ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" листопада 2007 р.
Справа  № 25-6/511-06-13574

За позовом:  Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз”, м. Сімферополь

до відповідача: ТОВ „Торговий Дім „Агромир”, м. Одеса

про спонукання укласти додаткову угоду № 2/2 від 02.06.06 р. до Договору                              № 1590-ПГ-2005/2006 від   27.09.2005 р.

Суддя           Малярчук І.А.

В судових  засіданнях приймали участь представники сторін:

Від позивача:  Дрібний Ю.В., довіреність №11/62 від 27.08.07р.

Від відповідача: Шабалін В.Ю., довіреність №3 від 01.08.07р.

В судовому  засіданні 09.11.07 р. приймали участь представники сторін:

Від позивача:  Дрібний Ю.В., довіреність №11/62 від 27.08.07р.

Від відповідача: Шабалін В.Ю., довіреність №3 від 01.08.07р.

СУТЬ СПОРУ: про спонукання укласти додаткову угоду № 2/2  від  02.06.06 р. до Договору    № 1590-ПГ-2005/2006 від   27.09.2005 р.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує, надав суду  пояснення до справи  від 24.09.07 р. вх.№22028 та від 08.10.07р., в яких зазначає про те, що на момент його звернення  до господарського суду за захистом порушених прав шляхом спонукання відповідача укласти додаткову угоду до договору, даний договір ще продовжував свою дію, тому є цілком правомірним врегулювання  сторонами його умов.

Також, позивач вказує на те, що 02.06.06 р.  надіслав на адресу відповідача додаткову угоду про зміну умов договору, у зв’язку з чим останній  відповідно до ч.3 ст.181 ГК України  зобов’язаний був у двадцятиденний строк  надати позивачу відповідь, у зв’язку з чим порушення відповідачем норм закону відбулося 22.06.06 р., та саме з цього моменту у  позивача виникла можливість на відновлення порушеного права.

Позивач посилається на положення ч.2 п.6.4 Договору 1590-ПГ-2005/2006 від   27.09.2005 р., яким передбачено, що сторони зобов’язуються прийняти до виконання зміни з моменту введення в дію даних нормативних  документів шляхом внесення письмових змін у Договір. З огляду на вищенаведене положення Договору позивач зазначає про те, що у період з 01.03.06 р. по 31.03.06 р. відповідач прийняв  29,854 тис. куб. м. природного газу, але від підписання додаткової угоди про встановлення  нової ціни на поставлений газ  відповідно до Постанови НКРЕ України  від 16.02.06 р. №176, якою затверджено  рівень  ціни на природний газ у розмірі  548 грн. за 1 тис. куб. м., відмовився. При цьому, умови додаткової угоди №2/2 від 02.06.06 р. до договору  №1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.05 р.  застосовуються  до відносин, які виникли  між сторонами  з 01.11.05 р. та містять перелік постанов  НКРЕ щодо ціни природного газу та строках  їх застосування.

Крім того, позивач вважає, що в рішенні суду необхідно зазначити про набуття чинності додаткової угоди  саме з 02.06.06 р.

Відповідач позов не визнає, подав суду відзив на позовну заяву від 12.09.07 р. вх.№21169, пояснення   від 24.09.07 р. за вх.№22030, згідно яких проти заявлених Державним акціонерним товариством „Чорноморнафтогаз” позовних вимог заперечує та вказує на те, що позивач звернувся до нього з пропозицією підписати додаткову угоду  №2/2 лише 02.06.06 р., хоча фактично поставка газу була припинена 31.03.07 р. Крім того, позивачем було направлено  відповідачу ксерокопію  додаткової угоди №2/2 від 02.06.06 р., в якій ДАТ „Чорноморнафтогаз”, за твердженням ТОВ „Торговий Дім „Агромир”, змінював порядок фінансових  відносин та зобов’язань  відповідача не тільки перед позивачем, але й перед бюджетом, в звітних та фінансових  періодах 2005р. та І кварталу 2006 р., розрахунки за якими вже закрито, у зв’язку з чим  внесення змін  до Договору  шляхом підписання  додаткової угоди до Договору №1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.05 р. призвело б до порушення  податкового  законодавства та понесення відповідачем збитків, оскільки позивач не оформив своєчасно та належним чином проект додаткової угоди.

