ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2007 р.
10:40

Справа №  1/597/06

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Техноторг-Дон”.
/54025, м. Миколаїв, пр.-т Героїв Сталінграду, 113/1/
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/
Прокурор: Прокурор Миколаївської області в інтересах держави в особі Спеціалізованої
державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві .
/54021, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28/
про: скасування податкового повідомлення-рішення № 00001838/0 від 29.11.2006р.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Цюпа В.П., довіреність від 23.01.2007.

Атланова Ю.О., довіреність від 23.01.2007р.

Від відповідача: Глушко Д.В., довіреність від 22.01.2007р.

В засіданні бере участь прокурор: Порошина Н.Г.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про  скасування податкового повідомлення –рішення  № 00001838/0 від 29.11.2006 року про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі            311 115, 91 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 155 558, 45 грн. (а.с.150),  з тих підстав, що  відповідачем безпідставно виключено зі складу податкового кредиту за січень 2006 року 59 850 грн. по господарській операції з  ФГ “Сатурн”,  за квітень 2006 року –25 650 грн. по господарській операції з ПСП “АФ “Василівка”,  225 616, 91 грн. по маркетинговим послугам, чим порушено норми пункту 7.4.1.,  7.5.1. Закону України “Про податок на додану вартість”.

Відповідач  та прокурор позов не визнають з тих підстав, що  позивачем  порушено вимоги  підпунктів 7.4.1., 7.5.1. статті  7 Закону України “Про податок на додану вартість”: надані маркетингові послуги не відносяться до  валових витрат виробництва та не використовуються в подальшому у власній господарській діяльності;  по господарській операції  з ФГ “Сатурн” грошові кошти повернені, але позивачем своєчасно в січні 2006 року не здійснено коригування податкового кредиту; по господарській операції з ПСП “АФ “Василівка”  угода купівлі продажу розірвана, що також тягне за собою здійснення відповідного коригування податкового кредиту (а.с.153, 166-167).

Дослідивши надані докази, заслухавши  доводи сторін у судовому засідання, суд

встановив:

відповідач здійснив виїзну  планову документальну  перевірку позивача  з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства  за період з 01.01.2004 року по 30.06.2006 року, про що склав акт перевірки від 16.11.2006 року (а.с.9-149).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу податкове повідомлення-рішення № 00001838/0 від 29.11.2006 року  про визначення суми податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 311 116, 91 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 155 558, 45 грн., яке позивач просить визнати скасувати.

Позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного:

в акті перевірки від 16.11.2006 року № 49/38-000/31764816 на сторінці 46 відповідачем встановлено, що в перевіряємий період  позивач відніс до складу валових витрат суми маркетингових послуг в розмірі 2 387 378, 18 грн., в тому числі  по періодам :

1-й квартал 2004 року:

по приватним підприємцям Романчук М.І., Буделко М.Д., Новосьолов М.Б., Камнєва Т.О. -  253 918, 50 грн.;

2-й квартал 2004 року:

по приватним підприємцям Романчук М.І., Буделко М.Д., Новосьолов М.Б., Камнєва Т.О. –354 531, 10 грн.

3-й квартал 2004 року :

по приватним підприємцям Романчук М.І., Ковальова Е.А., Буделко М.Д., Камнєва Т.О.  –338 308, 73 грн.

4-й квартал 2004 року:

по приватним підприємцям  Ільїн В.Н., .Ковальова Е.А., Буделко М.Д.,  ., Камнєва Т.О.   –195 000, 00 грн.

1-й квартал 2005 року:

по приватним підприємцям  Ільїн В.Н., Ковальова Е.А.,  Новосьолов М.Б. –            51 466, 68 грн.

2-й квартал 2005 року:

по приватним підприємцям  Ільїн В.Н., Ковальова Е.А. –2 879, 17 грн.;

4-й квартал 2005 року:

по приватному  підприємцю  Ільїну В.Н. –466 100 грн.

2-й квартал 2006 року:

по приватним підприємцям          Романчук М.І., Буделко М.Д., Камнєва Т.О. Новосьолов М.Б. –714 194,0 грн.

Суми податку на додану вартість  по  господарським операціям з вказаними суб’єктами підприємницької діяльності відповідач виключив з податкового кредиту та в зв’язку з цим донарахував податок на додану вартість  по відповідним податковим періодам у сумі  225 616, 91 грн. (а.с.146).

Підставою для донарахування податку на додану вартість відповідач зазначив порушення позивачем пункту 5.1. статті 5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, пункту 7.4.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість по наданим маркетинговим послугам, які не відносяться до  валових витрат виробництва та не використовуються в подальшому у власній господарській діяльності.

Вказаний висновок акту перевірки є помилковим: правомірність віднесення до валових витрат  2 387 378, 18 грн. вартості наданих  суб’єктами підприємницької діяльності  маркетингових послуг встановлена постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.05.2007 року по справі № 1/596/06 і відповідно припису пункту 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України  вказаний факт не підлягає доказуванню.

