КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2007                                                                                           № 1/83

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Кондес  Л.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

Від прокуратури Солом’янського району м.Києва – Коваль О.М.-помічникпрокурора

Від КП УЖГ Солом’янського району м.Києва- Мойсик М.В.-за дов.

Від відповідача: Місяць А.В.- голова наглядової ради, Місяць Я.А.- президент

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Прокурора Солом"янського району м. Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 15.05.2007

у справі № 1/83

за позовом                               Прокурора Солом"янського району м. Києва

до                                                   Благодійна організація "Комітет боротьби з соціальним злом та підвищення якості"

про                                                  дострокове розірвання договору та виселення.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.07. у справі № 1/83 відмовлено повністю у позові прокурора Солом’янського  району міста Києва в інтересах держави в особі  Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району м.Києва до Благодійної організації „Комітет боротьби з соціальним злом та підвищення якості” про дострокове розірвання Договору оренди №13711 від 04.08.2006р. та виселення відповідача з нежилого приміщення площею 141,2 кв.м, що знаходиться в будинку №31, к.2 по вул. Уманській в місті Києві.

Не погодившись з рішенням, Прокурор Солом’янського району міста Києва, звернувся з апеляційним поданням до Київського апеляційного господарського суду, в якому просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог прокуратури, посилаючись на його незаконність.

Зокрема, апелянт звертає увагу на те, що даний позов було пред’явлено за результатами перевірки законодавства про оренду та встановлення факту порушення чинного законодавства, що несплата належних платежів носить систематичний характер, а сума боргу виникла більше, як за три місяці та сплачена лише після отримання копії позовної заяви.

Посилаючись на ст.29 ГПК України, прокурор зазначає, що, якщо для позивача позов втратив свою актуальність, то за прокурором зберігається право на його підтримання та реалізацію інших прав, передбачених ГПК України, однак прокуратуру  даним рішенням було позбавлено такої можливості.

Крім того, несвоєчасне та неповне надходження плати за оренду комунальної власності до бюджету порушує економічні інтереси держави, оскільки не дозволяє належним чином фінансувати соціально-економічні  програми району, сплачувати податки.

Відповідач заперечує проти доводів апеляційного подання, вважає його безпідставним та необґрунтованим, без урахування усіх обставин справи та просить суд апеляційної інстанції спростувати звинувачення  прокуратури  Солом’янського району м.Києва на адресу відповідача в несплаті орендної плати більш ніж 3 місяці, як такі, що не відповідають дійсності та упереджені.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційне подання, дослідивши матеріали справи, судова колегія установила наступне:

Прокурор Солом’янського району м. Києва звернувся до суду першої інстанції з позовом в інтересах держави в особі Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району міста Києва  про дострокове розірвання Договору оренди №1371 від 04.08.2006р. та виселення відповідача з орендованого нежилого приміщення, оскільки відповідач в порушення умов договору  сплачує орендні платежі несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв’язку з чим станом на 01.04.2007р. заборгованість за оренду приміщення та спожиті комунальні послуги складає 16 994,31 грн. та перевищує три (3 ) місяці, що є законною  підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Відповідач заперечує проти позову, вважає безпідставним розірвання  Договору оренди, який укладений з благодійною організацією.

Як вбачається з матеріалів справи, на день розгляду справи у суді першої  інстанції (15.05.2007р.) відповідач погасив заборгованість у повному обсязі, що і підтвердив представник  КП УЖГ Солом’янського району м. Києва Мойсик М.В. у своїй письмовій заяві на адресу Господарського суду міста Києва  ( заява від 15.05.2007р. додана до

матеріалів справи № 1/83).

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент розгляду справи у суді  відсутні підстави для дострокового розірвання договору оренди та виселення відповідача з орендованого приміщення, з огляду на наступне:

Як свідчать матеріали справи, 04.08.2006р. між КП УЖГ Солом’янського району м. Києва (орендодавець) та Благодійною організацією „Комітет боротьби з соціальним злом та підвищення якості” (орендар) укладений Договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва № 1371 ( далі – Договір).

Відповідно до Договору орендодавець на підставі розпорядження Солом’янської районної у м.Києві державної адміністрації № 1295  від 04.08.2006р. за актом прийому-передачі від 04.08.02006р. передав, а орендар прийняв в оренду нежиле  приміщення загальною площею 141,2 кв.м, що знаходиться в будинку №31, к.2 по вул.Уманській в місті Києві для здійснення статутної діяльності.

Строк дії Договору встановлений з 04.08.2006р. до 04.07.2007р. ( п.9.1 Договору).

