ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.10.2007
Справа №2-22/7387-2007А

За позовом - Торгівельного дому «Валенсія» (м.Сімферополь, вул. Дацуна, 21А)

До відповідача  - Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом  спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України в АРК (м.Сімферополь, вул.. Київська 73, оф. 214)

Про визнання недійсним  рішення .

Суддя   Яковлєв С.В.

За участю  секретаря  Дулімової В.І.

Представники:

Від позивача – Бида В.А. – пред-к, дов. від 22.05.2007 р.

Від відповідача –  Луханіна М.В. - пред-к, дов. від 04.04.2007 р.

Сутність спору: Торгівельний дім «Валенсія» (далі позивач)  звернувся   до суду  з позовом, в якому просив  визнати недійсним податкове повідомлення – рішення Державної податкової інспекції  у м. Сімферополь № 010159/01101-21  від 06.02.2007 р. про застосування  до нього штрафних санкцій у сумі 1000 грн.  Вимоги мотивовані тим, що працівниками  податкового органу під час проведення перевірки, за наслідками якої було прийнято зазначене рішення, були порушені  положення діючого законодавства , зокрема Закону України «Про державну податкову службу» та Закону України “ Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, в наслідок чого воно підлягає визнанню недійсним.

Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом  спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ДПА України в АРК ( далі  відповідач) під час судового засідання, яке відбулось 19.07.2007 р. , надав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши, що перевірка позивача проводилась з додержанням вимог діючого законодавства , а штрафні санкції до нього застосовані у зв’язку з порушенням Закону України “Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Представник відповідача наполягав на відсутністі підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши представників сторін,   свідка, суд

встановив:

Згідно з направленнями на перевірки №№ 11,12 від 27.01.2007 р. працівниками Регіонального управління Департаменту  з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних  товарів ДПА України в АРК, правонаступником якого є відповідач,  проведена перевірка  дотримання вимог  законодавства, обов’язкових  для виконання  при здійсненні  господарської діяльності, що ліцензується, в магазині  позивача, який розташований за адресою: м.Сімферополь, вул. Севастопольська - пер. Ключовий.

За результатами вказаної перевірки був складений акт № 010184-162/21-314  , в якому зроблений  висновок  про порушення  позивачем  ч.13 ст. 18 Закону України “ Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а саме, реалізація  тютюнових виробів за ціною, яка  перевищує зазначену на виробі.

На підставі вказаного акту Регіональним управлінням Департаменту  з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних  товарів ДПА України в АРК, правонаступником якого є відповідач,  06.02.2007 р.  прийнято рішення  про застосування  фінансових санкції № 010159/01101-21   , згідно з яким  за  порушення  ч.13. ст. 18 Закону України “ Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”  до позивача застосовані  фінансові санкції у розмірі 1000 грн.

Ст.19 Конституції України визначає, що  органи державної влади та органи місцевого самоврядування  зобов’язани діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 4 Закону України “Про державну податкову службу в України” визначає, що  Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, якому підпорядковуються   зокрема Державна податкова інспекція в АРК . До прав органів державної податкової служби відноситься згідно з п. 1 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в України”  здійснення документальних невиїзних перевірок,  а також планових та позапланових  виїзних перевірок  своєчасності , достовірності  повноти нарахування  і сплати податків  та зборів ( обов’язкових  платежів ) ,  додержання  валютного законодавства юридичними  особами, їх філіями, відділеннями іншими відокремленими підрозділами, що не мають статус  юридичної особи а також фізичними  особами, які мають статус суб’єктів підприємницької діяльності.  У ст. 11-1 вказаного закону  визначені підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок. Плановою виїзною перевіркою вважається  перевірка  платника податків , яка передбачена  у плані роботи органу державної податкової служби  і проводиться за місцезнаходженням платника податків . Право на проведення  планової виїзної перевірки платника податків надається лише у тому випадку , коли йому не пізніше ніж за десять днів  до дня проведення зазначеної перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та закінчення її проведення. Позаплановою виїзною перевіркою  вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених у вказаній статті Закону України “Про державну податкову службу в України”.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в України” посадові особи органу держаної податкової служби вправі приступати до проведення  планової або позапланової виїзної перевірки за наявністю підстав для їх проведення  та за умови надання платнику податків під розписку  направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу  про проведення позапланової виїзної перевірки.