Факт здійснення господарських операцій  по наданню маркетингових послуг  підтверджений первинними бухгалтерськими документами, податковими накладними, про що зазначено в акті перевірки на сторінках (а.с.54-103). Отже позивач правомірно  відповідно припису пункту 7.4.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” відніс до податкового кредиту податок на додану вартість по наданим маркетинговим послугам  на загальну суму 2 387 378, 18 грн. і у відповідача відсутні підстави для визначення податкового зобов’язання в сумі    225 616, 91  грн.

По господарській операції з ПСП “АФ Василівка” відповідачем  безпідставно зменшено податковий кредит на суму 25 650 грн. (а.с.112-113). Факт наявності укладеного договору  підтверджений ухвалою господарського суду від 12.06.2007 року по справі 17/398/07, грошові кошти, отримані ПСП “АФ Василівка”  від позивача, повернені останньому  лише 01.06.2007 року платіжним дорученням №87.

Отже, позивачем правомірно  відповідно до вимог пунктів 7.4.1., 7.5.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” віднесена до складу податкового кредиту червня 2006 року податок на додану вартість  в сумі                25 650 грн. і підстави для визначення податкового зобов’язання в цій сумі відсутні.

Суд також вважає неправомірним виключення із складу   податкового кредиту за січень 2006 року  податок на додану вартість в сумі  59 850 грн. по господарській операції з Ф/Г “Сатурн”: позивач в грудні 2005 року перерахував Ф/Г “Сатурн” попередню оплату за товар в сумі 359 100 грн., в тому числі 59 850 грн. податок на додану вартість та відповідно приписів пунктів 7.4.1., 7.5.1. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” правомірно відніс Ф/Г “Сатурн” до складу податкового кредиту, що не заперечується відповідачем. В січні 2006 року Ф/Г “Сатурн”  повернуло перераховані кошти.

Суд погоджується з доводами відповідача щодо необхідності здійснення відповідного коригування  податкового кредиту в зв’язку з відсутністю події здійснення господарської операції.  Разом з тим, чинне податкове законодавство, а саме  пункт 4.5. статті 4 Закону України “Про податок на додану вартість”  передбачає здійснення коригування суми  податкових  зобов'язань  та податкового   кредиту   постачальника   та  отримувача  лише у випадках зміни суми компенсації  вартості поставлених товарів,  включаючи  наступний за  поставкою  перегляд  цін,  перерахунок  у  випадках повернення товарів особі,  яка їх  надала. В даному випадку поставка товарів не відбувалась, здійснено повернення коштів як попередньої оплати за товар.

Приймаючи до уваги, що коригування податкових зобов’язань постачальника і податкового кредиту покупця повинно здійснюватись на підставі відповідних податкових документів, а саме Розрахунку коригування  кількісних і вартісних показників до податкової накладної, то позивач правомірно здійснив коригування в  жовтні 2006 року після отримання вказаного Розрахунку… від Ф/Г “Сатурн” , а не в січні 2006 року після повернення коштів. Отже, підстави для визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 59 850 грн.  відсутні.

Оскільки неправомірним є визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі  311 116, 91 грн., то у відповідача  відсутнє право  застосовувати штрафну санкцію в сумі 155 558, 45 грн. відповідно припису пункту 17.1.3. статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги,  що відповідно  до пункту 2  частини 3 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України  сплата судового збору складає 3, 40 грн., а позивач сплатив  102 грн., надмірно сплачене мито в сумі 98, 60 грн., перераховане платіжним дорученням № 235402 від 13.12.2006. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Кодексом адміністративного судочинства України не передбачена оплата вартості послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу, позивачу необхідно повернути сплачені ним ДП “Судовий інформаційний центр” кошти у сумі 118 грн., перераховані платіжним дорученням № 235403 від 13.12.2006.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення –рішення від 29.11.2006р.: № 00001838/0.

Відшкодувати Товариству з обмеженою відповідальністю “Техноторг-Дон” /54025, м. Миколаїв, пр.-т Героїв Сталінграду, 113/1, / з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / судовий збір в сумі 3, 40 грн. (три гривні 40 коп.).

Повернути  Товариству з обмеженою відповідальністю “Техноторг-Дон” /54025, м. Миколаїв, пр.-т Героїв Сталінграду, 113/1, / з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, проспект Леніна, 114 В, / надмірно сплачене державне мито в сумі 98, 60 грн. (дев’яносто вісім гривень шістдесят копійок) перераховане платіжним дорученням № 235402 від 13.12.2006.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Техноторг-Дон” /54025, м. Миколаїв, пр.-т Героїв Сталінграду, 113/1, / з Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” /03680, м. Київ, вул. Трутенко, 2, р/рахунок 0001 у ВАТ «Банк Універсальний»,  м. Львів,  МФО 325707, / 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, перерахованих платіжним дорученням № 235403 від 13.12.2006р.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя