ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.
№ 35/398

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Михайлюка М.В.,
Воліка І.М.,
Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу

ТОВ "Софт Сервіс Вінниця"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 року

у справі
№ 35/398 господарського суду м. Києва

за позовом
ТОВ "Селенга"

до
ЗАТ "Софт Сервіс Холдінг"

про
стягнення 45070 грн.

за участю представників сторін:

позивача
Денисюк В.А.,

відповідача
скаржника
не з’явились,
Навроцький А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 12.03.2007 р. у  справі № 35/398  (суддя: Літвінова М.Є.) позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача 35350 грн. боргу по сплаті орендної плати згідно договору оренди нежитлового приміщення № 5а від 26.02.2003 р., 353,50 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 р. (судді: Шипко В.В., Розваляєва Т.С., Борисенко І.В.) зазначене рішення скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки. Апеляційний господарський суд постановив: стягнути з відповідача на користь позивача 40063 грн. неустойки.

Не погоджуючись з зазначеною постановою апеляційного господарського суду, ТОВ "Софт Сервіс Вінниця" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило судові рішення у даній справі скасувати, а справу направити на новий розгляд. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що господарськими судами неправильно застосовані норми процесуального права. Скаржник наголошує, що господарські суди прийняли рішення, що стосується його прав та обов’язків при цьому він не був залучений до участі у справі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 107 ГПК України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу, а прокурор касаційне подання на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

З аналізу зазначеної норми матеріального права вбачається, що особа, яку не було залучено до участі у справі, може подати касаційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили та постанову апеляційного господарського суду лише у тому випадку, якщо вказані судові акти безпосередньо стосуються прав та обов’язків цієї особи, тобто у них розглядається і вирішується питання про право у правовідносинах, учасником яких є така особа, або міститься судження про права та обов’язки вказаної особи у відповідних правовідносинах.

Таким чином, рішення або постанова господарських судів є такими, що прийняті про права та обов’язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у них розглянуто і вирішено питання про право у правовідносинах, учасником яких є така особа, або якщо в їх описовій або мотивувальній частині містяться висновки або судження про права та обов’язки цієї особи або у резолютивній частині господарський суд прямо вказав про права та обов’язки цієї особи.

Предметом позову у даній справі є стягнення боргу з орендної плати за договором оренди №5а від 26.02.2003 р., а також стягнення пені та неустойки.

З матеріалів справи вбачається, що особа, що подала касаційну скаргу, не є стороною у справі. У касаційній скарзі ТОВ "Софт Сервіс Вінниця" зазначило, що прийняте у цій справі рішення стосується його прав і обов’язків. При цьому, скаржник посилається на те, що він є суборендарем приміщення, яке передано відповідачу за договором оренди №5а від 26.02.2003 р.

Господарськими судами при розгляді справи №35/398 не приймалось рішення щодо прав та обов’язків безпосередньо скаржника –ТОВ "Софт Сервіс Вінниця".

Відповідно до оскаржуваних судових рішень з відповідача у справі - ЗАТ "Софт Сервіс Холдинг" стягнуто на користь позивача - ТОВ "Селенга" 35350 грн. боргу по сплаті орендної плати згідно договору оренди нежитлового приміщення № 5а від 26.02.2003 р. та 40063 грн. неустойки.

Отже, постановивши такий судовий акт, апеляційний господарський суд дійшов висновків щодо виникнення у відповідача відповідних обов’язків за договором № 5а від 26.02.2003 р. щодо сплати орендної плати та неустойки, а також встановив факт невиконання відповідачем умов договору оренди.

При цьому, правовідносини відповідача та скаржника врегульовані іншим договором і не є предметом розгляду у даній справі.

Окрім того, колегія суддів наголошує, що згідно п. 5.7 договору оренди №5а від 26.02.2003 р. об’єкт оренди заборонено передавати в суборенду третім особам без письмової згоди орендодавця. Як вбачається з договору суборенди №5-А/03/2003 від 01.03.2003 р., укладеного скаржником та відповідачем в ньому відсутні відомості про наявність згоди на передачу приміщення в суборенду (п. 1.2 договору суборенди).

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судові рішення, які оскаржуються скаржником, не можна вважати такими, що стосуються його прав і обов’язків, у зв’язку з чим підстави для їх скасування з мотивів, наведених у касаційній скарзі, відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обгрунтованою.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України  касаційна інстанція не має права  встановлювати  або  вважати  доведеними  обставини, які не були  встановлені  у рішенні або  постанові  господарського  суду  або  відхилені  ним,  вирішувати питання про  достовірність  того чи іншого доказу,  про перевагу  одних  доказів  над  іншими,  збирати  нові  докази  або додатково  перевіряти  докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2007 року у справі № 35/398 залишити без змін.

Головуючий,  суддя                                                                  М. Михайлюк

Судді:                                                                                      І. Волік

Н. Дунаєвська