суд
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" жовтня 2007 р.
Справа № 12/657-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорської Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Філоненко М.М. - дов. від 06.03.07р.

від відповідача ОСОБА_2 - дов. від 28.04.07р.;ОСОБА_1 -
приватний підприємець.

третя особа: Шадріна Н.І. - представник виконкому Малинської
міської ради.

Розглянувши справу за позовом Малинського комунального
підприємства "Паперовик" (м. Малин)

до Приватного підприємця ОСОБА_1 (м. Малин).

Третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог:
Виконком Малинської міської ради Житомирської області

про усунення перешкод в реалізації здійснення права оперативного
управління приміщенням шляхом звільнення даного приміщення

У відповідності до ч.4 ст.69 ГПК України, справа розглядається у
більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 цієї статті.

В судовому засіданні від 25.09.07р., у відповідності до ст. 77 ГПК
України, оголошувалась перерва до 09:30 год. 02.10.07р.

Позивачем надано позов про усунення перешкод в реалізації
здійснення права оперативного управління приміщенням магазину по АДРЕСА_1
шляхом звільнення даного приміщення відповідачем та стягнення неустойки у
розмірі подвійної орендної плати за користування приміщенням за весь час
самоправного користування.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву від
03.05.07р., в якому позовні вимоги заперечив в повному обсязі (а.с.39-40, т.1).

Представник позивача двічі надавав заяву про уточнення позовних
вимог від 03.05.07р. № 258  та від
09.07.07р. № 427. (а.с. 36-37, 76, т.1). Згідно останньої заяви позивач просить
стягнути з відповідача 6210,79 грн. неустойки в розмірі подвійної орендної
плати за користування приміщенням, решту позовних вимог залишити без змін.

Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні
позивача підтримав позовні вимоги позивача. Третью особою надані документи в
підтвердження права власності  на
орендоване приміщення  Малинської міської
ради (а.с. 160, 161 т.1).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення виконкому Малинської міської ради (а.с.146 т. 1),
01.10.2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди
приміщення №1-10/05.

За даним договором позивач передав, а відповідач прийняв у
строкове платне користування нежилі приміщення (вбудовані приміщення магазину
"Продукти") загальною площею 191,6 кв. м., розміщені за адресою
АДРЕСА_1, на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку.

Факт передачі названих об'єктів в оренду підтверджено, підписаним
сторонами актом приймання-передачі від 01.10.05р. (а.с.15-16, т.1).

Відповідно п.11.1 Договір укладено на одинадцять місяців строком
дії з 01.10.2005р. до 31.08.2006.р включно.

Згідно з п.11.6 Договору у разі відсутності заяви однієї із
сторін, і погодження її іншою, про припинення або зміну цього договору протягом
одного місяця до закінчення строку його дії, він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Керуючись п.11.6 Договору позивач надіслав відповідачу лист з
Угодою про розірвання Договору від 31.07.06р. №428. (а.с. 18, т.1). Вказаний
лист відповідачем був отриманий 02.08.06, про що свідчить  Повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.19 т.1).

Відповідачем було надано лист-відповідь від 04.08.06р. (а.с.20,
т.1), в якому він заперечив проти розірвання договору оренди від 01.10.2005р.
без відшкодування понесених ним витрат на ремонт орендованого приміщення та
встановлення торговельного обладнання відповідно до Дефектного акту від
01.10.2005р., Акту приймання виконаних робіт від 30.03.2006р., копії яких
долучено до матеріалів справи (а.с. 43-58).

Враховуючи, що відповідач не виконав викладені в листі від
31.07.06р. вимоги позивача, останній повторно направив відповідачу лист від
06.09.2006р. (а.с.18, т.1), в якому зазначив, що договір розірвано з
01.09.2006р. і подальше користування даним приміщенням протизаконне.

Відповідач проти позовних вимог заперечує. У відзивах на позовну
заяву від 03.05.07р. (а.с.39-40, т.1) та від 03.08.07р. (а.с. 2,3, т.2)
стверджує, що позивач порушив умови п.11.6 договору оренди від 01.10.2005р.,
оскільки направив лист з угодою про розірвання
вказаного договору після закінчення місячного терміну, з запізненням на
4 робочі дні.

Водночас відповідач зазначив, що позивач у вересні 2006р. виставив
відповідачу рахунок за оренду приміщення (а.с. 78, т.1), який останнім  було оплачено
14.11.06р. (а.с. 80, т.1). Вказав, що сплачував вартість оренди
приміщень та комунальних послуг включно по червень 2007р. Оскільки кошти,
сплачені за оренду у вересні-червні 2006р., позивач не повернув, вказані
обставини вважає підтвердженням продовження строку дії догору оренди.

Також відповідач зауважив, що позивач безпідставно звернувся з
позовом до господарського суду, оскільки не являється власником переданого в
оренду майна.

Позивач заперечив викладені відповідачем обставини як щодо факту продовження
дії договору оренди, так і щодо безпідставності правових вимог МПП
"Паперовик" стосовно усунення перешкод в реалізації здійснення права
оперативного управління  приміщенням
магазину по АДРЕСА_1.

Суд не досліджує зазначені відповідачем обставини стосовно факту
здійснення ним ремонту орендованого приміщення та його вартості, оскільки, в
порядку ст. 1 ГПК України, відповідач має право звернення до суду за захистом
свого порушеного  права.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення представників
сторін,  господарський суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Як вбачається з наданих документів, між сторонами фактично виникли
відносини найму.

Згідно зі ст.759 ЦК України за договором найму наймодавець передає
або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний
строк.

