ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
проспект  Миру,  20                                                                                              тел.        7-99-18
У Х В А Л А

18 грудня 2007 року                                                                               Справа № 12/79

За скаргою Боржника: Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції

14000, м. Чернігів, вул. Пушкіна, 34В/21

Стягувач: Відкрите  акціонерне товариство „Банк „Демарк”

14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 28

Орган, дії якого оскаржуються: Деснянський відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції
14000, м. Чернігів, вул. Шевченка, 118

Скарга на бездіяльність виконавчої служби.

Суддя                     Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ  СТОРІН:

Стягувач: Карпусь С.В. –представник, довіреність № 01/20-64 від 03.04.2007 року.

Боржник:  Чайка О.А. -  директор

Орган, дії якого оскаржуються: Сидоренко  Н.В. –старший державний виконавець, довіреність  від 12.09.07р.

СУТЬ СПОРУ:

Боржником подано скаргу, відповідно до якої боржник просить суд зобов’язати Деснянський відділ Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції  закінчити виконавче провадження по наказу господарського суду Чернігівської області № 12/79.

Представники  сторін  в судовому засіданні  надали письмові  клопотання  про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Представник  боржника в судовому засіданні підтримав скаргу на бездіяльність виконавчої служби.

Боржником надані додаткові пояснення по скарзі , в яких він вказує на те, що оскільки  суд припини впровадження у праві про банкрутство  на підставі ст. 80 ГПК, то банк вважається таким, що відмовився  від позову  по справі № 9108б і від  його складової –вимог по справі № 12 79.

Стягувач в поданому відзиві  на скаргу  просив суд відмовити боржнику в задоволенні його скарги та зазначив, що в межах розгляду справи № 9/108б, Банк „Демарк” жодного разу не звертався до господарського суду Чернігівської області з клопотанням про зменшення чи відмові від  своїх вимог. Окрім того з ухвали господарського суду Чернігівської області від 10.07.2007 року по справі № 9/108б/1б, видно, що суд дійшов висновку про те, що відкликання ініціюючим кредитором заяви про порушення справи про банкрутство  не порушує прав ні кредитора, ні боржника, а тому може бути прийнята судом.

Виконавча служба у своїх поясненнях по скарзі  посилається на те, що державною виконавчою службою відкрито виконавче провадження щодо виконання  наказу господарського суду  від 23.06.03р. по справі № 12 79. Виконавчий документ , а саме наказ  1279 від 23.06.03р. господарського суду Чернігівської області , відповідає вимогам,  закріпленим  у ст. 19 Закону України „ Про виконавче провадження”, тому у державної виконавчої служби  не було і нема підстав  для закінчення   виконавчого провадження за даним наказом.

Розглянувши подані документи та матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, суд доходить висновку , що скарга боржника не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 31.03.2003 року в задоволенні позову ВАТ Банку „Демарк” до відповідача –Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції, про спонукання внести зміни до кредитного договору, було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2003 року було задоволено апеляційну скаргу ВАТ Банк „Демарк” та скасовано рішення господарського суду Чернігівської області від 31.03.2003 року, внесено зміни до кредитного договору № 51 від 29.01.2001 року, укладеного між Комерційним акціонерним банком „Демарк” (ВАТ Банк „Демарк”) і Чернігівською державною сільськогосподарською машинно-технологічною станцією, в частині встановлення з 16.01.2003 року плати за користування кредитом в розмірі 1% річних. Також було стягнуто з Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції на користь Відкритого акціонерного товариства  „Банк „Демарк”” судові витрати, в тому числі за подачу апеляційної скарги на суму 245 грн. 50 коп.

23.06.2003 року господарським судом Чернігівської області було видано наказ на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2003 року про стягнення з Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції на користь Відкритого акціонерного товариства  „Банк „Демарк”” судові витрати, в тому числі за подачу апеляційної скарги на суму 245 грн. 50 коп.

03.10.2007 року постановою Деснянського Відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції  було відкрито  виконавче провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Чернігівської області від 23.06.2003 року про стягнення з Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції на користь Відкритого акціонерного товариства  „Банк „Демарк”” 245 грн. 50 коп., а також боржнику запропоновано в строк до 10.10.2007 року добровільно виконати дане рішення суду.

В обґрунтування  своєї скарги боржник - Чернігівська державна сільськогосподарська машинно-технологічна станція посилається на ту обставину, що Банк „Демарк” у своїй позовній заяві про порушення справи про банкрутство вказав, що на його думку, існує перед Банком  заборгованість Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції по справі № 12/79 –245 грн. 50 коп. Ухвалою  господарського суду  Чернігівської області  від 10.07.2007 року по справі № 9/108б/1б, заяву ініціюючого кредитора –ВАТ „Банк Демарк” про відкликання його заяви про порушення справ про банкрутство Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції було прийнято та задоволено, а провадження у справі № 9/108б/1б –припинено. Оскільки  ВАТ „Банком „Демарк” відкликана заява   про банкрутство Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції, а тому , боржник вважає, що банк відмовився від  своїх вимог по справі  № 1279, що і є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Статтею  37 Закону України „Про виконавче провадження” визначено  вичерпний перелік підстав для  винесення державним виконавцем  постанови про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з аналізу вищевказаної статті,  відкликання стягувачем заяви  про порушення справи  про банкрутство боржника (в даному випадку Чернігівської державної сільськогосподарської машинно-технологічної станції) не є підставою для закінчення виконавчого провадження щодо виконання   наказу  господарського суду.

Згідно частини 5  ст.124 Конституції України  судові рішення ухвалюються  судами іменем України  і є обов’язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до ст.115 Господарського процесуального  кодексу України рішення, ухвали, постанови господарських судів, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються  в порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України „Про виконавче провадження”.

Відкликання  ініціюючим   кредитором своєї заяви про  порушення  справи  про банкрутство, є його правом у справі про банкрутство ,  згідно  ст. 10   Закону України ”  Про відновлення платоспроможності  боржника або визнання  його банкрутом” , а не відмовою стягувача від стягнення заборгованості при виконанні рішення господарського суду по справі № 1279.

З урахуванням  вищезазначеного , суд доходить висновку про відсутність підстав для  закінчення виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Чернігівської області від  23.06.03р.  по справі № 1279.

Право  винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, згідно Закону України „ Про виконавче провадження” належить лише державному виконавцю .

Відповідно  до п.7 Постанови  Пленуму Верховного Суду України  від 26.12.03р. № 14  „Про практику розгляду  судами скарг  на рішення , дії або бездіяльність  органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження”,  суд не вправі  зобов”язувати  державного виконавця до вчинення дій, які згідно із Законом України „Про виконавче провадження”  можуть здійснюватись  тільки державним виконавцем  або відповідною посадовою особою державної виконавчої  служби.

Керуючись ст.   37 Закону України “Про виконавче провадження”, ст. ст. 86, 121-2  Господарського  процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Суддя                                                                 Л.М. Лавриненко