ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.11.07
Справа № 13/420-07.

за позовом: приватного підприємства «Анастасія Т»

до відповідача:   приватного підприємства «Тристан»

про стягнення    38809 грн. 25 коп.

Суддя    ЛИХОВИД Б.І.

За участю представників сторін:

Від позивача:          не з’явився

Від відповідача:      Кутовий Я.А., довіреність від 27.01.2007 року

В судовому засіданні 01.11.2007 року було оголошено перерву до 12.11.2007 року.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача 33891 грн.06 коп. боргу, 1257 грн. 13 коп. встановленого індексу інфляції, 191 грн. 95 коп. 3% річних, 1894 грн. 38 коп. пені, 1421 грн. 30 коп. суми упущеної вигоди.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву № 726 від 09.11.2007 року, в якому частково визнає позовні вимоги, а саме, в частині стягнення 33391 грн.06 коп. боргу, 1257 грн. 13 коп. встановленого індексу інфляції, 191 грн. 95 коп. 3% річних, 1894 грн. 38 коп. пені.

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача,  дослідивши наявні докази, які мають суттєве значення для вирішення  спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню,  виходячи з наступного:

11.12.2006 року між позивачем – приватним підприємством «Анастасія Т» та відповідачем – приватним підприємством «Тристан» було укладено договір купівлі-продажу № 204/12, відповідно до умов якого позивач зобов’язувався, в передбачені договором строки поставити та передати у власність, а відповідач – прийняти та оплатити товар (продукти харчування), на умовах договору.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 35098 грн. 31 коп., що підтверджується видатковими накладними (в справі): № А-00001296 від 22.02.2007 року на суму 3079 грн. 74 коп., № А-00001297 від 22.02.2007 року на суму 1597 грн. 22 коп., № А-00001967 від 19.03.2007 року на суму 2550 грн. 93 коп., № А-00001969 від 19.03.2007 року на суму 4228 грн. 51 коп., № А-00001972 від 19.03.2007 року на суму 1795 грн. 48 коп., № А-00001974 від 19.03.2007 року на суму 4639 грн. 24 коп., № А-00001978 від 19.03.2007 року на суму 3210 грн. 89 коп., № А-00002339 від 02.04.2007 року на суму 5099 грн. 64 коп., № А-00002340 від 02.04.2007 року на суму 2709 грн. 42 коп., № А-00002342 від 02.04.2007 року на суму 2013 грн. 00 коп., № А-00002345 від 02.04.2007 року на суму 4174 грн. 24 коп..

Відповідно до п. 6.1 договору, відповідач зобов’язувався здійснити оплату за придбаний товар протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару від позивача.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону та умов договору, інших актів цивільного законодавства.

Як зазначив позивач в позовній заяві, відповідач розрахувався з позивачем за поставлений товар не в повному обсязі та має перед позивачем борг за поставлений товар в розмірі 33891 грн. 06 коп.

Як свідчать матеріали справи, зокрема, відповідно до платіжного доручення № 4384 від 18.09.2007 року, відповідачем на рахунок позивача сплачено 500 грн. 00 коп. за товар, відповідно до договору № 204/12 від 11.12.2006 року,  тому, вимоги  позивача щодо стягнення боргу в розмірі 33891 грн. 06 коп. підлягають задоволенню в частині стягнення 133391 грн. 06 коп., в частині стягнення 500 грн. 00 коп. провадження у справі підлягає припиненню.

П. 10.2.1 вищевказаного договору передбачено нарахування  пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня. Відповідно до розрахунків позивача, які відповідають вимогам чинного законодавства, розмір пені заявленої до стягнення становить  1894 грн. 38 коп.

Таким чином  вимоги  позивача щодо стягнення з відповідача 1894 грн. 38 коп. пені ґрунтуються на умовах договору, заявлені в межах строку позовної давності та, відповідно, підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового  зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1257 грн. 13 коп. інфляційних збитків та 191 грн. 95 коп. – 3% річних, підлягають задоволенню, оскільки вони нараховані у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Крім того, позивач просить суд стягнення з відповідача 1421 грн. 30 коп. суми упущеної вигоди.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не подав відповідних доказів щодо даної вимоги,  тому в частині стягнення 1421 грн. 30 коп. суми упущеної вигоди позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача, пропорційно задоволеним вимогам, підлягають стягненню  витрати по державному миту в сумі 367 грн. 35 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу в сумі 111 грн. 69 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з приватного підприємства «Тристан» (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Жовтнева, 4, код 31877110) на користь приватного підприємства «Анастасія Т» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 60/252, код 30404955) 33391 грн. 06 коп. боргу, 1894 грн. 38 коп. пені, 1257 грн. 13 коп. інфляційних збитків, 191 грн. 95 коп. – 3% річних, 367 грн. 35 коп. витрат по сплаті держмита та 111 грн. 69 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.          В частині стягнення 500 грн. 00 коп. боргу провадження у справі припинити.

5.          В частині стягнення 1421 грн. 30 коп. суми упущеної вигоди – відмовити.

СУДДЯ                                                                      Б.І.ЛИХОВИД

Повний текст рішення підписано 15.11.2007 року.