ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" грудня 2007 р.                                                            Справа № 37/365-07

вх. № 11870/4-37

Суддя господарського суду Доленчук Д. О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився  відповідача - не з'явився

розглянувши справу за позовом ПП фірми "Бриз", м. Харків

до  ДП "Харківський метрополітен", м. Харків

про стягнення 76925,51 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство фірма "Бриз" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Харківський метрополітен" (відповідач) в якій просить стягнути з відповідача суму майнової шкоди у зв'язку з утратою майна - 65261,51 грн., збитків у зв'язку з оплатою обов'язкових платежів за договором - 11664,00 грн.: усього 76925,51 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що  у ніч з 19.04.2007р. на 20.04.2007 року працівниками відповідача за участю працівників міліції з охорони метрополітену було здійснено демонтаж та вивіз у невідомому напрямку належної позивачу конструкції - "Призматрон" двосторонній, яка була встановлена позивачем за адресою: м. Харків, пл. Конституції ріг вул. Короленко.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 16.11.2007 р. за вх. № 23641, надав заперечення проти позову, в яких вказує на те, що з метою забезпечення безпеки пасажирів в ніч з 19.04.07 р. на 20.04.07 р. був проведений робітниками метрополітену демонтаж рекламної конструкції типу “Призматрон” на станції “Радянська”, про що складено Акт демонтажу від 20.04.07 р., та згідно Опису від 20.04.07 р. дана конструкція була відправлена на зберігання в електродепо “Московське” на склад служби матеріально-технічного постачання, який охороняється робітниками міліції з відділу охорони метрополітену. Також, відповідач вказує на те, що розрахунок вартості конструкції на 65261,51 грн., доданий до позовної заяви, не може прийматися до уваги, оскільки включає відомості про зовсім нову рекламну конструкцію, а дана конструкція тривалий час вже знаходилася на вулиці під впливом природних факторів, то розрахунок повинен бути зроблений з урахуванням зносу та амортизації за весь час. Що стосується стягнення збитків пов'язаних з оплатою за використання місця для розміщення рекламної конструкції у розмірі 11664,00 грн. за три місяця (квітень, травень та червень 2007 року) по 3888,00 грн. за місяць, відповідач вказує на те, що він є необґрунтованим, оскільки позивач у своєму рахунку не врахував той факт, що до 19 квітня 2007 року рекламна конструкція ще не була демонтована та знаходилася на місці; позивач мав право дострокове припинити дію договору та не вносити плату за користування місцем на якому була розташована рекламна конструкція ще з 20.04.07 р., тобто з моменту, коли рекламна конструкція вже була демонтована та користування даним місцем вже не проводилося. На підставі викладеного відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь 76925,51 грн. відмовити.

Сторони до початку судового засідання, призначеного на 29.11.2007 року о 12:30 год., надали узгоджене клопотання про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечило чинному законодавству, інтересам сторін, тому судом було задоволено.

Позивач, через канцелярію господарського суду 29.11.2007 р. за вх. № 14193 та вх. № 14194, надав документи згідно супровідних листів, які господарським судом залучаються до матеріалів справи.

У судовому засіданні призначеному на 29.11.2007 року о 12:30 год. було оголошено перерву до 06.12.2007 року о 11:30 год., у зв'язку з необхідністю виготовлення повного тексту рішення по вказаній справі.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін господарським судом встановлено.

19 грудня 2006 року між Комунальним підприємством "Міський Інформаційний центр" та ППФ "Бриз" було укладено договір № 345 про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування рекламних спеціальних конструкцій. Згідно договору Комунальне підприємство "Міський Інформаційний центр" надало ППФ "Бриз" в користування місця, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій згідно Додатку до договору № 1, який є невід’ємною частиною вищевказаного договору, а саме місце за адресою: м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка, зона 1-а, рекламною площею 36, розмір плати 3888,00 грн.

Згідно акту прийому-передачі місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій по договору № 345 від 19.12.2006 року, Комунальне підприємство "Міський Інформаційний центр" передало, а ППФ "Бриз" прийняло у користування місце за адресою: м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка.

Відповідно до п.2.1 договору № 345 від 19 грудня 2006 року даний договір набрав чинності з 01.01.2007 року та діяв до 30.06.2007 року.

