ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

22.10.07                                                                                           Справа  № 4/814-15/43

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Кордюк Г.Т.

суддів:                                                                                                         Давид Л.Л.

Мурська Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу   Національного університету “Львівська політехніка”,

м. Львів, вих. № 06/07-07 від 06.06.07 року

на рішення господарського суду Львівської області від 19.06.2007р.

у справі  № 4/814-15/43

за позовом: Національного університету “Львівська політехніка”, м. Львів

до відповідача: Державного науково-дослідного підприємства “Конекс”, м.Львів.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1-          Державне конструкторське бюро «Південне», м.Дніпропетровськ.

2-          ГПЗ №4762, м.Львів.

про          стягнення 42 539,67 грн.

За участю представників:

від позивача  – не з»явився;

від відповідача – Мельницька А.В. –юрисконсульт.

Варіченко Л.В.- директор.

від третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1-          Шабохін В.О.- провідний  конструктор.

2-          не з»явився.

Представникам відповідача, представнику  третьої особи  роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.ст.22,27 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало. Клопотань по суті розгляду апеляційної скарги не заявлено. В судовому засіданні заявлено клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Рішенням господарського суду  Львівської області від 19.06.2007р. (суддя Костів Т.С.) в позові  Національному Університету «Львівська політехніка»про стягнення ДНДП «Конекс» 42539,67 грн.боргу відмовлено.

Суд мотивував рішення тим, що згідно технічних актів здачі-приймання науково-технічної продукції вбачається факт виконання позивачем робіт на суму 100 000 грн., 95700 грн., 19300 грн., які оплачені замовником ТзОВ «Конекс».Доказів виконання робіт на більшу суму та підстав для збільшення ціни після  завершення робіт позивачем не  подано та не доведено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, позов задоволити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що місцевим господарським судом не враховано  висновки Головного  представництва замовника №4762 Міністерства оборони України №№ 844,845 від 30.06.2006р., згідно яких договірні ціни 2 та 3 етапів встановлено відповідно в сумах 123341 грн. та 33570 грн.

Судом взято до уваги неналежний доказ, а саме лист Головного представництва №706 від 14.05.2007р.

Крім того, зазначає апелянт, судом порушено норми ст.77 ГПК України, оскільки справу розглянуто без участі представника позивача.

ДНДП «Конекс»у відзиві на апеляційну скаргу, доводи відхилив, покликаючись, що лист Головного представництва №706 від 14.05.2007р. має безпосереднє значення для справи, оскільки в ньому ГПЗ №4762, з посиланням на постанову КМ України №279 від 1.03.1999р. роз»яснює, яку силу мають його висновки.

Твердження апелянта, що суд не врахував висновки ГПЗ №4762 також безпідставні, оскільки у рішенні суд посилається на вказані висновки, надає їм оцінку і зазначає, що вони не мають обов»язкового характеру для сторін.

ДП «Конструкторське бюро «Південне»в поясненні на апеляційну скаргу зазначає, що вартість робіт узгоджена сторонами в договорі, сума 215 000 грн. перерахована ДКБ «Південне»на рахунок ДНДП «Конекс», сум заборгованості перед ДНДП «Конекс»за державним контрактом, ДП «КБ»Південне»не має, інших домовленостей стосовно ціни контракту не існує.

Позивач двічі без поважних причин у часті в судовому засіданні не прийняв, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце розгляду апеляційної   скарги був належним чином  повідомлений.

Львівський апеляційний господарський суд встановив:

На виконання контракту між ДНДП «Конекс»та ДКБ «Південне»№17/03 від 15.10.2003р. (оригінал якого був оглянутий в судовому засіданні 22.10.207р.), між Національним  Університетом «Львівська політехніка»(виконавець) та ДНДП «Конекс»(замовник), укладено державний контракт №7045/17/03-1, згідно п.1.1 якого позивач зобов'язався виконати науково-дослідну роботу - випуск конструкторської, програмно-методичної і експлуатаційної документації та СПЗ на АОС-МСУ та КПА АОС для МС2-8. закупівлю ПКВ, підготовку виробництва, створення стендів, виготовлення дослідних зразків АОС-МСУ та КПА-АОС і проведення експериментального відпрацювання.

