ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2007 р.
№ 6-27-33/102-05-3981

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Бернацької Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю “СМТ Южний ЛТД”

на постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.07

у справі
№ 17-6-27-33/102-05-3981

господарського суду
Одеської області

за позовом
Прокурора Одеської області в інтересах Міністерства транспорту та зв'язку України в особі Державної установи “Держгідрографія”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “СМТ Южний ЛТД”

про
стягнення 370370,23 грн.

за участю представників від:

Міністерства транспорту та зв'язку України
Молчанов Д.М. (дов. від 29.12.06)

Державної установи “Держгідрографія”
Кірілкова С.М. (дов. від 21.12.06)

Товариства з обмеженою відповідальністю “СМТ Южний ЛТД”
Ландер І.Й. (директор),
Бойчук В.Г. (дов. від 16.10.07)

прокурор
Савицька О.В. (посв. №231)

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України в особі ДУ „Держгідрографія” звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою до ТОВ „СМТ Южний ЛТД” про стягнення 66869,31 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 354407,34 грн., з яких 354407,34 грн. –заборгованість з маякового збору та 15962,89 грн. –3% річних за прострочення грошового зобов’язання.

Справа розглядалась господарськими судами різних інстанцій неодноразово. Останнім рішенням місцевого господарського суду від 11.06.07, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 22.06.07 (суддя Зуєва Л.Є.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.07 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Катере В.І., суддів: Жекова В.І., Пироговського В.Т.), позовні вимоги задоволені частково, стягнуто з ТОВ „СМТ Южний ЛТД” на користь ДУ „Держгідрографія” 66869,31 доларів США заборгованості з маякового збору, 668,69 доларів США державного мита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу, в решті позову відмовлено.

В частині задоволення позову судові акти мотивовані порушенням відповідачем положень ч.2 ст.117 КТМУ п.п.7,21 „Положення про портові збори”, затвердженого Постановою КМУ від 12.10.00 № 1544 зі змінами, внесеними Постановою КМУ від 29.03.02 № 391, п.8.4 договору від 04.08.03 № 223-М3. Відмовляючи у стягнення 3% річних, суди виходили з необґрунтованості заявлених вимог в цій частині, т.я. заступником прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України в особі ДУ „Держгідрографія” не надано належним чином оформленого розрахунку, в якому зазначено кількість днів прострочення заборгованості, момент виникнення останньої, валюту стягнення, тощо.

Не погодившись із судовими актами у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.07 та рішення господарського суду Одеської області від 11.06.07 по даній справі скасувати, в позові відмовити повністю. Касаційна скарга мотивована тим, що  п.7 Положення про портові збори прямо встановлює право ДП „Морський торгівельний порт „Южний” без будь-яких обмежень, умов та узгоджень застосовувати знижки з усіх видів портових зборів для суден, які заходять в його акваторію для навантаження-розвантаження генеральних та навалочних вантажів, у зв’язку з чим дії скаржника по виставленню судновласниками рахунків, в яких зазначались суми маякового збору з урахуванням знижок кореспондуються з чинним законодавством, в т.ч. з текстом Наказів Міністерства транспорту України від 15.12.00 № 711 та від 30.10.02 № 765, та умовами укладеної між сторонами угоди. Також ТОВ „СМТ Южний ЛТД” зазначає, що знижки надавались судновласникам згідно розпорядження начальника порту від 27.12.01 №168, дійсність якого підтверджена в судовому порядку.

В частині відмови у позові судові акти скаржником не оскаржуються, а відтак, не перевіряються господарським судом касаційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,  розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами було встановлено, що 04.08.03 між Державною установою „Держгідрографія” (Держгідрографія) та ТОВ „СМТ Южний ЛТД” (Агент) укладено договір №223-М3 (Договір), згідно до умов якого Агент збирає із судновласників та перераховує Держгідрографії маяковий збір у повному обсязі відповідно до п.п. 7, 21 Положення „Про портові збори”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.00 № 1544 з доповненнями, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.02 № 391 з урахуванням вимог п.2 вищезгаданої постанови (п.1.1 Договору).