Також, відповідач зазначає, що в акті приймання-передачі природного газу від      31.03.06 р., підписаного сторонами на підставі Договору №1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.05 р. не зазначено ціни поставленого природного газу або посилання на зміну його ціни, у зв’язку з чим за відсутності звернення позивача,  на момент поставки,  з пропозицією про зміну ціни, дана поставка природного газу була здійснена за тарифами, погодженими сторонами в Договорі №1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.05 р.

Ухвалою від 08.10.07 р. господарським судом відповідно до ч.3 ст.24 ГПК України здійснено заміну  первісного відповідача ДП „Торговий Дім „Агромир” на належного відповідача ТОВ „Торговий Дім „Агромир”.

Господарським судом Одеської області  в судовому засіданні  відповідно до ст.77 ГПК України  було оголошено перерву  з 08.10.07 р. по 09.11.07 р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши доводи сторін, суд встановив наступне:

27.09.05 р.  між Державним акціонерним товариством „Чорноморнафтогаз” (Продавець) та ДП „Торговий Дім „Агромир”(Покупець), правонаступником якого є ТОВ „Торговий Дім „Агромир”, було укладено договір №1590-ПГ-2005/2006 купівлі-продажу  природного газу і на надання послуг з його транспортування, пунктом 1.1 якого визначено, що Продавець зобов’язується  в 2005-2006 році передати у власність Покупцеві природний газ і надавати послуги з його транспортування, а Покупець –приймати  та оплачувати  газ та  послуги з його транспортування  в терміни й у порядку, передбаченому даним Договором, в обсязі     680 000 тис. м3, з визначенням обсягів постачання по місяцям протягом 2005-2006 р.р.

Відповідно до п.1.3 Договору Покупець  зобов’язується  здійснювати  оплату за фактично спожиті  обсяги газу за цінами і у термін, передбачений розділом 6 даного Договору.

Пунктами 6.1, 6.2 Договору визначено, що ціна реалізації  газу власного видобутку Продавця Покупцеві  за одну тисячу метрів кубічних без урахування тарифів  на транспортування складає: 361,20 грн., крім того ПДВ  72,24 грн., всього 433,44 грн., крім того цільова  надбавка у розмірі  2 % до діючої ціни газу ( згідно Закону України „Про внесення  змін до Закону України  „Про державний бюджет  на 2005 рік”  та деяких законодавчих актів України” та Постанови  Кабінету Міністрів України  від 11.06.05 р. №442 „Про  затвердження  Порядку внесення до спеціального фонду державного бюджету збору у вигляді  цільової надбавки до тарифу  на природний газ”) 7,22 грн., крім того ПДВ 1,44 грн., всього 8,66 грн. Тариф на послуги з транспортування  газу за одну  тисячу метрів кубічних по газопроводу Джанкой-Феодосія-Керч складає: 1 грн., крім того ПДВ (за ставкою 20%) –   0,20 грн., всього 1,20 грн. за одну тисячу метрів кубічних. Підстава – Постанова НКРЕ України  від 30.04.04 р. №437 „Про затвердження тарифів на транспортування та постачання природного газу”.

Згідно ч.1, 2, 3 п.6.3 Договору розрахунки за природний газ  та послуги з його  транспортування Покупець здійснює  грошовими коштами  в національній валюті України  шляхом перерахування коштів на рахунок Продавця роздільними  платіжними дорученнями, або з обов’язковою вказівкою  в одному платіжному дорученні  призначення платежу: окремо за природний газ і окремо за послуги з транспортування природного газу. Покупець не пізніше  25 числа  місяця, що передує  місяцю відвантаження газу перераховує  Продавцю авансовий платіж в розмірі  95% вартості обсягу газу та послуг  з його транспортування, в межах заявлених  у п.1.1 на поточний період обсягів газу. Остаточний розрахунок  за переданий газ і послуг з його транспортування здійснюється до 10 числа  місяця, наступного за звітним, відповідно до акту прийому-передачі  фактично спожитого за місяць газу. Подача газу здійснюється в межах оплачених обсягів природного газу  і послуг  з його  транспортування . При не надходженні коштів від Покупця Продавець вправі не здійснювати відпуск газу.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що при зміні урядовими рішеннями, або постановами НКРЕ розміру тарифів на транспортування природного газу, сторони зобов’язуються прийняти до виконання зміни з моменту запровадження в дію даних нормативних документів відповідно до чинного законодавства України шляхом внесення  письмових змін у Договір. У випадку  зміни  цін  на природний газ згідно наказів  НАК „Нафтогаз України”, постановами НКРЕ сторони зобов’язуються прийняти до виконання  зміну ціни з моменту запровадження її в дію шляхом внесення письмових змін у Договір.