За умовами п.3.9. Договору орендар повинен сплачувати орендну плату у розмірі 1728,10 грн. ( п.п. 3.1,3.2,3.7) та інші платежі ( п.п3.5, 3.6) щомісячно до 1-го числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Позивач стверджує, що відповідач в порушення умов договору сплачував зазначені платежі  несвоєчасно та не у повному обсязі, що перевищує три місяці, тому станом на 01.04.2007р. за період серпень 2006р.- лютий 2007р. виникла заборгованість  на загальну суму 16 836,06 грн. ( разом з нарахованою пенею та індексом  інфляції ) згідно доданого позивачем розрахунку заборгованості з орендної плати і, таким чином, відповідно до ст..782 ЦК України виникло право наймодавця відмовитись від договору найму.

09.02.2007р. орендодавець звернувся до відповідача відповідно до ст.188 ГК України з пропозицією №1371 про дострокове розірвання договору оренди, посилаючись на ст.ст.11,509,526,782 ЦК України, ст.ст.18,19,26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, Закон України „ Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні платежі та утримання при будинкових територій”.

Відповідно до п.3 ст.26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, арбітражного суду у разі невиконання сторонами своїх зобов’язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Договором оренди №1371 від 04.08.2006р. (розділ 9) передбачено дострокове розірвання договору оренди, якщо орендар не сплачує орендну плату та інші платежі протягом 3-х  місяців.

Як свідчать наявні у справі докази, після подання прокурором позову відповідач у повному обсязі погасив заборгованість, що представник орендодавця підтвердив у письмовій заяві, де зазначив, що розгляд справи у суді для КП УЖГ  Солом’янського району м.Києва  втратив сенс.

Згідно вимог ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини другої статті 101 ГПК України Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія на стадії апеляційного розгляду  дослідила  надані відповідачем в обґрунтування відзиву на апеляційне подання  додаткові документи та матеріали, які приймаються і розглядаються апеляційним судом без обмежень, встановлених статтею 101 ГПК України (див. Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002р. №04-5/366 із останніми змінами та доповненнями від 10.12.2004р. №04-5/3248).

Слід визнати необґрунтованим посилання в позовній заяві та в апеляційному поданні на Закон України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій” від 20.05.1999р. № 686-Х1У, оскільки відповідач є благодійною організацією, а не  суб’єктом підприємницької  діяльності.

Необхідно прийняти до уваги, той факт, що відповідачем (благодійною організацією) були сплачені не тільки сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, але й пеня.

Разом з цим, відповідач протягом 7-ми місяців  2007 року вчасно та у повному обсязі сплачує орендну плату згідно з Договором оренди.

Крім того, протягом 2-х місяців з моменту підписання Договору оренди приміщення за адресою: м.Київ, вул.Уманська,31/2, члени БО „Комітет боротьби з соціальним злом та підвищення якості” не могли в законному порядку зайняти та користуватись приміщенням, оскільки попередній орендар перекрив та охороняв вхід до приміщення, про що було відомо орендодавцю.

Лише після складання акту у вересні 2006 року про факт не допуску в орендоване приміщення та про порушення прав відповідача на оренду приміщення, колишніх орендарів було виселено.

До того ж, на момент передачі приміщення в оренду, відповідачем неможливо було проводити статутну діяльність та будь-яку діяльність взагалі, оскільки приміщення потребувало капітального ремонту, який відповідач вимушений був проводити власними коштами і цей факт був підтверджений документально комісією Солом’янської РДА з питань оренди, яка в межах своїх повноважень надала термін для освоєння орендованого приміщення – 2 місяці.

Проте, при нарахуванні орендної плати цей факт орендодавцем не був врахований.

Судова колегія звертає увагу на те,  якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі ст. 21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” він був вправі порушувати питання  і про звільнення його від внесення орендної плати.

Такими обставинами можуть бути, зокрема, здійснення капітального ремонту, якщо його повинен робити орендодавець, наявність у орендованому майні недоліків, які виключали його використання за призначенням, тощо.

У разі, коли за відповідний  період часу, протягом якого орендоване майно не використовувалось, орендну плату було внесено, орендар вправі вимагати її повернення. (див. п.14.3 Роз’яснення Президії Вищого арбітражного суду України від 25.05.2000р. №02-5/237 із змінами та доповненнями  від 31.05.2002р. № 04-5/609).

Необхідно зазначити, що додані відповідачем документи і матеріали до відзиву на апеляційне подання свідчать про те, що відповідач проводить серед населення Солом’янського району м.Києва значну благодійну, соціальну, інформаційно – просвітницьку  та антикорупційну роботу, яка визначається на високому державному рівні.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, а апеляційне подання, як необґрунтоване, залишає без задоволення.

Керуючись ст.ст.99,101,103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2007 року у справі № 1/83 залишити без змін, а апеляційне подання Прокурора Солом’янського району міста Києва – без задоволення.

2.Матеріали справи № 1/83 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

09.10.07 (відправлено)