ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 р.
№ 22/226

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.–головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянувши касаційні скарги відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” в особі Київської регіональної дирекції відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль”, м. Київ (далі –ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”) та

приватного підприємства “Телерадіокомпанія “Славія –ТV”, м. Київ (далі –ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV”)

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007

зі справи № 22/226

за позовом  ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV”

до ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (далі –ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві),

про стягнення 104 853, 43 грн.

Судове засідання проведено за участю представників:

ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV” –Ховхуна Ю.Е.,

ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” –Доридора І.С.,

ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві –не з’яв.

За результатами розгляду касаційних скарг Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ПП “Телерадіокомпанія “Славія–ТV” звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” про відшкодування, з урахуванням уточнених позовних вимог, 121 544, 65 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.06.2007 (суддя Шкурат А.М.) позов задоволено частково: з ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” на користь позивача стягнуто 79 244 грн. збитків; на відповідача віднесено  судові витрати зі справи пропорційно розміру задоволених позовних вимог; в іншій частині позову відмовлено. Судове рішення мотивовано обов’язком відповідача відшкодувати збитки, завдані нестачею (втратою) прийнятих ним на зберігання речей у зазначеній вартості.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007 (судова колегія у складі: суддя Смірнова Л.Г. –головуючий, судді Капацин Н.В., Калатай Н.Ф.) рішення місцевого господарського суду змінено: з відповідача на користь позивача стягнуто 22 810 грн. збитків; на відповідача покладено судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог; в іншій частині рішення залишено без змін; з позивача на користь відповідача стягнуто суму державного мита, сплаченого за подання апеляційної скарги. У прийнятті постанови апеляційний господарський суд виходив з обґрунтованості позовних вимог в сумі їх задоволення.

ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду апеляційної інстанції скасувати у зв’язку з порушенням нею норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позову в сумі 910 грн. В обґрунтування касаційної скарги з посиланням на статтю 951 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) зазначено, що завдані позивачеві збитки підлягають відшкодуванню лише в сумі, на яку знизилася вартість пошкодженої речі.

ПП “Телерадіокомпанія “Славія–ТV” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову апеляційного господарського суду скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, статті 57 Закону України “Про виконавче провадження” (далі –Закон) та статті 951 ЦК України.

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ “Райффайзен Банк Аваль” заперечує проти доводів скарги ПП “Телерадіокомпанія “Славія–ТV”, зазначаючи про їх необґрунтованість, та просить постанову апеляційного господарського суду  зі справи скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позову в сумі 910 грн.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями фактичних обставин правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційних скарг з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- 27.06.2002 ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV” та акціонерним поштово-пенсійним банком “Аваль” (правонаступником якого є ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”) укладено договір № 011/00-21/224 (далі –Договір), відповідно до умов якого ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV” передало в заставу належне йому обладнання вартістю 219 547 грн.;

- згідно з пунктом 1.4 Договору в заставу передається обладнання ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV” на суму 219 547 грн. відповідно до акта експертної оцінки вартості основних засобів (обладнання) від 27.06.2002;

- на виконання виконавчого напису нотаріуса  від 13.05.2003 про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за Договором державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві (далі –державний виконавець) складено акт від 31.05.2003 опису та арешту майна, згідно з яким заставодержателю передано на відповідальне зберігання майно ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV” суму 64 100 грн.”, а саме:

“1. Matrox Digisuite DTV –1 шт., б/у,  RT 2500, фактично з монітором;

2. Matrox Digisuite DTV –1 шт., б/у,  RT 2500, фактично з монітором;

3. Matrox Digisuite DTV –1 шт., б/у,  RT 2500, фактично з монітором;

4. Радіорелейна станція 1 шт., б/у, модулятор Геліос Інфо;

5. Супутникова система 1 шт., б/у, приймач Strong 4450 + супутникова тарілка;

6. Аудіопульт 1 шт., б/у (назва не читається);

7. Радіомікрофон (не читається), 1 шт., б/у;

8. Безперебійний блок живлення, 1 шт.;