Відповідно до п. 3.1. контракту, попередня вартість робіт встановлена в сумі 215000 грн. на перший рік дії контракту. Договірна ціна кожного етапу та всієї роботи в цілому встановлюється в межах попередньої (за рік), виходячи з планової собівартості робіт останнього (до здачі роботи) місяця, фактичної собівартості решти робіт, та прибутку в розмірі 20% від власних витрат (п. З.6.). При цьому, розрахунки за виконані роботи здійснюються за договірними цінами поетапно (п. З.5.).

Календарним планом робіт було передбачено виконання робіт у три етапи, з яких перший на суму 100000 грн. підлягав виконанню з 01.01.2004 р. по 01.03.2004 р.; другий на суму 95700 грн. підлягав виконанню з 02.03.2004 р. по 30.06.2005 р.; третій на суму 19300 грн. підлягав виконанню з 1.07.2005 р. по 28.02.2006 р. Протоколом погодження ціни на науково-технічну продукцію були погоджені такі ж ціни. Належних доказів до сягнення сторонами інших домовленостей щодо вартості  виконаних робіт суду не надано.

Згідно із ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, і за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З технічних актів та актів здачі-приймання науково-технічної продукції вбачається факт, виконання позивачем робіт на відповідні суми, а саме 100000 грн., 95700 грн., 19300 грн. Доказів виконання робіт на більшу суму суду не надано.

Листом №1643 від 01.12.2004 р., платіжними дорученнями, долученими до матеріалів справи підтверджується факт повної оплати відповідачем виконаної позивачем роботи.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи  апеляційної скарги, заслухавши представників сторони, третьої особи, дослідивши правильність застосування господарським судом при винесенні  рішення норм процесуального та матеріального  права, Львівський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга  до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Між сторонами у справі укладено договір, який за своєю правовою природою є договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт і до правовідносин сторін підлягають застосуванню норми гл.62 ЦК України.

Відповідно до ст.892 ЦК України, за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Передання робіт, прийняття, оплата регулюється ст.894 ЦК України, відповідно до якої виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.       Матеріалами справи підтверджується  виконання позивачем робіт, обумовлених договором за ціною, яка встановлена в договорі, прийняття робіт замовником та оплата їх вартості згідно з умовами договору, що  відповідає п.3 ч.1 ст.898 ЦК України.

Покликання апелянта, що  ціна робіт збільшена згідно з Висновками Головного представництва  замовника №4762 є безпідставне, оскільки такі висновки носять рекомендаційний характер для сторін, не мають обов»язкової сили для сторін договору та не є  тією  підставою (ст.11 ЦК України) на підставі якої  виникають права та обов»язки сторін по  відношенню один до одного.

Будь-яких домовленостей сторін щодо зміни ціни, сторони у встановленому законом порядку не досягнули (ст.188 ГК України).А тому місцевий господарський суд вірно, з врахуванням всіх обставин справи не взяв до уваги  вищенаведені Висновки ГПЗ №4762, як підставу виникнення у  відповідача перед позивачем зобов»язання по оплаті суми 41911 грн.

Лист ГПЗ №4762 №706 від 14.05.2007р.  оцінювався місцевим господарським судом відповідно до ст.43 ГПК України в сукупності та об»єктивному  розгляді всіх обставин справи.

Представник позивача п.Штибель І.П. в судовому засіданні 19.06.2007р. був присутній, про що  свідчить протокол судового засідання (а.с.69), доводи апелянта про розгляд справи без участі його представника є надуманими.

З огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Тернопільської  області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи змін оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.     Рішення господарського суду  Львівської області від 19.06.2007р.

у справі  №4/814-15/43 залишити без змін,  апеляційну скаргу Національного університету “Львівська політехніка”, м. Львів - без задоволення.

2.          Матеріали справи повернути до господарського суду Львівської області.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в

касаційному порядку.

Головуючий-суддя                                                                      Кордюк Г.Т.

Суддя                                                                                              Давид Л.Л.

Суддя                                                                                              Мурська Х.В.