ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2007 р.

№ 2-3/540.1-2007 (2-22/1987-2005)

Вищий господарський суд
України у складі: суддя Се
ліваненко В.П. головуючий, с
удді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю
розглянув касаційну скарг
у колективного підприємс
тва “Поліграф - Техно”, м. Сімф
ерополь Автономної Республі
ки Крим (далі КП “Поліграф -
на рішення господарсь
кого суду Автономної Республ
іки Крим від 22.02.2007 та
постанову Севастополь
ського апеляційного господа
рського суду від 10.05.2007
зі справи № 2-3/540.1-2007
за позовом КП “Поліграф
до державного підприє
мства “Видавництво і друкарн
я “Таврида”, м. Се
вастополь Автономної Респуб
ліки Крим (далі ДП “Видавни
цтво і друкарня “Таврида”)

про стягнення 62 500 грн.
Судове засідання проведен
о за участю представників:
КП “Поліграф - Техно”Бун
ДП “Видавництво і друкарня
“Таврида” Абхаірової Е.Ш.
За результатами розгляду
касаційної скарги Вищий гос
подарський суд України
КП “Поліграф-Техно” з
вернулося до господарського
суду Автономної Республіки
Крим з позовом (із врахування
м уточнень позовних вимог) пр
о: визнання порушення ДП “Вид
авництво і друкарня “Таврида
” прав інтелектуальної власн
ості позивача на службовий т
вір автора Невзорова К.Н. “Вид
авничий проект газети “Соро
ка”; зобовязання відповіда
ча припинити дії, що порушуют
ь права інтелектуальної влас
ності позивача на названий т
вір або створюють загрозу їх
порушення; стягнення з відпо
відача 50 000 грн. штрафу в звяз
ку з порушенням ним майнових
прав позивача на службовий т
вір “Видавничий проект газе
Постановою Вищого господа
рського суду України від 10.10.2006 п
опередні рішення у справі бу
ло скасовано, а справу було на
правлено на новий розгляд до
господарського суду Автоном
ної Республіки Крим.
Рішенням названого господ
арського суду від 22.02.2007 (суддя
Соколова І.О., залишеним без
змін постановою Севастополь
ського апеляційного господа
рського суду від 10.05.2007 (колегія
суддів у складі: суддя Щепанс
ька О.А. головуючий, судді Пр
окопанич Г.К., Гоголь Ю.М.), у зад
оволенні позову відмовлено з
мотивів відсутності доказів
порушення майнових прав поз
ивача на твір “Видавничий пр
оект газети “Сорока”.
КП “Поліграф - Техно” зверну
лося до Вищого господарськог
о суду України з касаційною с
каргою в якій просить скасув
ати рішення місцевого та по
станову апеляційного господ
арських судів зі справи та пр
ийняти нове рішення, яким поз
ов задовольнити. В обґрунтув
ання касаційної скарги, зокр
ема, зазначено, що попереднім
и судовими інстанціями не по
вно досліджені всі обставини
справи, а оскаржувані рішенн
я прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуаль
ного права.
У відзиві на касаційну скар
гу ДП “Видавництво і друкарн
я “Таврида” заперечує проти
доводів скарги і просить зал
ишити судові рішення зі спра
ви без змін, а касаційну скарг
у без задоволення.
Учасників судового процес
у відповідно до статті 1114 Госп
одарського процесуального к
одексу України (далі ГПК Ук
раїни) належним чином повідо
млено про час і місце розгляд
у скарги.
Перевіривши на підставі вс
тановлених попередніми судо
вими інстанціями обставин сп
рави правильність застосува
ння ними норм матеріального
і процесуального права, засл
ухавши пояснення представни
ків сторін, Вищий господарсь
кий суд України дійшов висно
вку про відсутність підстав
для задоволення касаційної с
карги з огляду на таке.