9. Телевізор Samsung чорного кольору, 1 шт., (назва моделі не читається, б/у;

10. Відеомагнітофон SVC SR-VS, 1шт., б/у;

11. Тюнер Стронг SRT 220, 1 шт., б/у;

12. Супутникова система приймач Strong 4450 + супутникова тарілка               2 шт.”;

- 04.08.2005 акціонерний поштово-пенсійний банк “Аваль” та ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV” уклали договір про погашення заборгованості за Договором, за умовами якого (пункт 2.3.5) майно, на яке було накладено арешт відповідно до акта державного виконавця від 13.05.2003, передається  на зберігання ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV” з можливістю його використання;

- з акта державного виконавця  від 11.08.2005 вбачається, що головний спеціаліст СБ АППБ “Аваль” Стасюк В.Ф. передав на відповідальне зберігання генеральному директорові ПП “Телерадіокомпанія “Славія –ТV”  Дашкевичу В.Г. таке майно:

“1. супутниковий ресивер Strong 4450 3 шт., б/у;

2. супутниковий ресивер SRT 220, 1 шт., б/у;

3. аудіопульт 1 шт., б/у (назва не читається);

4. відеомагнітофон JVS SVC SR-VS, 1шт., б/у;

5. телевізор Philips 21 РТ 1354, 1 шт., б/у;

6. АРС ВАСК-VDC 400, 1 шт., б/у;

7. телевізор Samsung СК-2173 VR, 1шт., б/у;

8. радіорелейна станція “Матріс”, 1 шт., б/у;

9. радіомікрофон AKG С 444 з адаптером MDA (далі не читається);

зазначена техніка знаходиться в робочому стані;

10. комп’ютери Matrox RT 2500, 3 шт., б/у, передані на зберігання в неробочому стані; в системних блоках відеосерверів Matrox Digisuite DTV відсутні вінчестери 80 Гбт та 40 Гбт та оперативна пам’ять; в третьому системному блоці відсутні ОП та пошкоджена материнська плата”;

-  акт державного виконавця від 11.08.2005 підписано представниками сторін;

- 11.08.2005 державним виконавцем складено додаток до акта від 11.08.2005, в якому зазначено, що пункт 10 цього акта слід читати в такій редакції: “відеосервери Matrox Digisuite DTV передані на зберігання в неробочому стані. При цьому в системних блоках відеосерверів відсутні самі плати Matrox Digisuite DTV, а замість них –Matrox RT 2500 в кількості 3 шт. Крім того, відсутній вінчестери 80 Гбт –2 шт. та 40 Гбт –1 шт., відсутні ОЗУ в усіх системних блоках та в одному пошкоджена материнська плата”;

- представник відповідача підписувати додаток до акта від 11.08.2005 відмовився;

- згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 28.02.2007       № 12534 середня ринкова вартість таких, що були у вжитку  товарів, складає: плати нелінійного монтажу Matrox Digisuite DTV –26 000 грн.; модуля оперативної пам’яті (ОЗУ) DDRAM 256 Mb –120 грн.; вінчестера 80 Cb  - 200 грн.; вінчестера 40 Cb –150 грн.; визначити ринкову вартість “материнської” плати, що повинна встановлюватися на відеосервері Matrox Digisuite DTV неможливо у зв’язку з відсутністю в матеріалах справи необхідних товарних характеристик;

Судом апеляційної інстанції додатково встановлено, що:

- у справі відсутні докази передання за зазначеним актом державного виконавця  від 31.05.2003 на відповідальне зберігання відповідачеві трьох плат нелінійного монтажу Matrox Digisuite DTV в складі системних блоків відеосерверів Matrox Digisuite DTV,  додатково до встановлених на цих відеосерверах платах Matrox RT 2500;

- у справі відсутні належні докази на підтвердження вартості такої, що була у вжитку “материнської” плати до  відеосерверу Matrox Digisuite DTV.

