ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
Справа № А-20/143

Господарський суд Івано - Франківської області в складі судді Кобецької С.М.

при секретарі судового засідання Сивак І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом  Державної податкової інспекції в Городенківському районі,  вул. Ринкова, 2,

м. Городенка,  Городенківський район, Івано-Франківська область, 78100

до відповідача  СВК "Вікно",  вул. Шевченка,1, с. Вікно, Городенківський район, Івано-Франківська область,78125

третя особа  Головне управління Державного казначейства в Івано-Франківській області, вул.Дністровська,14, м.Івано-Франківськ, 76000

про стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вікно" на користь держави заборгованість  в сумі 37 344,26 грн. за рахунок майна боржника.

за участю представників сторін:

від позивача:  Горобієвська М.О.-завідувач юридичним сектором, (довіреність №8091/Г/10-019  від  22.12.06)

від позивача: Бадлюк Л.І.-начальник відділу погашення прострочених зобов"язань, (довіреність №5453/Б/10-019  від  12.06.07)

від відповідача: представники не з'явилися.

від третьої особи: представники не з"вились.

Суть спору: Державна податкова інспекція в Городенківському районі  звернулась в суд із позовом до    СВК "Вікно"  про стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу "Вікно" на користь держави заборгованість  в сумі 37 344,26 грн. за рахунок майна боржника.

В судовому засіданні 12.09.07 року оголошувалась перерва до 18.10.07.

Представником позивача в судовому засіданні  05.07.07 подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягнути з СВК "Вікно" на користь держави заборгованість в сумі 28 883,91 грн. за рахунок майна боржника.

Враховуючи закріплені ст. 129 Конституції України  принципи судочинства та диспозитивний характер прав позивача, який визначено п.1 ст. 51 КАСУ щодо права позивача до прийняття рішення у справі змінити підставу , або предмет  адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог, або відмовитися від адміністративного позову, суд розглядає позов згідно зменшеної суми позовної вимоги, а саме стягнення з СВК "Вікно" на користь держави  28 883, 91 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав. В обгрунтування позовних вимог посилається  на те, що відповідач по справі СВК "Вікно" є правонаступником  КСП "Птахофабрика" відповідно до п. 1.3. Установчого договору та має заборгованість перед державним бюджетом за фінансовою  допомогою, наданою згідно  постанови Кабінету Міністрів України №1003 від 11.09.97 р. "Про  фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо - зимовий  період 1997/1998 року" - 33 996 грн. 69 коп. в тому числі  основний борг 7748 грн. 39 коп. та 26248, 30 грн. пені, та згідно  постанови Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.98 "Про забезпечення сільськогосподарських товаровиробників матеріально-технічними і фінансовими ресурсами в 1999 році", -3347грн. 57коп.; в тому числі основний борг 1182грн. та 2165грн. 57коп. пені, а згідно уточнених позовних вимог 8930,39грн. основного боргу та 19953,52 грн. пені.

Вважає, що право на звернення до суду з такою позовною вимогою надає ст. 21 Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік", яка визнає органи державної  податкової служби України органами стягнення  заборгованості юридичних осіб державою за  кредитами залученими державою або під державні гарантії бюджетними позичками та фінансовою допомогою,наданою на поворотній основі. Вказує на п.4 ст. 17 Бюджетного кодексу України, яким визначено, що у разі невиконання юридичними особами своїх зобов"язань щодо погашення та обслуговування наданих на умовах повернення кредитів, залучених  державою або під державні гарантії інших гарантованих державою зобов"язань та стягнення заборгованості перед Державним бюджетом України з наданих підприємствам і організаціям позичок із державного бюджету, позичок, наданих за рахунок коштів, залучених державою або під державні гарантії плати за користування цими позичками, органи стягнення  застосовують механізм стягнення  цієї  заборгованості у  порядку передбаченому законом для стягнення не  внесених у строк податків і неподаткових платежів та включаючи погашення такої заборгованості за рахунок  майна боржників.

Відповідач свої заперечення  обгрунтовує тим, що  позивач пропустив річний строк для звернення  до адміністративного суду передбачений ч.2 ст. 99  КАС України, за захистом прав, свобод та інтересів особи. Крім того вказує на те, що до спірних  правових відносин слід застосувати передбачений  цивільним законодавством трьохрічний термін позовної давності, оскільки права та обов"язки сторін  виникають з цивільно - правової угоди.

