ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.07 р.
Справа № 43/48пд

Прокурор Петровського району м.
Донецька в інтересах держави в особі:

Донецької міської ради (позивач)

до відповідачів: 1) Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1,

2) Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_2

про визнання недійсним договору і
зобов'язання припинити незаконне користування землею

Суддя Матюхін В.І.

Представники сторін:

прокуратури: Ращупкін К.В.

позивача: не з'яв.

відповідачів: ОСОБА_1 -
підприємець,ОСОБА_2 - підприємець

Прокурор Петровського району м.
Донецька в інтересах держави в особі Донецької міської ради звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 та  фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 про:

-          визнання недійсним договору оренди
від 25.01.2005р. про надання у володіння і користування майна та земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1;

-          зобов'язання відповідачів припинити
незаконне користування земельною ділянкою до оформлення дозвільних документів
на неї.

Заявою від 24.10.07р. прокуратура
змінила (зменшила) свої вимоги і наполягає на визнанні договору оренди від
25.01.2005р. про надання у володіння і користування майна та земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1 недійсним у частині надання та користування земельною
ділянкою.

В обґрунтування своїх вимог
прокурор посилається на те, що орендодавець ОСОБА_1 розпорядився земельною
ділянкою, передавши її у оренду, не оформивши право власності чи постійне
користування.  Земельна ділянка є
власністю держави у особі Донецької міської ради.

Позивач у судове засідання на
виклик не з'явився, своє відношення до позову прокурора не висловив.

Відповідачі, не оспорюючи
правомірність вимог прокурора, підтвердили відсутність правоустановчих
документів на землю і пояснили, що на теперішній час відвід земельної ділянки в
оренду здійснюється на законних підставах фірмою, яка має ліцензію на виконання
цих робіт. Усі земельні податки сплачуються.

Розгляд справи закінчено
25.10.2007р.

Для підготовки і оголошення повного
тексту рішення у судовому засіданні оголошувалася перерва до 09-30год.
29.10.2007р.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників прокуратури і сторін у відкритому судовому
засіданні, господарський суд встановив:

25.01.2005р. між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1(орендодавець) і
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендатор) був укладений договір
оренди, пунктом 1.1 якого передбачено, що орендодавець передає, а орендатор
приймає у володіння і користування:

- майно, належне орендодавцю на
законних підставах (договір купівлі-продажу 28/100 частин нежилих будівель від
5.07.2001р.), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1  та

- земельну ділянку (відкритий
склад) площею 100м2 для навантажувально-розвантажувальних і інших технологічних
робіт.

Строк оренди встановлено п.1.4
договору - 6 років з часу підписання сторонами акту приймання-передачі, тобто
до 25.01.2011р.

Умовами договору оренди (п.2.1)
передбачено, що орендар має право використовувати об'єкт оренди, у тому числі
відкритий склад (земельну ділянку) для своїх потреб, зокрема переобладнувати і
перебудовувати на свій розсуд.

На час укладення договору оренди
ОСОБА_1 ніяких правоустановчих документів на земельну ділянку площею 100м2  не мав і на теперішній час не має. Право
власності на землю, договір оренди чи право постійного користування земельною
ділянкою ним не оформлялось. За договором купівлі-продажу від 5.07.2001р.
ОСОБА_1 придбав тільки 28/100 частин нежилих будівель, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1. Земельна ділянка за цим договором не продавалась.

Зважаючи на те, що:

- згідно ст.ст.13, 14 Конституцій
України земля в  межах  території
України, природні ресурси її континентального шельфу,  виключної (морської) економічної зони є
об'єктами права власності Українського
народу. Від  імені  Українського
народу  права власника здійснюють
органи державної  влади  та
органи  місцевого  самоврядування  в
межах, визначених цією Конституцією. Кожний  громадянин
має  право    користуватися    природними об'єктами права власності народу
відповідно до закону. Право власності на землю гарантується. Це право
набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою  виключно відповідно до закону;

- згідно п.1 ст.125 Земельного
кодексу України право власності та право постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право постійного користування  земельною
ділянкою, та  його державної
реєстрації;

- приступати до використання
земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання
документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється
(п.3 ст.125 Земельного кодексу України);

- відповідно п.1 ст.126 Земельного
кодексу України право власності на
земельну  ділянку і право
постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України;

- земельна ділянка площею 100м2,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є власністю держави у особі  Донецької міської ради;

- відповідно п.6 ст.20 Закону
України “Про прокуратуру”  прокурор має
право  звертатись  до суду з заявами про захист прав і законних
інтересів  громадян,  держави,

господарський суд вважає, що:

·          ОСОБА_1 не маючи правоустановчих
документів на земельну ділянку безпідставно розпорядився нею, передавши у
оренду;

·         ОСОБА_2 без достатніх на те підстав володіє і
користується спірною земельною ділянкою;

·          позов прокурора у зменшеній його
частині є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” з ОСОБА_1  у доход
Державного бюджету України підлягає стягненню 85,00 грн. державного мита.

На підставі викладеного, ст.ст.125,
126, 211 Земельного кодексу України, ст.20, ст.36-1 Закону України “Про
прокуратуру” і керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов прокурора у зменшеній його
частині задовольнити.

Визнати договір оренди від
25.01.2005р. про надання у володіння і користування майна та земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_1 недійсним у частині надання та користування земельною
ділянкою.

Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1; п/р 5001
в ДРУ АКБ „Надра” м. Донецька, МФО 334862) у доход Державного бюджету України
(одержувач: УДК у Київському районі м. Донецька, банк одержувача: ГУДК в
Донецькій області; п/р 0006, МФО 834016, , код
бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банка 095) 85грн.00коп.
державного мита.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття,  а у разі подання  апеляційної скарги або внесення апеляційного
подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня
прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя
Матюхін В.І.

Надруковано
примірників:

2
- прокуратурі;

1
- до справи;

1
- позивачу;

2
- відповідачам.

Виконала:

Тел.381-91-18