ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.
Справа № 19/156

Господарський суд Івано-Франківської області у складі  судді Максимів Т.В.

При секретарі Самусенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом  ВАТ "Укрнафта" Прикарпатське управління бурових робіт

вул. С. Бандери,1, м.Долина, Долинський район, Івано-Франківська область,77500

до відповідача  ПП "РиІД"  вул.Чорновола,71 "а", м.Івано-Франківськ,76000

про  стягнення заборгованості  в сумі 2713,64 грн. .

Представники:

Від позивача:  Мелимука В.В.-юрисконсульт, (довіреність №  юр-677/8 від  27.12.06.)

Від відповідача:  Милитчук І.М.-адвокат, (довіреність № б/н )

Представникам  сторін  роз"яснено права та обов"язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

СУТЬ СПОРУ: Відкрите акціонерне товариство"Укрнафта" в особі структурної одиниці Прикарпатського УБР звернулося   в суд із позовом до Приватного підприємства "РиІД" про  стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати  в сумі 2713,64 грн.

Представник  позивача в судовому засіданні підтримав  заявлені  позовні вимоги.

Представник  відповідача  позов заперечив, вважає його необгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Свої заперечення стосовно позовних вимог виклав у заяві від 19.07.07.,  а саме стверджує, що позивач пропустив встановлений річний строк звернення до господарського суду за захистом своїх прав.

Розглянувши  в судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з"ясувавши її фактичні обставини, об"єктивно оцінивши  докази, судом  встановлено:

відповідно до договору оренди №04-147-ОР від 27.09.2004 р. , відповідач орендував підвальне  приміщення  в готелі "Нафтовик" по вул. Млинарська, 28 "А", м. Івано-Франківська.

Пунктом 3.1.  даного договору  встановлений термін його  дії, а саме  з 02.07.04. до  30.06.05. включно. Проте  в акті  від 30.06.06, підписаного  сторонами  зазначено, що кафе припинило свою роботу з 01.07.2006 року.  Внаслідок чого виникла зоборгованість   по орендній  платі.

З метою досудового врегулювання  спору позивач надіслав відповідачу претензію №14 юр-142  від 29.03.2007 р., якою вимагав погасити борг  та пеню. На виконання претензії відповідач протягом березня-квітня 2007 р. погасив суму основного боргу за оренду приміщень.

Що стосується  пені   за несвоєчасну сплату орендної плати, то слід зазначити, що     приписами ч. 1 ст.223 ГК України передбачено, що при  реалізації  в  судовому  порядку  відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України , якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня,  коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Беручи до уваги пояснення представників сторін та матеріали справи, а саме п.4.4 договору оренди приміщень та довідки без дати і номера про нарахування пені за несвоєчасну сплату орендної плати, суд приходить до висновку, що позивач довідався про порушення свого права щодо своєчасного отримання орендної плати в 2005 році.

Згідно з положеннями  ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік  застосовується,  зокрема,  до  вимог  про стягнення неустойки (штрафу, пені).

В судовому засіданні встановлено, що позивачем пропущено строк звернення до суду для захисту порушених прав, а тому відповідно до  п.4 ст.267 ЦК України, закінчення строку позовної давності до пред"явлення  позову є підставою для  відмови в позові.

Позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не наведено жодних підстав в обгрунтування причин пропуску передбаченого законом строку, та не подано клопотання про його поновлення, а отже у суду відсутні підстави для його поновлення, оскільки  відповідно до ч.5 ст.267 ЦК України строк позовної давності підлягає поновленню судом тільки у разі поважності причин його пропуску.

Враховуючи вищезазначене та відповідно до ст.33 ГПК України позовні вимоги не обгрунтовані, а відповідно підстави для їх задоволення відсутні, тому суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.124 Конституції України, керуючись ст.223 ГК України, ст.ст. 258, 261, 267 ЦК України, ст.ст.  33, 82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Максимів Т. В.

рішення підписане 24.09.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Матейко Ірина Вікторівна