенням, яким в позові ПП «Ловко-3» відмовити.

Своє подання прокурор  мотивує тим, що при задоволенні позову Приватного підприємства «Ловко-30», суду не були відомі всі істотні  обставини, що мали суттєве значення для вирішення спору за суттю. Так прокурор у поданні посилається на те, що за даними Державної податкової інспекції у м. Керчі, станом на 14.03.2007р. податковий борг Риболовецького сільськогосподарського виробничого кооперативу «Таврія» складав 84,4 тис. грн. Вказаний борг виник у підприємства з 2004 року, внаслідок чого підприємству направлено першу та другу податкову вимогу, податкова застава зареєстрована у Державному реєстрі застав рухомого майна 05.02.2004р. № 1676-2149.

Таким чином, прокурор вважає, що укладаючи договір купівлі-продажу – Малого риболовецького сейнеру-траулеру «Еллада» від 29.05.2006р. підприємство реалізувало майно, що знаходилося в податковій заставі, без згоди податкової інспекції, чим порушені вимоги  п. п. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

На підставі вищевказаного, прокурор просить переглянути судове рішення за нововиявленими  обставинами, та за результатами розгляду скасувати рішення Господарського суду АР Крим від 22.06.2006р.  у справі № 2-20/10131-2006р. та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Суд вважає, що рішення Господарського суду АР Крим від 22.06.2006року по справі № 2-20/10131-2006 підлягає залишенню без змін, у зв’язку з наступним :

Як свідчать матеріли справи, до Державного реєстру застав рухомого майна 05.02.2004р. на підставі заяви ДПІ у м. Керчі було внесено запис про податкову заставу, яка виникла 31.12.2003р. Згідно даних реєстру податкова застава розповсюджується на все майно та майнові права.

В інформаційній довідці ДПІ у м. Керч, на підставі якої було складене подання прокурора, міститься інформація про те, що у вересні 2003р. на загальних зборах членів РСВК «Таврія» було прийнято рішення про участь кооперативу у створенні ТОВ РСВК «Рибалки Боспору» (м. Дніпропетровськ). І після цього усе майно, належне РСВК «Таврія» балансовою вартістю 1536040,50 грн., було передане до Статутного фонду ТОВ РСВК «Рибалки Боспору». Складовою цього майна було МРСТ «Еллада».

ТОВ РСВК «Рибалки Боспору» в свою чергу передало майно, яке раніше належало РСВК «Таврія» балансовою вартістю 1536040,50 грн., в статутний фонд ТОВ «Південна мануфактура «Пролив» (м. Керч), але згоди на це РСВК «Таврія» ним не було отримане.

У зв’язку з тим, що майно, яке раніше належало РСВК «Таврія» було передане ТОВ «Південна мануфактура «Пролив» без згоди не це власника, та у порушення діючого на той момент законодавства, останній звернувся до Господарського суду АРК з позовом про вилучення у ТОВ «Південна мануфактура «Пролив» належного РСВК «Таврія» раніше майна балансовою вартістю 1536040,50грн. та з проханням визнати за РСВК «Таврія» права власності це на майно.

Рішенням Господарського суду АР Крим  від 20.04.2006 р. у справі № 2-6/7339-2006 позов був задоволений частково, суд визнав за РСВК «Таврія» право власності на майно, зазначене у акті прийому - передачі майна у статутний фонд ТОВ «Південна мануфактура «Пролив» від 30.03.2004 р. загальною вартістю 1536040,50 грн. Зазначене рішення залишено без змін Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.05.2006р.

Таким чином, на момент виникнення податкової застави (31.12.2003р.) і до набрання чинності Рішення Господарського суду АРК від 20.04.2006 р. у справі № 2-6/7339-2006 на балансі РСВК «Таврія» МРСТ «Еллада» не числився.

Згідно Рішення Конституційного суду України за конституційним поданням 48 народних депутатів України, щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 1.17 статті 1, статті 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами й державними цільовими фондами» (справа про податкову заставу) від 24.03.2005р. у справі № 1-9/2005. визнані неконституційними положення підпункту 8.2.2. пункту 8.2. статті 8 цього Закону, тобто з 24.03.2005р. право податкової застави не може поширюватися на всі активи платника

податків, а також на майно, яке було набуто після виникнення податкової застави.

Таким чином, відповідно до вищевказаного рішення Конституційного суду України сума податкової застави не може перевищувати суму податкового боргу, тобто МРСТ «Еллада», на момент винесення рішення Господарського суду АРК по справі № 2-20/10131-2006 від 22.06.2006 р. не був у податковій заставі.

Більш того, на підставі акту № 2/24-1/31772324 від  01.02.2007р., перевірки збереження майна позивача, яке знаходиться у податковій заставі за період часу з 01.09.2005 р. по 01.12.2006р. ДПІ у   м. Керч 07.02.2007р. винесла податкові повідомлення-рішення № /0 від 06.03.2007р.      № 1/1 від 06.03.2007р., № /2 від 31.05.2007р. про стягнення з РСВК

«Таврія» на підставі п.п. 17.1.8 п.17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення

зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за

самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують

обов'язкової  попередньої згоди,  штрафу у розмірі  суми  відчуження,  визначеної за

звичайними цінами, у розмірі 252196 грн. Вказані повідомлення-рішення були оскаржені

РСВК «Таврія» у Господарському суді АРК. Постановою Господарського суду АРК по справі № 2-

22/7655-2007р. від 16.07.2007 року позов РСВК «Таврія» задоволено у повному обсязі

та визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення рішення ДПІ у м. Керч від 07.02.2007р. № /0, від 06.03.2007р. №1/1 від 06.03.2007р. №

/2 від 31.05.2007р. щодо стягнення   з   Риболовецького СВК   «Таврія» 252196грн.  Цією же Постановою встановлений факт, того, що МРСТ «Еллада», не був у податковій заставі на момент винесення рішення Господарського суду АРК по справі № 2- 20/10131-2006 від 22.06.2006 р. Вищевказана постанова залишена без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду по справі № 2-22/7655-2007А від 03.09.2007р.

За такими обставинами, суд дійшов висновку, що наявності  нововиявлених обставин  заявник не  представив, у зв’язку з чим рішення Господарського суду АР Крим від 22.069.2006р. підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного та керуючись  ст.  114  Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Прокурора м. Керчі про перегляд судового рішення по справі № 2-20/10131-2006 від  22.06.2006р. відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.