Даний договір набуває чинності  з моменту його підписання  сторонами і діє до       31.12.06 р., умови договору застосовуються до відносин, що виникли між сторонами з           01 жовтня  2005 р. (п.9.8 Договору).

Постановою НКРЕ від 27.10.05 р. №977, яка набрала чинності з 01.11.05 р.,  затверджено нові  граничні  ціни на  природний газ  для промислових споживачів у розмірі  379,20 грн.  за  1000  куб.м. без урахування тарифів на транспортування та постачання природного газу і податку на додану вартість.

Постановою НКРЕ від 21.12.05 р. №1151, яка набрала чинності з 01.01.06 р. та скасувала Постанову НКРЕ від 27.10.05 р. №977,  затверджено нові  граничні  ціни на  природний газ  для промислових споживачів у розмірі 422,10 грн. за  1000   куб.м   без   урахування   тарифів   на транспортування та постачання природного газу і податку на  додану вартість.

Постановою НКРЕ від 16.02.06 р. № 176,  яка набрала чинності з 20.02.06 р. та скасувала Постанову НКРЕ від 21.12.05 р. №1151, затверджено нові  граничні  ціни на  природний газ  для промислових споживачів у розмірі  548  грн. за  1000   куб.м   без   урахування   тарифів   на транспортування та постачання природного газу і податку на  додану вартість.

Позивачем на підставі договору №1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.05 р.  було поставлено відповідачу  в січні 2006 р. 64,4 тис.куб.м. природного газу та надано  послуги з транспортування природного газу  відповідачу за актом приймання –передачі від 31.01.06 р.,  в лютому позивачем було поставлено відповідачу  37,114 тис.куб.м. за актом приймання –передачі від 01.03.06 р., в березні 2006 р.  позивачем було поставлено відповідачу            29,854 тис.куб.м.

Відповідачем було проведено оплату поставленого позивачем в березні 2006 р. природного газу згідно Договору №1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.05р. не в повному обсязі, що стало підставою для Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз” звернутися  27.07.06 р. до господарського суду Одеської області з позовом до ДП „Торговий Дім „Агромир” про стягнення  заборгованості по оплаті поставленого природного газу в сумі 8527,18 грн., яка була розрахована позивачем з урахуванням Постанови НКРЕ від 16.02.06 р. № 176.

Рішенням господарського суду Одеської  області від 08.09.06р. по справі                №12/334-06-7583 позов Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз” задоволено повністю, у зв’язку з чим з ДП „Торговий Дім „Агромир” на користь позивача стягнуто 8173,62 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 304,57  грн. пені та 48,99 грн. –3% річних.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.06 р. рішення господарського суду Одеської області від 08.09.06р. у справі №12/334-06-7583  змінено, позов задоволено частково, з   ДП „Торговий Дім „Агромир” на користь Державного акціонерного товариства „Чорноморнафтогаз” стягнуто 1371,3 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 50,4 грн. – пені, 7,82 грн. –3% річних.

При цьому в постанові Одеського апеляційного господарського суду від 24.10.06 р., яка не оскаржувалася та набрала законної сили 24.10.06 р.,  було зазначено про те, що за відсутності належним чином оформленої між сторонами додаткової угоди, ДП „Торговий Дім „Агромир” повинен оплатити  отриманий ним у березні 2006р.  природний газ в обсязі                     29,854 тис.куб.м. за договірною ціною, а саме в розмірі 443,08 грн. за 1 тис.куб.м.