Агент зобов’язався подавати представнику Держгідрографії копії Міжнародних Обмірних Свідоцтв агентованих суден із зазначенням дати заходу, порту, типу судна, виду рейсу не пізніше дня відходу судна і нести за це повну відповідальність, робити своєчасну сплату відповідно до умов цього Договору по суднах, що плавають під іноземним прапором –у ВКВ, під прапором України –у національній валюті України, вказувати в банківських документах повний перелік рахунків (номер та дата договору, номер та дата рахунку, сума), за якими сплачується маяковий збір (п.п.2.2.1,2.2.2 Договору). Розмір маякового збору визначається відповідно до нормативних документів стосовно маякового збору, затверджених Кабінетом Міністрів України і Міністерством транспорту України (п.3.1 Договору). Договір набирає сили з моменту підписання та діє до 31.12.04 (п.7.1 Договору). Сплата маякового збору по суднам, які проагентовані ТОВ „СМТ Южний ЛТД” з 01.01.03 до моменту підписання Договору здійснюється на підставі рахунків Держгідрографії, виписаних згідно з реєстром суднозаходів із зазначенням дати заходу, порту, типа судна, виду рейсу (закордонний чи каботажний) за вказаний період і Міжнародних Обмірних Свідоцтв на агентовані судна та двосторонніх актів виконаних робіт (п.8.4 Договору).

В подальшому Агентом надано передбачену п.8.4 Договору інформацію по суднозаходам за період з 01.01.03 по 04.08.03, після чого між контрагентами за угодою підписано акти виконаних робіт, а Держгідрографією виставлено рахунки по сплаті маякового збору в розмірі 100%, які ТОВ „СМТ Южний ЛТД” оплатило частково, а саме на 70% з урахуванням знижок, встановлених розпорядженням начальника ДП „Морський торгівельний порт „Южний” від 27.12.01 № 168, що стало підставою для звернення Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України в особі ДУ „Держгідрографія” до господарського суду Одеської області із позовною заявою про стягнення залишку заборгованості та 3% річних за прострочення грошового зобов’язання.

Судами відмовлено у задоволенні 3% річних за прострочення грошового зобов’язання (в цій частині судові акти не оскаржується сторонами, а відтак, не перевіряються господарським судом касаційної інстанції), але стягнуто з відповідача залишок заборгованості (у цій частині відповідач оскаржує судові акти).

Мотивуючи свої рішення в частині стягнення заборгованості з маякового збору, суди вказали на те, що після зміни суб’єкта отримання коштів порт “Южний” втратив право на застосування знижок на сплату маякового збору на всі судна, які заходять в порт. При цьому, повноваження стосовно надання будь-яких знижок з маякового збору можуть бути надані ДУ „Держгідрографія” виключно Міністерством транспорту, а норма п.21 Положення про портові збори з огляду на зміст п.7 цього Положення надає порту право застосовувати знижки виключно до тих портових зборів, які отримує саме порт.

Втім, колегія суддів Вищого господарського суду України не може погодитися з такою правовою позицією судів попередніх інстанцій і вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею  84 Кодексу торговельного мореплавства України встановлено, що у морському порту справляються наступні цільові портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, вантажний, адміністративний та санітарний; інші види зборів можуть встановлюватися законодавчими  актами України; розмір портових  зборів  установлюється Кабінетом Міністрів України; використання портових зборів  допускається  виключно  за  їх цільовим призначенням.

Відповідно до вимог п.7 Положення „Про портові збори”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1544 від 12.10.00, для суден, що заходять у порт Южний під навантаження-розвантаження генеральних та навалочних вантажів, порт може застосовувати знижку з усіх видів портових зборів у розмірі 50 відсотків. Постановою Кабінету Міністрів України „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.00 № 1544” від 29.03.02 № 391 доповнено п.21 Положення „Про портові збори” абзацом, відповідно до якого „маяковий збір у повному обсязі сплачується безпосередньо державній установі „Держгідрографія”.

З цього приводу Вищий господарський суд України вважає за потрібне зазначити, що доповнення постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.00 № 1544 пунктом 21, відповідно до якого, „маяковий збір у повному обсязі сплачується безпосередньо державній установі „Держгідрографія” не означає відміни права потру встановлювати знижки, оскільки цією ж постановою не припинено дію та не виключено п.7, яким встановлено, що для суден, що заходять у порт “Южний” під навантаження-розвантаження генеральних та навалочних вантажів, порт може застосовувати знижку з усіх видів портових зборів у розмірі 50 відсотків. Так, якби законодавець мав на увазі припинення права поту надавити знижки, він би виключив зазначений пункт зі змісту постанови.

