СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.07                                                                                 Справа № 16/397

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом

Закритого акціонерного товариства "Стирол Пак", м. Горлівка Донецької області

до  Приватного підприємства "Тала", м. Луганськ

про  стягнення 36397 грн. 69 коп.

при секретарі судового засідання Монастирському Д.Д.

за участю представників сторін:

від позивача –Коротких В.С., дов. від 05.07.07. №11;

Воробьйов Д.В., дов. від 05.07.07. №12;

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть справи: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу від 22.11.06. №196 та додатковою угодою від 10.12.06. №1 у розмірі 34459 грн. 45 коп., пені у розмірі 1647 грн. 51 коп. та 3% річних у розмірі 290 грн. 73 коп. за період з 15.01.07. по 12.05.07.

Розрахунком позову в частині, зданим у судовому засіданні 16.07.07., позивач зменшив розмір пені і заявив до стягнення пеню в сумі 1631,46грн.

Таким чином, позовними вимогами по справі є стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу від 22.11.06. №196 та додатковою угодою від 10.12.06. №1 у розмірі 34459 грн. 45 коп., пені у розмірі 1631грн. 46 коп. та 3% річних у розмірі 290 грн. 73 коп. за період з 15.01.07. по 12.05.07.

Клопотанням від 16.07.07. позивач просить постановити рішення за відсутності відповідача у зв’язку з неявкою його представника в судові засідання та неповідомленням причин про неявку до суду.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином. Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу від 22.11.06. №196 та додаткові угоди від 10.12.06. №1 про зміни умов платежу (а.с.11-13), на підставі якого продавець (позивач) зобов’язався передати у власність продукцію покупцю (відповідачу) товар по ціні, в асортименті та у кількості по узгодженню сторін. Відповідач зобов’язався оплачувати товар з відстрочкою платежу протягом 15 календарних днів з дня відвантаження кожної партії товару (пункт 5.2 додаткової угоди).

За соєю правовою природою вказаний договір є договором купівлі-продажу і відповідає нормам правового інституту купівлі-продажу Цивільного кодексу України, стаття 655.

На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу товар за вказаним договором, а відповідач отримав цей товар, що підтверджено накладними та довіреностями відповідача на отримання ТМЦ на суму 98048,86грн. (а.с.16-19).

В порушення умов договору відповідач не розрахувався за отриману продукцію у повному обсязі, у зв’язку з чим за ним утворився борг у сумі 34459,45грн. за вказаним договором, який позивач просить стягнути на свою користь.

Крім того, за несвоєчасне виконання обов’язків по вказаному договору, позивачем заявлено до стягнення пеню в сумі 1631,46грн. за період з 15.01.07. по 12.05.07. на підставі умов п.11.2 договору та 3% річних в сумі 290,73грн. за період з 15.01.07. по 12.05.07. на підставі ст.625 ЦК України.

Відповідач у судове засідання не прибув, доводів позивача не оспорив.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши надані ним докази своїх вимог до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Відповідач зобов’язаний був оплатити вартість продукції в сумі 34459,45грн. у 15-денний термін з дня отримання товару, але відповідач не оплатив борг за отриманий товар, чим порушив умови договору та закон. Таким чином, відповідач порушив законні права позивача на отримання плати за проданий товар, як встановлено ст.ст.655,693 ЦК України.

Правилами вказаного договору купівлі-продажу, ст.ст.23-232 ГК України і ст.625 ЦК України встановлено обов’язок відповідача як боржника сплатити неустойку у вигляді пені за час прострочення виконання зобов’язання, а також борг з урахуванням 3% річних за весь час прострочення виплати боргу. Таким чином, позов в частині заявлених до стягнення пені та 3% річних є обґрунтованим.

За таких обставин вимоги позивача за позовом є обґрунтованими,  такими, що підтверджені матеріалами справи та відповідають фактичним обставинам, тому позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.173,193,230-232 ГК України, ст.ст.525,526,530,625,655,693 ЦК України, керуючись ст.ст. 22,33,34,43,44,49, 75, 82,84,85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Тала", м. Луганськ, провулок «Чехова», 16, ідентифікаційний код 32969012 на користь Закритого акціонерного товариства "Стирол Пак", м. Горлівка Донецької області, вул. «Горловської дівізії», 10, ідентифікаційний код 31615086 заборгованість в сумі 34459 грн. 45 коп., пені у розмірі 1631грн. 46 коп., 3% річних у розмірі 290 грн. 73 коп., державне мито у сумі –363,80грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117,85грн., наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення підписане 20.07.07.

Суддя                                                  Р.М. Шеліхіна