Між тим, 02.06.06 р. Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз”  звернулось до  ДП „Торговий Дім „Агромир” із пропозицією укласти додаткову угоду №2/2 до Договору  №1590-ПГ-2005/2006 від 27.09.05 р., якою було передбачено внесення зміни ціни реалізації природного газу за одну  тисячу  метрів  кубічних без обліку  тарифів на транспортування, а саме: з   01.11.05 р., згідно Постанови НКРЕ від 27.10.05 р. №977 –379,2 грн., крім того ПДВ –     75,84 грн., всього 455,04 грн., крім того  цільова надбавка:  7,58 грн., ПДВ –1,52 грн., всього 9,10 грн.; з 01.01.06 р. згідно Постанови НКРЕ від 21.12.05 р. №1151 –422,10 грн., крім того ПДВ - 84,42 грн., всього 506,52 грн., крім того цільова надбавка: 8,44 грн.,  крім того ПДВ -1,69 грн., всього 10,13 грн.; з 20.02.06 р.  згідно постанови НКРЕ від 16.02.06 р.  №176 -548 грн.,  крім того ПДВ 109,6 грн., всього 657,6 грн., крім того цільова надбавка: 10,90 грн., крім того  ПДВ 2,19 грн., всього 13,15 грн.

В абзаці 1 п.3 додаткової угоди передбачено, що дана додаткова угода  набирає чинності з моменту її підписання, а умови  додаткової угоди застосовуються до відносин  між сторонами  з 01.11.05 р.

Даний проект додаткової угоди №2/2 від 02.06.06 р. був надісланий позивачем на адресу відповідача поштою та отриманий посадовою особою останнього 06.06.06 р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за №4750000. Відповідач проти факту отримання проект додаткової угоди №2/2 від 02.06.06 р. не заперечує, однак зазначає при цьому, що йому було надіслано копію додаткової угоди №2/2 від 02.06.06 р., а не оригінал.

З огляду на відсутність з боку відповідача будь-яких дій з приводу укладення запропонованої  додаткової угоди №2/2 від 02.06.06 р., Державне акціонерне товариство „Чорноморнафтогаз” 22.12.06 р. звернулося до господарського суду Одеської області з даним позовом про спонукання ДП „Торговий Дім „Агромир” укласти додаткову угоду № 2/2  від  02.06.06 р. до Договору № 1590-ПГ-205/2006 від   27.09.2005 р. При цьому, позивач згідно наданих  пояснень від 08.10.07 р. за вх.№23072, просить суд зазначити в судовому рішенні про набуття  чинності  додаткової угоди саме з 02.06.06 р.

Проаналізувавши обставини даної справи, доводи сторін та положення чинного законодавства України, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених  Державним акціонерним товариством „Чорноморнафтогаз” позовних вимог з огляду на наступне.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч. 1 ст.626, ч.ч.1, 2, 3 ст.632 ЦК України).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено  договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ч.1 ст. 651,  ст.654  ЦК України).

Договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст.640 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.2, 3, 4, 5 ст.188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції  повідомляє  другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо  сторони не досягли згоди  щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З аналізу положень вищенаведеної статті ГК України вбачається, що у разі недосягнення сторонами згоди  щодо зміни або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, законом передбачений такий засіб захисту прав  заінтересованої сторони, як зміна договору в судовому порядку, тобто зміна правовідносин сторін в межах договору.

З обставин справи випливає, що у позивача виникло зобов’язання відповідно до умов п.6.4 Договору №1590-ПГ-2005/2006 та була можливість звернутися в установленому законом порядку до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду щодо зміни ціни на  природний газ починаючи  з 01.11.05 р. на підставі Постанови НКРЕ від 27.10.05 р. №977,  з 01.01.06 р. на підставі Постанови НКРЕ від 21.12.05 р. №1151,  з  20.02.06 р. на підставі Постанови НКРЕ від 16.02.06 р. № 176, зокрема до здійснення поставки природного газу відповідачу та проведення відповідачем оплати. Однак, позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду щодо зміни ціни на  природний газ лише 02.06.06 р., тобто через три місяці після проведення останньої поставки природного газу  та здійснення часткової оплати відповідачем вартості отриманого природного газу.