У відповідності до ч.1, 3 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором
або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або
частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір
є відповідно розірваним або зміненим.

За ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не
встановлене договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно з п.11.6 Договору у разі відсутності заяви однієї із
сторін, і погодження її іншою, про припинення або зміну цього договору протягом
одного місяця до закінчення строку його дії, він вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, керуючись п.11.6
Договору звернувся до відповідача з листом від 31.07.06р. про розірвання
договору №1-10/05 від 01.10.2005р. (а.с. 18, 19 т.1).

Суд не погоджується з твердженнями відповідача стосовно того, що
лист  був направлений йому із запізненням
на чотири дні, оскільки п. 11.6 договору сторони визначили саме початок
перебігу строку для направлення  заяви
(31.07.06 - за місяць до закінчення договору) та  його кінець (31.08.07- закінчення договору).
Зі змісту вказаного пункту вбачається, що заява могла бути направлена протягом
місяця тобто з 31.07.06 по 31.08.06. Факт відправки листа позивачем
підтверджується Повідомленням про вручення поштового відправлення. З вказаного
повідомлення вбачається, що лист направлено 31.07.06, а отримано відповідачем
02.08.06, тобто з дотриманням приписів п. 11,6 договору (а.с.19 т.1).

У відповідності до ст. 764 ЦК України у випадку, якщо наймач
продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за
відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається
поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Листом від 06.09.06р. (а.с.21, т.1) позивач повідомив відповідача
про  розірвання договору з 01.09.06, що
також відповідає приписам діючого законодавства.

Викладені відповідачем обставини щодо виставлення позивачем
рахунків на проведення оплати за оренду вищезазначених приміщень після
01.09.06р. суд не розцінює як доказ продовження дії спірного договору, оскільки
вважає, що вказані відносини між сторонами фактично встановилися після його
розірвання.

Зокрема з рахунку №1024 від 29.09.2006р. та податкової накладної
№969 від 29.09.06р. (а.с. 65-66) не вбачається їх зв'язку з договором
оренди  №1-10/05 від 01.10.2005р.

Згідно ч.1,2 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму
наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено
в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець
має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час прострочення.

Керуючись п.2. ст.785 ЦК України, згідно останніх уточнених
позовних вимог, позивач нарахував відповідачу 6210,79 грн. неустойки у розмірі
подвійної орендної плати (а.с. 79, т.1).

Зроблені позивачем розрахунки неустойки (а.с. 38,77, т.1) є
обгрунтованими та відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки
грунтуються на положеннях ЦК України та умовах договору, згідно п.п. 3.2. якого
розмір орендної плати за приміщення, що орендуються, становить 285,16 грн. з
урахуванням ПДВ та індексу інфляції за жовтень місяць 2005 року (додаток №3 до
Договору); орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс
інфляції за поточний місяць.

Що стосується тверджень відповідача стосовно відсутності у
позивача права вимагати звільнення приміщення магазину по АДРЕСА_1, оскільки
він не являється  його власником, суд
вважає їх безпідставними.

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання
своїм майном.

Як вбачається зі ст. 4.1. Статуту Малинського КП
"Паперовик" майно підприємства належить йому на праві оперативного
управління. Власником майна підприємства , як переданого йому так і набутого в
процесі господарської діяльності, є міська рада.

У відповідності до ч.1,2 ст. 137 ГК України правом оперативного
управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє,
користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської
діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також
власником майна (уповноваженим ним органом).

Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за
суб'єктом господарювання, зокрема, здійснює контроль за використанням і
збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через
уповноважений ним орган.

За положеннями п.2, ч.1 ст. 287 ГК України орендодавцями щодо
державного та комунального майна є органи, уповноважені Верховною Радою
Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно
щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній
власності;

За п.3, ч.1 ст. 287 ГК України орендодавцями щодо державного та
комунального майна є державні (комунальні) підприємства - щодо окремого
індивідуально визначеного майна, а з дозволу орендодавців, зазначених у пункті
2 цієї статті, - також щодо цілісних майнових комплексів, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна.

Згідно рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від
23.03.05р. останнім було надано дозвіл МКП "Паперовик" на укладення
договору оренди частини приміщенння
магазину  "Продукти" по
вул . Барміна, 23, м. Малин з ПП ОСОБА_1

Тобто позивач правомірно уклав з відповідачем договір оренди
майна, переданого йому в оперативне управління
Малинською міською радою.

За положеннями ч.3 ст.137 ГКУкраїни право оперативного управління
захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права
власності.

З огляду на викладене позивач мав повне право для звернення до
суду і вимоги позивача щодо усунення перешкод в користуванні вищевказаним
приміщенням є правомірними.

Згідно зі ст.33 ГПК України сторони повинні довести ті обставини,
на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що подані у справі матеріали свідчать про
обгрунтованість вимог позивача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 69, 82-85 ГПК
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити.

2.
Приватному підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1)  звільнити приміщення магазину площею 191,6 м
кв., розташованого за адресою АДРЕСА_1

3.
Стягнути з   ОСОБА_1 (ОСОБА_1, код
НОМЕР_1)

на
користь Малинського комунального підприємства "Паперовик"
(Житомирська обл., м. Малин, вул. Неманихіна, 13, код 31871260)

-
6210,79 грн. неустойки;

-
102,00 грн. - державного мита;

118,00
грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання
мотивованого рішення.

Суддя
Сікорська Н.А.

Дата підписання: 10
жовтня 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу

4- третя особа