Розглянувши матеріали подані учасниками процесу, з"ясувавши всі доводи і заперечення сторін, всебічно і повно дослідивши всі обставини, давши  оцінку доказам, які мають значення для вирішення спору та аналізуючи вимоги чинного законодавства, суд

встановив:

Відповідно з п. 11 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" державні  податкові  інспекції в районах, містах без районного  поділу , районах у  містах, міжрайонні та об"єднані державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а  в інших випадках - коштів, одержаних без установлених  законом підстав, а також про стягнення заборгованості  перед бюджетами і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

З огляду на  договір №16 про надання фінансової допомоги на проведення комплексу робіт в осінньо - зимовий період 1997/1998 р.р. від 26.09.97 р. відповідно до  Постанови Кабінету  Міністрів України від 11.09.97 р. №1006 "Про фінансову допомогу на проведення комплексу робіт в осінньо - зимовий період 1997/1998 р.р."  відділення державного казначейства надало  сільськогосподарському  товаровиробнику фінансову допомогу в  сумі 9567 грн. для проведення комплексу робіт в осінньо - зимовий  період 1997/1998 р.р.

Відповідно до п.3.2. вказаного договору сільськогосподарське підприємство зобов"язується при відсутності коштів повернути фінансову допомогу продовольчим зерном до 01.09.1998 р. в кількості, що відповідає сумі отриманої фінансової допомоги за цінами, що складуться на  біржових торгах України за  оптовими контрактами шляхом  закладення його на  підприємствах ДАК "Хліб Укаїни" для державних потреб.

Отже, у позивача право на звернення до суду за захистом свого права виникло з 01.09.98 р.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюєься річний строк, який  якщо не встановлено інше обчислюється  з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,свобод чи  інтересів.

Порушення строку звернення до адміністративного  суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за  умови, якщо на  цьому наполягає одна із сторін ( п.1 ст. 100 КАС України).

Представник позивача не звернувся до суду  із клопотанням та не вказав поважних причин пропущеня  строку звернення до суду.

Крім того, суд зауважує, що  права і обов"язки  відповідача виникли з цивільно - правової угоди, а саме з договору №16 від 26.09.97 р., таким чином до спірних правових відносин слід застосовувати норми цивільного законодавства.

Відповідно до п.6  Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила Цивільного кодексу  України про позовну давність застосовуються до  позовів строк пред"явлення яких, встановлений  законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи умови договору №16 від 26.09.97 р. зокрема п.3.2., який передбачає обов"язок відповідача повернути фінансову допомогу до 01.09.98 р. трьохрічний строк позовної давності сплинув на день набрання  чинності ЦК України ( 01.01.04 р.), а  тому відсутні підстави для застосування до даного позову правил ЦК України, який набрав чинності 01.01.2004 року, а слід  керуватися відповідними положеннями Цивільного кодексу Української РСР в  редакції 1963 року.

Відповідно до ст.71 Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року загальний строк позовної давності встановлений у три роки. При цьому за правилами ст. 76 цього кодексу перебіг  строку позовної давності починається з дня виникнення  права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа довідалась або повинна була довідатись про  порушеня права.

З огляду на ст. 80 Кодексу перебіг строку позовної  давності до пред"явлення  позову є підставою для  відмови в позові.

Крім того, суд звертає увагу на те, що  відповідно до договору №16 від 26.09.97 року відділення державного казначейства надавало фінансову  допомогу відповідачу відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.09.1997 р. №1006, а позивач вказує на фінансову допомогу надану відповідно Постанови Кабінету Міністрів від 11.09.1997 р. №1003. Всі платіжні доручення підтверджують факт надання  допомоги відповідно до постанови КМУ №1003, оскільки саме ця постанова дає право для надання такої допомоги.

Щодо договору №35 від 05.02.99 р. про надання фінансової допомоги відповідачу на забезпечення

підготовки сільськогосподарської техніки для  проведення весняно - польових робіт в 1999р. в сумі 1230грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1953 від 10.12.98 р. "Про забезпечення  сільськогосподарських товаровиробників матеріально - технічними і фінансовими ресурсами в 1999 році", то суд зауважує, що факт надання фінансової допомоги не доведений стороною. Платіжні доручення №31 від 24.02.9 та №32 від 24.02.99 (наявні в матеріалах справи), на які посилається позивач, підтверджують факт перерахування коштів платником КСП "Птахофабрика" одержувачам СМП "Фірма СВ" в одному випадку в сумі 517грн. 35коп. та ВАТ "Коломияспецагропостач"-в другому на суму 713грн.58коп.

Згідно приписів ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. Суб"єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть  бути  використані  як докази у справі.

За наведених обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

З огляду на викладене та керуючись ст. 124 Конституції України, Закон України "Про державну податкову службу в Україні", Цивільним кодексом Української РСР, ст.ст. 51, 99, 158-163, 258 КАС України,  п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                  Кобецька Світлана Миколаївна

Постанова складена в повному  обсязі  31.10.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

_____________ Вінтоняк Оксана іванівна