Пунктами 4.5 та 4.6 договору було передбачено, що внесення плати за користування місцями здійснюється авансом до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, та внесення всіх платежів здійснюється ППФ "Бриз"  без отримання від Комунального підприємства "Міський Інформаційний центр" рахунку-фактури, шляхом перерахування відповідних коштів на поточний рахунок Комунального підприємства "Міський Інформаційний центр" у встановлені договором строки.

Також, п. 3.4.2. договору було передбачено те, що ППФ "Бриз" зобов’язується не розміщувати спеціальні конструкції на місцях, переданих у користування за цим договором, до отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами у встановленому порядку.

На виконання п. 3.4.2. договору  ППФ "Бриз" 01.01.2007 року було продовжено дію дозволу № 9806 від 24.01.2006 року на розміщення зовнішньої реклами - призматрону за адресою: м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка строком до 30.06.2007 року.

Господарським судом встановлено, що на виконання умов вищевказаного договору позивач займав місце за адресою: м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка та платив за це місце плату Комунальному підприємству "Міський Інформаційний центр" у розмірі 3888,00 грн. на місяць. Господарським судом встановлено, що договір № 345 про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування рекламних спеціальних конструкцій від 19 грудня 2006 року станом на 20.04.2007 року був дійсним та в матеріалах справи не міститься доказів того, що даний договір було визнано не дійсним.

Актом проведення зовнішнього огляду спеціальної рекламної конструкції (щит стаціонарний 6,0 м на 3,0 м, сторін - 2, власник - ППФ "Бриз",  м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка) від 25.10.2007 року було встановлено, що дана спеціальна рекламна конструкція відповідає проектної документації, стан стальних конструкцій - роботоздатний, стан залізобетонній конструкції задовільний. Даний акт 30.10.2006 року був затверджений Начальником департаменту зовнішньої реклами Комунального підприємства "Міський Інформаційний центр" Глушков М.С.

Також, господарським судом встановлено, що дозвіл № 9806 від 24.01.2006 року на розміщення зовнішньої рекламної конструкції за адресою: м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка та Акт проведення зовнішнього огляду спеціальної рекламної конструкції (щит стаціонарний 6,0 м на 3,0 м, сторін - 2, власник - ППФ "Бриз",  м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка) від 25.10.2007 року є офіційними документами вказаних установ, на час розгляду справи не скасовані. В матеріалах справи відсутні докази звернення з боку відповідача щодо скасування або визнання не законними даних документів.

За таких обставин господарський суд приходить к висновку, що ППФ "Бриз" на підставі договору № 345 про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування рекламних спеціальних конструкцій від 19 грудня 2006 року та дозволу № 9806 від 24.01.2006 року на розміщення зовнішньої реклами мало право розміщати на місці за адресою: м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка "Призматрон" двосторонній строком до 30.06.2007 року.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку вартості спеціальної рекламної конструкції (щит стаціонарний 6,0 м на 3,0 м, сторін - 2, власник - ППФ "Бриз",  м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка) господарським судом встановлено, що вартість спеціальної рекламної конструкції - "Призматрон" двосторонній складає 65261, 51 грн.

Судом встановлено, що у ніч з 19.04.2007 року на 20.04.2007 року працівниками відповідача за участю працівників міліції з охорони метрополітену було здійснено демонтаж вищевказаної рекламної конструкції.

У відзиві на позовну заяву та представником відповідач у судовому засіданні було зазначено, що ДП "Харківський метрополітен" демонтував спеціальну рекламну конструкцію (щит стаціонарний 6,0 м на 3,0 м, сторін - 2 ("Призматрон" двосторонній),  власник - ППФ "Бриз",  м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка) у зв’язку з необхідністю забезпечення безпеки перевезень пасажирів та запобіганню наслідкам, які могли б призвести до людських жертв, але доказів вищевказаного суду не надав.

Посилання відповідача на те, що розміщення вищевказаної конструкції суперечить вимогам Державно будівельних норм господарським судом до уваги не приймаються, оскільки позивач мав право на розміщення спеціальної рекламної конструкції (щит стаціонарний 6,0 м на 3,0 м, сторін - 2 ("Призматрон" двосторонній), власник - ППФ "Бриз",  м. Харків, пл. Конституції вул. Короленка) відповідно до договору № 345 від 19 грудня 2006 року та дозволу № 9806. Дійсність дозволу № 9806 підтверджується листом Начальника управління містобудування та архітектури  Чечельницьким С.Г. № 9430 від 08.08.2007 року, в якому він вказує на те, що дана рекламна конструкція була розташована відповідно до дозволу № 9806 строком дії до 30.06.2007 року.