Суть змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 391 від 29.03.02 „Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.00 № 1544”, слід розуміти таким чином, що маяковий збір у повному обсязі (тобто у обсязі, який реально отримано портом) сплачується безпосередньо державній установі „Держгідрографія”.

Крім того, п. 8 Наказу Міністерства транспорту України від 27.06.96 №214 (в редакції від 15.12.00) та п. 1 Наказу Міністерства транспорту України від 30.10.02 №765 “Про питання тарифного регулювання на транспорті” прямо передбачено право порту “Южний” застосовувати знижки. Слід вказати, що ці накази в новій редакції були затверджені вже після того, як отримувачем коштів стала ДУ “Держгідрографія”, але право порту на встановлення знижок не змінилося.

Дана позиція висловлювалася в постанові Вищого господарського суду України від 06.10.05, якою справа направлялася на новий розгляд для встановлення розміру фактично отриманого збору.

Суди встановили, що знижки дійсно застосовувалися для суден, які заходять до порту, а відтак, порт перерахував ДУ “Держгідрографія” маяковий збір у розмірі, в якому він фактично був отриманий. Так, розпорядженням начальника порту Южний від 27.12.01 № 168 застосовано знижки для всіх суден, які заходять до порту. Дане розпорядження було предметом дослідження в межах справи №25/152-05-5029 за позовом Прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України  до Морського торгівельного порту “Южний” про визнання недійсним п.2 розпорядження начальника порту Южний від 27.12.01 № 168 в частині застосування знижок з маякового збору. Рішенням від 18.07.05 та постановою від 06.09.05 у цій справі встановлено, що дане положення є законним. Оцінюючи ці обставини, та встановивши, що порт реально отримував маяковий збір із застосуванням знижки, суд, втім, помилково задовольнив позов, оскільки невірно витлумачив положення Кабінету Міністрів України від 12.10.00 № 1544 (зі змінами).

Як роз'яснено в пунктах 2, 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 01.11.96 №9 “Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя” –суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

Суди зазначеного не врахували та встановивши, що порт дійсно застосовував передбачену законом знижку, задовольнили позов, невірно застосувавши при цьому п. 21 Положення „Про портові збори”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1544 від 12.10.00, всупереч ст. 84 Кодексу торгівельного мореплавства України, п. 7 цього ж Положення, п. 8 Наказу Міністерства транспорту України від 27.06.96 №214 (в редакції від 15.12.00) та п. 1 Наказу Міністерства транспорту України від 30.10.02 №765 “Про питання тарифного регулювання на транспорті”.

Оскільки помилкове застосування норм матеріального права призвело до неправильного вирішення спору, Вищий господарський суд України вважає, що в даному випадку можливе прийняття нового рішення про відмову в позові, оскільки всі обставини справи є встановленими, а причиною прийняття невірних рішень судами попередніх інстанцій є невірне розуміння ними положень чинного законодавства. Таким чином, враховуючи те, що порт “Южний” мав право на встановлення знижок із маякового збору та дійсно застосовував ці знижки для суден, які заходили в порт, то безпідставними є доводи позивача та прокурора про стягнення з відповідача суми, яка становить різницю між максимально можливим розміром маякового збору та реально отриманим портом і перерахованим ДУ “Держгідрографія”.

В частині відмови у стягненні у стягнення 3% річних, то в цій частині судові акти сторонами не оскаржувалися, Вищим господарським судом не перевірялися, а тому підлягають залишенню без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1115, 1117, п. 3 ч. 1 ст. 1119,

ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “СМТ Южний ЛТД” задовольнити.

2. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.07 та рішення господарського суду Одеської області від 11.06.07 у справі № 17-6-27-33/102-05-3981 скасувати в частині стягнення з відповідача 66869,31 доларів США заборгованості з маякового збору, 668,69 доларів США державного мита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу. В позові в цій частині відмовити.

3. В частині відмови у стягнені 15962,89 грн. –3% річних постанову Одеського апеляційного господарського суду від 31.07.07 та рішення господарського суду Одеської області від 11.06.07 у справі

№ 17-6-27-33/102-05-3981 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Ж. Бернацька