СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

21 листопада 2007 року
Справа № 2-15/4062-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Борисової Ю.В.,

за участю представників сторін:

позивача:          Щеглова Демида Анатолійовича, довіреність № 20-3/3552 від 27.12.06;

відповідача: Барсукової Анастасії Миколаївни, довіреність №  б/н від 20.08.07;

розглянувши апеляційну скаргу орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 04.10.2007 у справі № 2-15/4062-2007

за позовом           орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (вул. Гайдара, 3-а,Сімферополь,95000)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ІТВ" (вул. Батуріна, 13,Сімферополь,95000)

про стягнення 68690,82 грн.;

за зустрічним позовом про визнання та спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.10.2007 у справі № 2-15/4062-2007 первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ІТВ" на користь орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" заборгованість у розмірі 8922,24 грн., 439,20 грн. інфляційних втрат, 3% річних у сумі 328,54 грн., 96,90 грн. державного мита та 17,00 витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу.

Припинено провадження у справі у частині стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ІТВ" на користь орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" суми грошових коштів у розмірі 7124,55 грн.

В іншій частині первісного позову відмовлено.

Припинено провадження у справі по зустрічному позову товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ІТВ" до орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" про визнання та спонукання до виконання певних дій.

В основу рішення покладено головний висновок суду про те, що заборгованість відповідача підлягає стягненню на підставі статті Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України лише у тому розмірі, в якому є безпосередня вина товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ІТВ". Суд першої інстанції дійшов висновку про  те, що відповідач зробив усі залежні від нього заходи для виконання договірних зобов’язань, а саме надіслав лист на адресу позивача про необхідність проведення чергової перевірки приладів обліку теплової енергії. Таки обставини, на думку місцевого суду, свідчать про неправомірність нарахування орендним підприємством "Кримтеплокомуненерго" суми боргу розрахунковим способом за договірним навантаженням з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря.

Крім того, судом при задоволенні позову в частині стягнення 3% річних та суми інфляційних втрат були враховані норми статті 625 Цивільного кодексу України.

Не погодившись з цим судовим актом, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права.

Так, позивач посилається на те, що він не є виконавцем житлово-комунальних послуг. В обґрунтування цієї думки орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" наводить норму пункту 4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді. Крім того, позивач посилається на положення статті 1 та пункту 4 статті 7 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”.

Також, заявник апеляційної скарги вважає, що Правила надання послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної та гарячої води та водовідведенню регулюють тільки відносини яки виникають з фізичними особами.

Орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" в апеляційній скарзі вказує на неотримання ним листа з боку відповідача за № 60 від 01.11.2004 про необхідність демонтажу приладів обліку і на недоведеність належними доказами факту відправки товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ІТВ" такого листа.

Крім того, позивач вважає, що місцевий господарський суд не розглянув позовні вимоги в повному обсязі.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2000 між орендним підприємством „Кримтеплокомуненерго” (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія ІТВ” (Споживач) був укладений договір на відпуск та споживання теплової енергії № 978-С (а. с. 6-7)

Згідно з пунктом 1 Договору Постачальник зобов'язується подати, а Споживач прийняти теплову енергію у вигляді теплоносія для опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в обсягу, визначеному цим договором.

Відповідно до розділу 2 Договору Споживач зобов'язаний, у тому числі, надавати теплопостачальній організації звітність про витрату теплової енергії щомісячно до 25 числа місяця зі складанням актів по даним приладів обліку теплової енергії; своєчасно проводити державну повірку приладів обліку тепла, а також ремонт та налагодження теплового обладнання; здійснювати щоденний контроль за роботою приладів обліку.

В пункті 7 Договору сторони передбачили, що цей договір укладений строком на 1 рік та вважається продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку договору не буде повідомлень однієї зі сторін про припинення або зміну договору. Дострокове розірвання Договору можливе тільки за письмовою згодою сторін або за рішенням арбітражного суду.

Вказаний договір є дійсним, про що жодна зі сторін не заперечує.

Розділом 3 Договору передбачено, що оплата вартості спожитої теплової енергії здійснюється Споживачем відповідно до показників приладу обліку.

Судом встановлено, що орендним підприємством „Кримтеплокомуненерго” було здійснено нарахування вартості теплової енергії, спожитої товариством з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія ІТВ” за період з 01.11.2005 по 31.12.2006 розрахунковим способом за договірним навантаженням з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря у зв'язку з тим, що прилади обліку відповідача не пройшли метрологічної повірки.

