ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.07
Справа №АС2/453-07.

За позовом: Спасо-преображенської громади Української православної

церкви, м. Суми

До відповідача:   Комунального підприємства «Сумське міське бюро

технічної інвентаризації», м. Суми

Про зобов’язання вчинити дії

Суддя О.Ю. Соп’яненко

При секретарі судового засідання Маслову В.В.

За участю представників сторін:

позивача – Пасічник А.В.

відповідача –  Литовченко А.М.

Суть спору: позивач суд зобов'язати Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» внести запис про право власності Спасо-преображенської громади Української православної церкви на будівлю Спасо-преображенського собору, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Соборна, 31, до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав, тому, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив:

Рішення Виконавчого комітету Сумської обласної ради «Про передачу культових споруд та реєстрацію статутів релігійних громад» № 39 від 15.09.1994р., яке було прийнято у відповідності до з ч. 2 ст. 17 та ст. 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», Спасо-преображенський кафедральний собор, який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Соборна, 31, було передано безоплатно у власність Спасо-преображенської громади Української православної церкви як храм для проведення богослужінь.

Згідно п. 11 Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» від 07.02.2002р., вищевказане рішення Виконавчого комітету є актом про денаціоналізацію, а тому воно визнається правовстановлюючим документом і засвідчує право власності позивача на Спасо-преображенський кафедральний собор, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Соборна 31.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів держаної влади або органів місцевого самоврядування. Таким чином, з моменту прийняття Сумською обласною радою рішення про надання у власність позивачу вказаного собору, позивач набув на нього право власності.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до відповідача з проханням внести запис про належність вказаної будівлі позивачу до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Але, відповідач відмовив позивачеві виконати вказані дії, обґрунтувавши відмову наявністю незаконних перепланувань в будівлі собору, неможливості «чітко визначити власника будівлі» та ненаданням правовстановлюючих документів.

Посилання відповідача на неможливість «чітко визначити власника спірної будівлі», суд вважає безпідставним, оскільки у рішенні Виконавчого комітету Сумської обласної ради «Про передачу культових споруд та реєстрацію статутів релігійних громад» № 39 від 15.09.1994р., вказується, що будівля собору передається у власність Спасо-преображенській громаді Української православної церкви. Позивач надав відповідачеві копію свідоцтва про державну реєстрацію.

Ст. 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені Законом. Право власності вважається набутим законно, якщо інше прямо не випливає із Закону або незаконність набуття права власності не встановлено.

Стосовно перепланувань в будівлі собору проведених позивачем,  то, як вбачається з матеріалів справи, перепланування у господарчих приміщеннях № № 1-3, 1-5, 1-11, 1-15, 1-16, 1-17, 1-18, 1-19, 1-20, 1-21, а саме: було демонтовано пічне опалення, частково демонтовано несучі перегородки, закладено дверні прорізи, перенесено перегородки з влаштуванням дверних прорізів; № № 2-2, 2-5, 2-6, 2-7, 2-8, 2-15, 2-16, де було виконано цегляні перегородки з влаштуванням дверних прорізів, були оформлені позивачем неналежним чином у відповідності до діючого законодавства.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. У власності релігійних організацій можуть бути будівлі, предмети культу, об'єкти виробничого, соціального і добродійного призначення, транспорт, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення їх діяльності.

Ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Таким чином позивач, здійснюючи перепланування, користувався наданим йому законодавством правом вільного розпоряджання своєю власністю.

Крім того, відповідно до висновку Управління архітектури та містобудування Сумської міської ради № 315/01-12 від 01.02.2007р., вказані вище перепланування виконані у відповідності до Державних будівельних норм. Вони не впливають на несучу спроможність будівлі, а також на історико-культурну цінність собору. Також відповідно до висновку Головного управління МНС України в Сумській області № 16-452 від 30.01.2007р., всі виконані перепланування здійснені з дотриманням норм та правил пожежної безпеки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач є власником будівлі Спасо-преображенського кафедрального собору, який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Соборна, 31, має правовстановлюючі документи на неї, а виконані ним перепланування будівлі здійснені у межах його права на розпоряджання та користування майном і відповідають вимогам будівельних та протипожежних нормативних актів.

Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено позивачу щодо внесення відповідного запису про належність спірної будівлі позивачу до Реєстру прав власності на нерухоме майно, і, тому вважає, що вимоги позивача  правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному розмірі.

Тому, керуючись ст. ст. 158, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобовязати Комунальне підприємство «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» (40030, м. Суми, вул. Садова, 33, код 03352478) внести запис про право власності Спасо-преображенської громади Української православної церкви (40030, м. Суми, вул. Соборна, 31, код 22597429) на будівлю Спасо-преображенського собору, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Соборна, 31, до Реєстру прав власності на нерухоме майно, видати наказ.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

4. Згідно ст. 186 КАС України заява про апеляційне оскарження постанови подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення (з дня складення постанови в повному обсязі). Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Згідно ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання, апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови підписаний суддею 05.10.07 року.

Суддя                                                                                             О.Ю. Соп’яненко