ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.11.07р.

Справа № 1/360-07

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар", м.Вознесенськ Миколаївської області,

до  Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський електромеханічний завод", м.Дніпропетровськ,

про стягнення 15419грн. 45коп.

Суддя  Рудь І.А.

Представники:

від позивача - Лушко Т.А., дов. б/н від16.10.2007р.

від відповідача - Самокиш А.В., дов. б/н від 12.09.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонар" (надалі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський електромеханічний завод" (надалі –Відповідач) основний борг у розмірі 14849 грн. 40 коп., індекс інфляції у розмірі 166 грн. 23 коп., 3 % річних у розмірі 403 грн. 82 коп., а всього - 15419 грн. 45 коп. на підставі рахунку - фактури № СФ-0001946 від 24.03.2006р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись на ч. 2 ст. 530 ЦК України та зазначає, що, укладаючи усну угоду сторони не погодили у який строк кожна із сторін повинна виконати свої обов’язки  і на даний момент позивачем не пред’явлено відповідачу вимоги щодо оплати поставленого товару.

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2006р. позивач на підставі рахунку – фактури №СФ-0001946 від 24.03.2006р. на умовах передоплати здійснив постачання відповідачу електроізоляційних матеріалів на загальну суму 17849 грн. 40 коп. Угода у письмовому вигляді не укладалася.

Виконання зобов’язання позивачем підтверджується наступними документами: податковою накладною № 1869 від 04.04.2006р.; видатковою накладною № 0001869 від 04.04.2006р.; довіреністю № ЯЛЗ 047547 на ім’я Голавського О.В.

На виконання усної угоди 04.10.2006р. відповідачем здійснена оплата за отриману продукцію частково на суму 3000 грн. 00 коп.

У порушення вимог ст. 692 ЦК України та внаслідок неналежного виконання зобов’язань за відповідачем станом на 31.08.2007р. рахується заборгованість перед позивачем в сумі 15419 грн. 45 коп., з яких 14849 грн. 40 коп. –основний борг, 166 грн. 23 коп. – індекс інфляції, 403 грн. 82 коп. –3 % річних за прострочення відповідачем виконання зобов’язання за період з 05.10.2006р. по 31.08.2007р.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з наступних підстав.

За умовами ст.. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Правочин, для якого законом не встановлена обов’язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як встановлено судом, рахунок-фактура №СФ-0001946 від 24.03.2006р містить усі необхідні відомості та реквізити, у ньому зазначений строк його дії до 28.03.2006р., у сторін є первинні документи, які підтверджують виконання операції, а саме: товарна накладна, документ, що підтверджує оплату, довіреність на отримання товарно-матеріальних цінностей, що дає підстави вважати, що між сторонами укладено договір у спрощеній формі.

В матеріалах справи наявна видаткова накладна № РН-0001869 від 04.04.2006р., з якої вбачається, що товар повинен бути поставлений відповідачу на умовах передоплати. Відповідачем вимоги усної угоди щодо передоплати не було виконано в обумовлений строк, однак  позивач виконав взяті на себе зобов’язання  в повному обсязі.

Платіжним дорученням № 2833 від 04.10.2006р про сплату 3000грн.підтверджується факт часткового виконання умов договору відповідачем в частині погашення своїх грошових зобов’язань перед позивачем.

Позивачем долучено до справи копії листів від 26.09.2006р. та від 05.03.2007р., направлених на адресу відповідача про вимоги ВАТ „Дніпропетровський електромеханічний завод” виконати зобов’язання за усною угодою та здійснити оплату за отриману продукцію. Але зазначені листи не можуть бути прийняті судом як належні докази, оскільки позивачем не надано доказів їх вручення відповідачу.

Заперечення відповідача, щодо відсутності зобов’язання про сплату грошових коштів  спростовуються вищезазначеними матеріалами справи, якими підтверджено факт укладання усної угоди сторонами та встановлено строки виконання відповідачем своїх грошових зобов’язань, а саме: рахунком-фактурою №СФ-0001946 від 24.03.2006р. та видатковою накладною № РН-0001869 від 04.04.2006р.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання  зобов’язань не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов’язання.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі статтею 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та поясненнями представників сторін та підлягають задоволенню у повному обсязі: 14849 грн. 40 коп. –основного боргу, 166 грн. 23 коп. –індексу інфляції, 403 грн. 82 коп. –3 % річних,  відповідно до розрахунку Позивача за період з 05.10.2006р. по 31.08.2007р.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85, 116,117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Дніпропетровський електромеханічний завод" (49127, м. Дніпропетровськ, вул. Автопаркова, 1, , р/р 0831 у Дніпропетровській філії АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 305017) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонар" (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Кірова, 11, , р/р 9001 в МФ КБ „Приватбанк”, м. Миколаїв, МФО 326610) 14849 грн. 40 коп. (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок дев’ять гривень сорок копійок) –основного боргу, 166 грн. 23 коп. (сто шістдесят шість гривень двадцять три копійки) - індекс інфляції, 403 грн. 82 коп. (чотириста три гривні вісімдесят дві копійки) –3 % річних,  154 грн. 19 коп. (сто п’ятдесят чотири гривні дев’ятнадцять копійок) - витрат по сплаті державного мита, 118 грн. 00 коп. (сто вісімнадцять гривень 00 копійок) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано 30.11.2007р.