Судовими інстанціями у спр
аві встановлено:
- згідно з договором відчуже
ння майнових прав інтелектуа
льної власності від 02.09.2004, уклад
еним ДП “Видавництво і друка
рня “Таврида” (відчужувач) та
КП “Поліграф-Техно” (набувач
), позивачеві було передано ма
йнові права інтелектуальної
власності на твір “Видавнич
ий проект газети “Сорока” (да
лі Договір);
- вартість відчужених майно
вих прав у сумі 250 грн. перерахо
вано позивачем відповідно до
платіжного доручення від 06.10.20
04 № 232;
- пунктом 6 Договору передба
чено таке: “У випадку невикон
ання відчужувачем пунктів 1-4 Д
оговору в частині порушення
ним виключного права набувач
а на використання усіма відо
мими йому дозволеними способ
ами на весь строк охорони без
обмеження території виключн
ого права на дозвіл або забор
ону використання іншими особ
ами службового твору автора
Невзорова Миколи Миколайови
ча “Видавничий проект газети
“Сорока” відчужувач виплачу
є набувачу штраф у розмірі дв
адцяти тисяч відсотків від д
вісті пятдесяти гривень
грошової компенсації за пере
дані майнові права” тобто, за
порушення умов Договору шля
хом подання названого позову
з Друкарні підлягає стягнен
ню штраф у сумі 50 000 грн.;
- відповідність Договору ви
могам чинного законодавства
встановлено рішенням господ
арського суду Автономної Рес
публіки Крим від 04.08.2005 у справі
№ 2-17/4209-2005, яке було переглянуто в
апеляційному та в касаційно
му порядку та залишено без зм
ін відповідними судовими інс
танціями (постанова Севастоп
ольського апеляційного госп
одарського суду від 05.12.2005 та пос
танова Вищого господарськог
о суду України від 07.03.2006);
- 11.11.2004 (після фактичного викон
ання учасниками спору Догово
ру) відповідач звернувся до С
імферопольського районного
суду Автономної Республіки
Крим з позовом до ОСОБА_1. і
Державного департаменту інт
електуальної вланості Мініс
терства освіти і науки Украї
ни (далі Державний департа
мент інтелектуальної власно
сті) про: визнання недійсним с
відоцтва про реєстрацію авто
рського права на твір “Редак
ційно-видавничий проект газе
ти “Сорока-Крим” від 27.05.200
3 № 7651, виданого ОСО
БА_1. Державним департамент
ом інтелектуальної власност
і; заборону ОСОБА_1. здійсн
ювати випуск газети з наймен
уванням “Сорока-Крим”; стягн
ення з ОСОБА_1. компенсаці
ї за порушення майнових авто
рських прав у сумі 50 000 грн. з мот
ивів порушення майнових авто
рських прав ДП “Видавництво
і друкарня “Таврида” на твір
“Видавничий проект газети “
Сорока”;
- звернення із зазначеним по
зовом до суду, на думку позива
ча, є порушенням його права і
нтелектуальної власності, зо
крема, належних йому за Догов
ором майнових прав інтелекту
альної власності, оскільки б
езпосередньо в позовній заяв
і та під час розгляду справи б
уло поширено інформацію про
те, що право інтелектуальної
власності на твір “Видавнич
ий проект газети “Сорока” на
лежить ДП “Видавництво і дру
карня “Таврида”, а також публ
ічно розповсюджено текст наз
ваного твору перед іншими ос
обами, присутніми під час роз
гляду справи в суді. Крім того
, за твердженням позивача, зве
рнення до суду з таким позово
м не може вважатися неналежн
им способом захисту цивільни
х прав.
Причиною спору в даній спра
ві стало питання щодо наявно
сті в діях відповідача поруш
ень прав інтелектуальної вла
сності позивача та правових
підстав для стягнення з відп
овідача штрафу за порушення
зобовязання за Договором.