Пунктом 2 Договору № 978-С від 01.08.2000 передбачено, що при виконанні цього Договору сторони зобов'язуються керуватися Правилами відпуску та реалізації теплової енергії у гарячій воді та іншими директивними документами, що відносяться до теплопостачання, прийнятими Урядом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 були затверджені Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

При цьому, апеляційна інстанція не може вважати правомірним посилання позивача на те, що Правила надання послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної та гарячої води та водовідведенню регулюють тільки відносини яки виникають з фізичними особами, тому що в пункті 1 вказаних Правил зазначено, що ці Правила регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Більш того, судова колегія зазначає, що згідно з пунктом 4.1 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання   холодної та гарячої води, централізованого водовідведення може бути виробник зазначених послуг,  виконавець послуг  з  управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли  домовленості про надання таких послуг. Так, зміст договору свідчить саме про те, що орендне підприємство "Кримтеплокомуненерго" і є виконавцем та виробником в понятті норм статті 1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги”, відповідно до якої виконавець -  суб'єкт  господарювання,  предметом  діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу  відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання,  який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п. 20 вказаних Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Господарським судом Автономної республіки Крим вірно встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія ІТВ” було отримано свідоцтво про державну метрологічну атестацію № 61 від 01.06.2000, видане Кримським державним центром стандартизації, метрології та сертифікації (а. с. 36), яким підтверджується, що лічильник гарячої води ТП-Мги DN-32 № 0040080 відповідає вимогам нормативної документації та допускається до використання для комерційного обліку теплоносіїв в якості лічильника теплової енергії.

Строк дії вказаного свідоцтва - до 01 липня 2002 року.

Вказаний лічильник, а також теплолічильник Суперком-01, № 99480743 були прийняті до експлуатації, про що свідчить наявний в матеріалах справи відповідний акт від 08.06.2000 (а. с. 37).

Аналогічна повірка вказаних лічильників була здійснена Кримським державним центром стандартизації, метрології та сертифікації 19.12.2002, про що було видано свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки № 210 від 19.12.2002, строк дії якого встановлений до 19.12.2004 (а. с. 52).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що сам факт відсутності повірки лічильників у певному періоді відповідачем не заперечується і матеріалами справи не спростовується, однак, слід мати на увазі те, що відсутність такої повірки не є виною товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "ІТВ".

З матеріалів справи вбачається, що оплата вартості спожитої теплової енергії здійснювалася відповідачем саме за показниками вказаних лічильників.

Як вбачається з норм пунктів 31, 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, виконавець зобов'язаний, зокрема, контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж).

Таки норми кореспондуються з пунктом 9 Правил, яким передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Матеріали справи свідчать, що у зв'язку з необхідністю проведення чергової повірки приладів обліку теплової енергії відповідач листом № 60 від 01.11.2004 звернувся до орендного підприємства „Кримтеплокомуненерго” з проханням направити своїх представників для демонтажу та розпломбування приладу обліку тепла (а. с. 153). Направлення вказаного листа на адресу позивача підтверджується наявною в матеріалах справи копією журналу вихідної кореспонденції (а. с. 158-159). При цьому, заперечення позивача стосовно неотримання ним цього документу судовою колегією вважаються хибними, а вищенаведені докази, які надані відповідачем належними в розумінні статі 34 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, апеляційна інстанція погоджується з тим висновком місцевого суду, що повірка приладів обліку теплової енергії, після закінчення строку дії відповідних свідоцтв, не була здійснена відповідачем через невиконання орендним підприємством „Кримтеплокомуненерго” покладених на нього чинним законодавством обов'язків.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що товариством з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія ІТВ” обґрунтовано здійснювався розрахунок вартості спожитої теплової енергії на підставі показників приладів обліку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати  господарські  зобов'язання  належним  чином  відповідно до закону,  інших правових   актів,   договору,  а за відсутності конкретних    вимог   щодо   виконання зобов'язання  відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З наявних в матеріалах справи документів та наданого відповідачем розрахунку оплати за фактично спожиту теплову енергію вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.11.2005 по 14.12.2006 складає 8922,24 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь підлягає саме така сума боргу у розмірі 8922,24 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розмір задоволеної суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір суми трьох процентів річних від простроченої суми, колегія суддів вважає його вірним.

Посилання позивача на те, що місцевий господарський суд не розглянув позовні вимоги в повному обсязі, спростовуються висновком місцевого суду, оскільки пунктом 4 резолютивної частини в інший частині первісного позову позивачу було відмовлено.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального Кодексу України провадження по справі підлягає припиненню у випадку відмови позивача від позову та якщо відмова прийнята господарським судом.

Таким чином, місцевим судом також правомірно було прийнято відмову товариства з обмеженою відповідальністю „Телерадіокомпанія ІТВ” від зустрічного позову та припинено провадження у справі по зустрічному позову на підставі пункту 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, судова колегія  вважає, що рішення господарського суду Автономної Республіки Крим є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 04.10.2007 у справі № 2-15/4062-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  В.М. Плут

Судді                                                                                В.І. Гонтар

Ю.В. Борисова