Позивачем не надано суду будь-яких доказів звернення до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду щодо зміни ціни на  природний газ протягом семи місяців починаючи з моменту набрання чинності вищенаведених Постанов НКРЕ від  27.10.05 р. №977,  від 21.12.05 р. №1151,   від 16.02.06 р. № 176, а також не зазначено про наявність поважних причин, що зумовили неможливість такого звернення.

Цивільні  права  особа  здійснює  у  межах,   наданих   їй договором або актами цивільного законодавства. При  здійсненні  своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій,  які могли б порушити права  інших  осіб (ч.ч.1, 2 ст.13 ЦК України)

На думку суду, позивач мав змогу звернутися до відповідача у встановленому законом порядку з пропозицією укласти додаткові угоди щодо зміни ціни на  природний газ безпосередньо з моменту набрання чинності вищенаведених Постанов НКРЕ від  27.10.05 р. №977,  від 21.12.05 р. №1151,   від 16.02.06 р. № 176, та за умов наявності у відповідача договірного зобов’язання сплачувати не пізніше 25-го числа місяця, що передує  місяцю відвантаження газу 95% авансу вартості обсягу газу, позивач мав право відповідно до абз.4 п.6.3 Договору не здійснювати відпуск газу  до досягнення домовленості з відповідачем стосовно встановлення інших цін відповідно до Постанов НКРЕ на наступні поставки природного газу та до проведення відповідачем 95% авансу вартості обсягу газу за новою узгодженою ціною.

Приймаючи до уваги те, що при встановленні Постановами НКРЕ нових граничних цін на природний газ, заінтересованою стороною щодо внесення змін в Договір, був саме позивач, як Продавець природного газу, його своєчасне звернення до відповідача з відповідною пропозицією надало б відповідачу можливість визначитися, щодо погодження на встановлення нових цін на наступні поставки природного газу або у разі втрати інтересу внаслідок підвищення ціни на природний газ ініціювати дострокове розірвання договору.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно  до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з   урахуванням   вимог  цього  Кодексу,  інших  актів  цивільного законодавства,  звичаїв  ділового  обороту,  вимог  розумності  та справедливості.

Однак, позивач після встановлення нових цін у відповідності із Постановами НКРЕ здійснив поставку природного газу відповідачу,  подалі звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по оплаті здійсненої поставки природного газу, розрахувавши при цьому суму боргу з урахуванням цін, встановлених Постановами НКРЕ, та лише через декілька місяців після здійснення останньої поставки природного газу, а саме 02.06.06 р. звернувся до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду до Договору, умови про підвищення цін на природний газ в якій поширювались виключно на вже здійснені поставки природного газу, оскільки подальших поставок природного газу протягом дії Договору      №1590-ПГ-2005/2006  не відбулося.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що зазначені дії відповідача, як сторони за Договором, є недобросовісними по відношенню до контрагента та такими, що  не відповідають вимогам  чинного законодавства, оскільки позбавили останнього вільного волевиявлення стосовно визначення умов договору та мали на меті зміни ціни договору після його фактичного виконання, у зв’язку з чим у суду відсутні правові підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог про спонукання укласти додаткову угоду № 2/2  від  02.06.06 р. до Договору    № 1590-ПГ-205/2006 від   27.09.2005 р.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З огляду на вищевикладені обставини справи з урахуванням положень чинного законодавства, вимог розумності  та справедливості, суд вважає, що порядок звернення позивача до відповідача з пропозицією укласти додаткову угоду до Договору та умови додаткової угоди, в редакції запропонованій позивачем є такими, що порушують права та охоронювані законом інтереси відповідача як сторони за Договором    № 1590-ПГ-2005/2006 від   27.09.2005 р. та не відповідають вимогам закону,  у зв’язку з чим відмовляє в задоволенні заявлених позивачем позовних вимог про спонукання укласти додаткову угоду № 2/2  від  02.06.06 р. до Договору    № 1590-ПГ-2005/2006 від   27.09.2005 р.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати пов’язані зі сплатою державного мита та витрати на оплату  інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49,  82- 85 ГПК  України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити  в задоволенні позову повністю.

Рішення господарського суду набирає законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                       Малярчук І.А.