Посилання відповідача на те, що демонтована відповідачем конструкція позивача зберігається в електродепо “Московське” на складі служби матеріально-технічного постачання, господарським судом до уваги не приймаються, оскільки представником позивача у судовому засіданні було вказано на те, що та конструкція, яка зберігається у відповідача на складі, не є той конструкцією, що розміщалася у м. Харкові на пл. Конституції вул. Короленка, а позивачем не надано до суду належних доказів того, що саме та конструкція, яка зберігається у відповідача на складі є тій конструкцією яка належала позивачу та яку демонтував відповідач у ніч з 19.04.2007 року на 20.04.2007 року.

Судом встановлено, що на виконання вимог ст. 526, 530 Цивільного кодексу України позивачем належним чином були виконанні умови договору № 345 про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування рекламних спеціальних конструкцій від 19 грудня 2006 року, які виразилися насамперед у сплаті позивачем відповідних сум за використання місць за вищевказаним договором, в підтвердження чого в матеріалах справи містяться відповідні платіжні доручення.

Пунктом 8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Збитки за своєю юридичною природою є грошовим вираженням майнової шкоди. Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Зобов’язання щодо відшкодування шкоди, як і інші зобов’язання, відповідно до загальної норми частини 2 ст. 509 Цивільного кодексу України виникають з підстав встановлених статтею 11 цього кодексу, зі змісту якої впливає, що кожна із передбачених нею підстав має назву юридичного факту, тобто виникнення зобов’язання шкоди ґрунтується на фактах завдання цієї шкоди.

Як вбачається з системного аналізу господарським судом норм чинного законодавства, що регулює дані правовідносини, для застосування вищевказаного виду цивільно-правої відповідальності необхідною є наявність відповідних умов: завданої шкоди, протиправності у поведінці заподіювача шкоди, причинного зв’язку між першими двома елементами; вини заподіювача шкоди. Частиною 2 статті 1166 Цивільного кодексу України закріплено принцип презумпції вини, а саме обов’язок доводити відсутність своєї вини покладено на особу, яка завдала шкоди.

На підставі вищевикладеного господарський суд приходить к висновку, що  у заподіянні майновою шкоди позивачу є вина відповідача та існує причинний зв’язок  між завданою позивачу майновою шкодою у розмірі  65261,51 грн. та діями відповідача, які виразилися у неправомірних діях, а саме демонтаж без законних підстав належної позивачу конструкції.

Враховуючи те, що позивачем були належним чином виконані умови договору № 345 від 19 грудня 2006 року по сплаті обов'язкових платежів по договору у розмірі 11664,00 грн., господарський суд приходить к висновку, що у заподіянні збитків позивачу у зв'язку з оплатою обов'язкових платежів по договору  у розмірі 11664,00 грн. є вина відповідача та існує причинний зв’язок  між завданими позивачу збитками у розмірі 11664,00 грн. та діями відповідача, які виразилися у неправомірних діях, а саме демонтаж без законних підстав належної позивачу конструкції.

За таких обставин господарський суд вважає, що позивна вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми майнової шкоди та збитків у розмірі 76925,51 грн. підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача  належить стягнути до державного бюджету України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 769,25 грн., та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р. № 1258 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 16, 22, 509, 526, 530, 1166 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 35, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський метрополітен" (61052, м. Харків, вул. Енгельса, б. 29, , п/р 184 в АКБ "Золоті ворота", МФО 351931) на користь Приватного підприємства фірма "Бриз" (61057, м. Харків, вул. Гражданська, 9, оф. 12 , п/р 0011 в АКБ "Базис", МФО 351760) - суму майнової шкоди у розмірі 65261,51 грн. та збитків у розмірі -11664,00 грн., усього 76925,51 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Державного підприємства "Харківський метрополітен" (61052, м. Харків, вул. Енгельса, б. 29, , п/р 184 в АКБ "Золоті ворота", МФО 351931) на користь Приватного підприємства фірма "Бриз" (61057, м. Харків, вул. Гражданська, 9, оф. 12 , п/р 0011 в АКБ "Базис", МФО 351760) - 769,25 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Доленчук Д. О.