За приписами статті 15 Цивіл
ьного кодексу України (далі
ЦК України) кожна особа має пр
аво на захист свого цивільно
го права у разі його порушенн
я, невизнання або оспорюванн
я.
Відповідно до частини перш
ої статті 16 названого Кодексу
кожна особа має право зверну
тися до суду за захистом свог
о особистого немайнового або
майнового права та інтересу
.
Згідно з частиною першою ст
атті 31 Закону України “Про авт
орське право і суміжні права
” (далі Закон) автор (чи інша
особа, яка має авторське прав
о) може передати свої майнові
права, зазначені у статті 15 ць
ого Закону, будь-якій іншій ос
обі повністю чи частково. Пер
едача майнових прав автора (ч
и іншої особи, яка має авторсь
ке право) оформляється автор
ським договором.
Судовими інстанціями у спр
аві встановлено, що позиваче
ві було належним чином перед
ано майнові права інтелектуа
льної власності на твір “Вид
авничий проект газети “Сорок
а”.
Статтею 440 ЦК України передб
ачено, що майновими правами і
нтелектуальної власності на
твір є: право на використання
твору; виключне право дозвол
яти використання твору; прав
о перешкоджати неправомірно
му використанню твору, в тому
числі забороняти таке викор
истання; інші майнові права і
нтелектуальної власності, вс
тановлені законом.
Отже, авторський договір ре
гулює правовідносини, повя
зані лише з передачею майнов
их авторських прав, і не охопл
ює сферу охорони відчужених
прав. Тому реалізація відпов
ідачем права на судовий захи
ст свого оспорюваного права
або інтересу не може вважати
ся протиправною поведінкою а
бо порушенням договірного зо
бовязання.
Відповідно до пункту “а” ст
атті 50 Закону порушенням авт
орського права і (або) суміжни
х прав, що дає підстави для суд
ового захисту, є вчинення буд
ь-якою особою дій, які порушую
ть особисті немайнові права
субєктів авторського прав
а і (або) суміжних прав, визнач
ені статтями 14 і 38 цього Закону
, та їх майнові права, визначен
і статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону
, з урахуванням передбачен
их статтями 21 - 25, 42 і 43 цього Закон
у обмежень майнових прав.

Згідно з пунктом 7 частини
першої статті 21 Закону без зго
ди автора (чи іншої особи, яка
має авторське право), але з обо
вязковим зазначенням імен
і автора і джерела запозичен
ня, допускається відтворення
творів для судового і адміні
стративного провадження в об
сязі, виправданому цією мето
ю. Тому відтворення творів д
ля судового провадження відп
овідно до 21 Закону не є поруше
нням особистих майнових прав
субєктів авторського прав
а.
Що ж до посилання скаржника
на його несвоєчасне повідом
лення про час та дату судовог
о засідання суду першої інст
анції, коли було оголошено рі
шення, то відповідно до наявн
ої в матеріалах справи ухвал
и суду її було направлено зав
часно, про що свідчить відпов
ідний запис на оригіналі при
мірника ухвали від 08.02.2007, яка мі
ститься в матеріалах справи.
Факт пізнього отримання заз
наченої ухвали, підтверджени
й журналом реєстрації скаржн
ика, не може обєктивно свід
чити про його несвоєчасне по
відомлення. Більш того, жодни
х доказів, які через несвоєча
сне повідомлення скаржник, з
а його твердженням, не зміг по
дати, ним не подано ні до суду
апеляційної, ні до суду касац
ійної інстанцій.
Отже, з урахуванням наведен
их норм матеріального права
господарські суди з огляду н
а встановлені ними фактичні
обставини дійшли вірного вис
новку про відсутність підста
в для задоволення позову.
Керуючись статтями 1119 11111 ГП
К України, Вищий господарськ
ий суд України
ПОСТАНОВИВ:
Рішення господарсько
го суду Автономної Республік
и Крим від 22.02.2007 та постанову Се
вастопольського апеляційно
го господарського суду від 10.0
5.2007 зі справи № 2-3/540.1-2007 залишити бе
з змін, а касаційну скаргу ко
лективного підприємства “По
ліграф - Техно” без задовол
ення.
Суддя

В. Селіваненко

Суддя

І. Бенедисюк

Суддя

Б. Львов