Причиною виникнення спору у справі є питання про доведеність факту передачі відповідачеві на відповідальне зберігання плат нелінійного монтажу Matrox Digisuite DTV та про наявність підстав для стягнення з відповідача збитків у зв’язку неналежним виконанням ним обов’язку з відповідального зберігання майна.

Відповідно до  частин другої та  четвертої статті 55 Закону державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов’язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника; про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису й арешту майна боржника.

Частиною першою статті 58 Закону встановлено, що майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам, призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису.

Оцінка майна боржника провадиться державним виконавцем, якщо вартість майна не перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ринковими цінами, які діють на день проведення оцінки, крім випадків, коли оцінка провадиться за регульованими цінами, а також у разі оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден (частина перша статті 57 Закону).

За приписом статті 954 ЦК України до зберігання, яке здійснюється на підставі закону, застосовуються положення глави 66 ЦК України, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 942 ЦК України зберігач зобов’язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (частина перша статті 950 ЦК України).

Відповідно до статті 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі –у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі –у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Згідно з частиною першою статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Попередні судові інстанції дійшли суперечливих висновків стосовно кількості майна, яке було втрачене під час зберігання, та його вартості.

Зокрема, з установлених місцевим господарським судом обставин вбачається, що відеосервери (комп’ютери) передавалися на відповідальне зберігання разом з платами нелінійного монтажу Matrox Digisuite DTV та додатково встановленими платами Matrox RT 2500. Можливість функціонування комп’ютерів, обладнаних цими платами, встановлено висновком спеціаліста.

Апеляційний же суд дійшов висновку про недоведеність передачі на зберігання та відповідно –втрати плат нелінійного монтажу Matrox Digisuite DTV, вартість однієї такої плати, за оцінками товарознавчої експертизи, складає 26 000 грн. Проте, приймаючи це рішення, він не надав оцінки доказам, що підтверджували наявність плат (зокрема, поясненням судового виконавця, що проводив опис майна перед його передачею на відповідальне зберігання).

Крім того, з огляду на зазначені приписи статті 951 ЦК України апеляційний господарський суд припустився  помилки щодо наявності підстав для стягнення з відповідача додатково до зазначеної суми ще й повної вартості трьох відеосерверів з платами нелінійного монтажу Matrox RT 2500, оскільки з установлених господарськими судами у справі фактичних даних вбачається, що:

названі відеосервери не було втрачено або пошкоджено настільки, що вони не можуть бути використані за первісним призначенням;

позивач не звертався з вимогою щодо відшкодування їх загальної вартості.

Також апеляційним господарським судом було неправомірно  визначено вартість зазначених відеосерверів на підставі оцінки майна, здійсненої  державним виконавцем в оспорюваному акті від 31.05.2003, оскільки вартість цього майна перевищує сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а отже, на виконання приписів статті 57 Закону його оцінку має здійснювати суб’єкт оціночної діяльності відповідно до Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”.

В свою чергу, місцевим господарським судом не було встановлено відповідні товарні характеристики материнської плати, яку також було пошкоджено та вартість якої було встановлено за довідкою ПП “К-Плюс”,  а не відповідною товарознавчою експертизою.

Не з’ясувавши відповідні фактичні обставини, місцевий та апеляційний господарські суди тим самим припустилися неправильного застосування приписів частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою для скасування судових рішень зі справи.

Касаційна ж інстанція згідно з частиною другою статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

У новому розгляді справи господарському суду першої інстанції слід: врахувати викладене; всебічно і повно з’ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, а саме, - яке майно, в якій кількості та в якому стані було передано на відповідальне зберігання відповідачеві, в якому стані та в якій кількості   воно було повернуте та якою є вартість його відновлювального ремонту (або деталей, які було втрачено або пошкоджено); об’єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Райффайзен Банк Аваль” та касаційну скаргу приватного підприємства “Телерадіокомпанія “Славія –ТV” задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 27.06.2007 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Суддя                                                                                              В. Селіваненко

Суддя                                                                                              І. Бенедисюк

Суддя                                                                                              Б. Львов