ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.

№ 10/102-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. - головуючого,

Костенко Т. Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали

касаційної скарги
СТОВ “Краса”

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 28.08.2007

у справі
господарського суду Херсонської області

за позовом
ТОВ “Геліос-1”

до
СТОВ “Краса”

про
стягнення 270506, 25 грн.,

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача: не з’явились,

відповідача: Бойко Н.П. (дов. від 01.01.07),

ВСТАНОВИВ :

Рішенням від 12.04.07 господарського суду Херсонської області позов задоволено. З СТОВ “Краса” на користь позивача стягнуто 270506, 25 грн. заборгованості, 2705, 06 грн. державного мита та 118 грн. –витрат на ІТЗ судового процесу.

Постановою від 28.08.07 Запорізького апеляційного господарського суду вказане вище рішення скасовано частково, з СТОВ “Краса” на користь позивача стягнуто 226802, 45 грн. боргу, 2245, 19 державного мита, 97, 94 грн. –витрат на ІТЗ судового процесу.

Не погоджуючись з судовими рішенням, СТОВ “Краса” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати з огляду на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невірною оцінкою обставин справи, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду  справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту знаходить необхідним касаційну скаргу залишити без задоволення.

Як було встановлено господарськими судами, які приймали рішення у даній справі, на підставі накладних №109 від 17.08.2006р. на суму 2103,45грн. на підставі довіреності ЯМЗ 787826 від 17.08.2006р.; №115 від 31.08.2006р. на суму 9230грн. на підставі довіреності ЯМЗ 787827 від 25.08.2006р.;     №156 від 30.09.2006р. на суму 43703,80грн. на підставі довіреності ЯМЗ від ; №229 від 28.10.2006р. на суму 158827грн. на підставі довіреності ЯМЗ 787850 від 04.10.2006р.; №225 від 07.11.2006р. на суму 7326грн. на підставі довіреності ЯМЗ від ; №241 від 07.11.2006р. на суму 49316грн. на підставі довіреності ЯМЗ 787757 від 02.11.2006р. позивачем СТОВ “Краса” було поставлено продукцію –капуста брюсельська, капуста брокколі, перець та сітки всього на 270506, 25 грн.

Відповідачем вказану продукцію оплачено не було, що стало підставою для звернення з позовом у даній справі.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (креди тора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші то що) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передба чені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивіль них прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у пись мовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, теле грамах, якими обмінялися сторони.

З огляду на вказане суди дійшли обгрунтованого висновку, що передача то вару за накладними та на підставі доручень може кваліфікуватись як вчинення сторонами угоди купівлі-продажу, оскільки в накладних чітко визначено найменування то вару, одиниці виміру, кількість та їх вартість, тобто, погоджено всі необхідні для цієї угоди умови.

До того ж, вчинення угоди шляхом визначення у накладних і довіреностях вартості, підписаних повноважними представниками сторін, найменування кількості товару, не суперечить приписам ст.ст. 11, 202, 203, 207, 638, 526 ЦК України, виходячи із звичайних вимог, які ставляться при оплатній передачі речі від одного власника до іншого, якщо не доведені обставини, що обмежують права і обов'язки сторін за такою угодою.

В той же час, колегія суддів приймає до уваги встановлену судом апеляційної інстанції ту обставину, що факт отримання товару відповідачем за накладною №156 від 30.09.2006р. на суму 43703,80грн. не доведено, оскільки довіреність ЯМЗ №787827 від 25.08.2006, на підставі якої отримано товар не містить обов'язкових реквізитів, зокрема, прізвища отримувача, номер довіреності, за якою належить передати товар, в графі “отримав” міститься підпис не встановленої особи.

Крім того, вказану накладну від 30.09.2006 виписано на отримання СТОВ “Краса” наступного товару: перець 20752 кг на суму 12105,33грн., пере ць червоний 14198 кг на суму 15381, 17 грн., капуста брюссельська 132 кг на суму 550 грн., ка пуста броколлі 4024 кг на суму 8383, 33 грн., всього на суму 43703, 80 грн. При цьому судом встановлено, що строк дії цієї довірено сті встановлено до 03.09.2006р., тобто станом на 30.09.2006р. (дата накладної) строк отри мання по ній матеріальних цінностей закінчився а в переліку цінностей на отри мання вказано, що належить отримати «Броколли, Перец, Капуста»без позначення одиниці виміру, кількості товару.

До того ж, судом встановлено, що за до віреністю № ЯМЗ №787827 відповідачем отримано товар за накладною № 115 від 31.08.2006, в якій зазначено, що товар відпускається Барабаш О.Є. за накладною №ЯМЗ №787827 від 25.08.2006р.

Відповідно до ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні доку менти, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Положенням про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, за твердженим Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. господарсь кі операції визначено як факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні ж документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це не можливо, безпосередньо після її завершення (п.2.2 Положення).

Згідно з п. 2.4. первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носі ях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва до кумента (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її ви мірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповіда льних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного докуме нта.

Від повідно до п.2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 99, сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насін ня, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери (надалі - цінності) відпус каються покупцям або передаються   безоплатно   тільки   за  довіреністю одержувачів.

З врахуванням викладеного судом апеляційної інстанції встановлено, що документально підтвердженим слід вважати факт поставки відповідачу товару на загальну суму 226802, 45 грн., що підтверджується накладною № 109 від 17.08.2006 р. на суму 2103 грн. 45 коп. та довіреністю відповідача на отримання товарно-матеріальних цінностей від позивача серії ЯМЗ 787826 від 17.08.2006 р., накладною № 115 від 31.08.2006 р. на суму 9230 грн. та довіреністю ЯМЗ № 787827 від 25.08.2006 р., наклад ною № 229 від 28.10.2006 р. на суму 158827 грн. та довіреністю ЯМЗ № 787850 від 04.10.2006 р., накладною № 225 від 07.11.2006 р. на суму 7326 грн. та № 241 від 07.11.2006 р. на суму 49316 грн., довіреністю ЯМЗ № 787757 від 02.11.2006 р.

Відповідно до вимог до п.2 ст.530 ЦК України, оскільки строк оплати отриманого товару сторонами погоджено не було, позивачем надіслано відповідачу вимогу про сплату –претензію № 6, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія опису вкладення від 02.02.2007. Факт отримання вказаної претензії 09.02.07 підтверджує відповідач у своєму відзиві на останню.

У цьому зв’язку судами обгрунтовано взято до уваги, що законодавством не встановлено визначеної форми вимоги про виконання божником зобов’язання, про виконання якого йдеться у ст. 530 ЦК України.

З врахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення прийнято з дотриманням норм матеріального  та  процесуального права і підстави для їх скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий  господарський  суд   України

ПОСТАНОВИВ  :

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову від 28.08.2007 Запорізького апеляційного господарського суду у справі № 10/102-07 залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Божок В.С.

Судді                                                                                                      Костенко Т.Ф.

Коробенко Г.П.