Основні засади державної  політики  щодо регулювання  виробництва, експорту, імпорту, оптової  і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та тютюновими виробами визначені у   Законі України “ Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідно  до ст. 11-1 вказаного закону встановлена виробником  або імпортером максимальна роздрібна ціна на тютюнові вироби наноситься на пачку, коробку  або сувенірну коробку тютюнових виробів разом з датою їх виготовлення.

Ст. 16 закону встановлює, що  контроль за дотриманням норм закону  здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідальність за порушення  норм Закону України “ Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” визначена у ст. 17,  відповідно до якої у разі здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максімальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів,  накладається штраф у  розмірі 100% вартості наявних у суб’єкта підприємницької діяльності тютюнових виробів, але не менше 1000 грн.

Згідно зі  ст.18 Закону України “ Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” за наявності у місці торгівлі тютюновими виробами таких виробів однієї власної назви, на пачках, коробках та сувенірних коробках яких  вказані різні максимальні роздрібні ціни, продаж таких тютюнових виробів здійснюється за цінами, не вищими, ніж ті, що вказані на відповідних пачках коробках та сувенірних коробках.

У матеріалах справи є  копія Акту перевірки № 010184-162/21-314  від 27.01.2007 р., в якому зафіксоване  встановлення факту реалізації у магазині позивача, який розташований за адресою: м.Сімферополь, вул. Севастопольська - пер. Ключовий, за ціною 4,50 грн.  пачки сигарет «Мальборо» , на який  виробником була надрукована максимальна ціна для реалізації у розмірі 4,25 грн.

До матеріалів перевірки доданий фіскальний чек  № 9441 від 27.01.2007 р. , який підтверджує реалізації пачки сигарет «Мальборо» саме за ціною 4,50 грн.  , яка зафіксована в акті перевірки.  Крім того відповідачем залучена до матеріалів справи  пояснювальна записка Павлішін Т.І., яка брала участь у перевірки з боку позивача. У зазначеному  документі визнаний факт реалізації за 4,50 грн.  пачки сигарет «Мальборо», на який  виробником була надрукована максимальна ціна для реалізації у розмірі 4,25 грн.

В силу викладеного суд вважає, що зафіксований у акті перевірки № 010184-162/21-314  від 27.01.2007 р. факт реалізації  позивачем тютюнових виробів за цінами,  вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками, мав місце, в силу чого висновки відповідача про порушення позивачем вимог ч.13 ст. 18 Закону    України “ Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” підтверджуються  обставинами справи.

За таких обставин, беручи до уваги те, що рішення  № 010159/01101-21 від 06.02.2007 р.    прийнято відповідачем саме на підставі акту перевірки № 010184-162/21-314  , суд,  керуючись Законами України “Про державну податкову службу в України”, “ Про державне регулювання  виробництва  і обігу  спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” , вивчивши обставини справи, приходить до висновку  , що не підлягають  задоволенню вимоги по визнанню нечинним  вказаного рішення.

Крім того суд приймає до уваги те, що позивач просить  визнати недійсним  Податкове повідомлення – рішення  Державної податкової інспекції у м.Сімферополь №010159/01101-21 від 06.02.2007 р. в той час, як Регіональним управлінням Департаменту  з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних  товарів ДПА України в АРК, правонаступником якого є відповідач,  06.02.2007 р.  прийнято рішення  про застосування  фінансових санкції № 0010159/01101-21   , згідно з яким  до нього застосовані  фінансові санкції у розмірі 1000 грн.

Під час судового засідання, яке відбулось 15.10.2007 р. були оголошені вступна та резолютивна частини постанови. Відповідно до ст. 163 КАСУ  постанову складено 22.10.2007 р.

Керуючись ст.   160-163 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволені позову відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання  постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу  через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки,  передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Яковлєв С.В.