ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" вересня 2007 р.                                                                   Справа № А4/443-07

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В, розглянувши справу

За позовом
Прокурора Миронівського району в інтересах держави в особі ДПІ у Миронівському районі, м. Миронівка

до
Приватного підприємства “Росава-Агро”, м. Миронівка

про
стягнення 43609,39 грн.

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Заріцький В.В., за дов.

від відповідача
Клименко О.І., керівник,

від прокуратури
Опанасенко Т.В., за посвідченням №90.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 25.09.2007р. о 15 год. 40 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 01.10.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області 07.08.07р. надійшла позовна заява Прокурора Миронівського району в інтересах держави в особі державної податкової інспекції у Миронівському районі до Приватного підприємства “Росава-Агро” про стягнення 43609,39 грн. податкової заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані приписами пункту 2.3 статті 2 та підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. з огляду на те, що станом на 01.07.07р. загальна сума заборгованості ПП “Росава-Агро” перед бюджетом становить 43609,39 грн., яка в добровільному порядку відповідачем не сплачена.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.08.07р. відкрито провадження у даній адміністративній справі.

Справа розглядається після відкладення.

25.09.07р. в судовому засіданні від представника органу ДПС надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, а саме до 6650,96 грн., яка погоджена з прокурором Миронівського району, і відповідно судом задоволена.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, суд,

встановив:

Приватне підприємство “Росава-Агро” станом на 01.07.07р. має заборгованість зі сплати податку з доходів фізичних осіб на суму 43609,39 грн.

Згадана заборгованість підтверджується наявними у матеріалах справи: довідкою від 27.07.07р. про результати перевірки стану заборгованості по заробітній платі та податку з доходів фізичних осіб суб’єкта господарської діяльності ПП “Росава-Агро”.

Відповідно до п.1.15 статті Закону України від 22.05.2003 року № 889-ІV "Про податок з доходів фізичних осіб" ПП “Росава-Агро” є податковим агентом - юридичною особою, яка незалежно від її організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язано нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Відповідач має трудовий колектив найманих працівників, яким він нараховує і сплачує заробітну плату та орендує земельні паї, за які орендодавцям сплачує орендну плату. Тому згідно п.п.8.1.1 п.8.1 ст.8 Закону України № 889-IV він, як податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку.

Податок з доходів фізичних осіб згідно п.п.8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України № 889-IV підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Приписами п.п. 3.2.1 п. 3.2 ст. 3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у будь-яких випадках, коли платник податків згідно із законами з питань оподаткування уповноважений утримувати податок, збір (обов'язковий платіж), якими оподатковуються інші особи, у тому числі податки на доходи фізичних осіб, дивіденди, репатріацію, додану вартість, акцизні збори, а також будь-які інші податки, що утримуються з джерела виплати, сума таких податків, зборів (обов'язкових платежів) вважається бюджетним фондом, який належить державі або територіальній громаді та створюється від їх імені. Незважаючи на наведене, відповідач має заборгованість по податку з доходів фізичних осіб, який ним нарахований і утриманий, але не сплачений до бюджету.

Згідно п.п.16.3.4 п.16.3 ст.16 Закону України № 889-ІV контроль за правильністю та своєчасністю сплати податку з доходів фізичних осіб здійснює податковий орган за місцезнаходженням юридичної особи або її уповноваженого підрозділу. Аналогічну вимогу містить стаття 78 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року № 489-V , в якій зазначено, що контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету здійснюється органами, які повинні забезпечувати їх надходження, згідно з додатком N 8 до цього Закону. У вказаному додатку зазначено, що за органами Державної податкової адміністрації закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету, зокрема, по кодах бюджетної класифікації № 11010000 та № 11010100, які згідно додатку № 1 до наказу Міністерства фінансів України № 604 від 27.12.2001 року “Про бюджетну класифікацію та її запровадження” є кодами податку з доходів фізичних осіб (11010000) та податку з доходів найманих працівників (11010100).

Державною податковою інспекцією у Миронівському районі за участю представника прокуратури Миронівського району 27.07.07р. було проведено перевірку стану заборгованості по заробітній платі та з податку з доходів фізичних осіб суб’єкта господарювання ПП “Росава-Агро”, якою встановлено що заборгованість зі сплати податку з доходів фізичних відповідача станом на 01.07.07р. становить 43609,38 грн. За результатами перевірки складено довідку, згадана довідка підписана посадовими особами відповідача та завірена його печаткою.

Ухвалою господарського суду від 14.09.07р. у даній справі зобов’язано прокуратуру та ДПІ надати господарському суду: обґрунтування правових підстав (з урахуванням вимог статті 15 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”) стягнення заборгованості з відповідача, яка виникла у 2004 році та зобов’язано уточнити розмір позовних вимог. На виконання вимог згаданої ухвали 25.09.07р. у судовому засіданні господарському суду представником ДПІ була надана заява про зменшення розміру позовних вимог, а саме до 6650,96 грн., яка погоджена з прокурором Миронівського району, і відповідно згадана сума господарським судом визнається обґрунтованою.

Відповідно до ввідної частини Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), включаючи збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Саме цим Законом і запроваджене поняття податкового зобов’язання, податкового боргу, як податкового зобов'язання узгодженого платником податків або встановленого судом, але не сплаченого у встановлений строк, а також пені, нарахованої на суму такого податкового зобов'язання.

Приписами підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення  зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов’язань забезпечення боргу. Відповідно до пункту 1.6 статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” примусове стягнення - звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу, без попереднього узгодження його суми таким платником податків.

Також Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначений і порядок погашення податкового боргу платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням та порядок звернення стягнення на активи платника податків за узгодженим податковим зобов’язанням. Зокрема, приписами підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що у разі коли інші, передбачені цим Законом, заходи з погашення податкового боргу не дали позитивного результату, податковий орган здійснює за платника податків та на користь держави заходи щодо залучення додаткових джерел погашення узгодженої суми податкового боргу шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а за їх недостатності - шляхом продажу інших активів такого платника податків. Стягнення коштів здійснюється шляхом надіслання банку, обслуговуючому платника податків, платіжної вимоги на суму податкового боргу або його частини. Продаж інших активів здійснюється на підставі рішення податкового органу, підписаного його керівником та скріпленого гербовою печаткою податкового органу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог та можливість їх часткового задоволення з огляду на вимоги підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Судові витрати розподіляються відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства “Росава-Агро” (08800, Київська обл., м. Миронівка, вул. Леніна, 141, ; р/р 26008775 в ФАППБ “Аваль”, м. Обухів, МФО 321585) в доход державного бюджету України ( р/р 0425, код 23569859, УДК у Миронівському р-ні, банк УДК у Київській області, МФО 821018) –6650 (шість тисяч шістсот п'ятдесят гривень) 96 коп. податкової заборгованості.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.  ст.  185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –01 жовтня 2007 року.