ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  12/275

22.08.07

За позовом                    Товариства з обмеженою відповідальністю

«Агропромислова компанія «Нива України»

До                              Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтехбуд»

Про                              стягнення 18 060,01 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача:                Біденко О.М. - предст. (дов. №54/07-07 від 27.07.07 р.)

Від відповідача:            не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтехбуд»про стягнення заборгованості у розмірі 18 060,01 грн. (13 952,64 грн. –основний борг, 4 107,37 грн. –пеня), що виникла внаслідок невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу № 16/05-05 від 16.05.2005 р.

Ухвалою суду від 07.05.2007 р. порушено провадження у справі № 12/275 та призначено розгляд справи на 27.06.2007 р.

Судове засідання 27.06.2007 р. не відбулось у зв’язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 02.07.07 р. розгляд справи призначено на 01.08.07 р.

31.07.07 р. судом отримано заяву про уточнення позовних вимог з розрахунком пені за шість місяців, а саме позивач просить стягнути пеню у розмірі 1343, 62 грн.

Судове засідання 01.08.2007 р. також не відбулось у зв’язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 06.08.07 р. розгляд справи призначено 22.08.07 р.

Відповідач в засідання суду не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, не виконав вимог суду викладених в ухвалах про порушення провадження у справі № 12/275 від 07.05.07 р., від 02.07.07 р. та від 06.08.07р.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Господарського суду міста Києва, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем було укладено договір купівлі-продажу № 16/05-05 від 16.05.05 р.

Згідно п. 1.1 Договору позивач зобов’язувався поставити, а відповідач прийняти і в повному розмірі оплатити товар згідно заявок та накладних.

На підставі Договору та відповідно до накладних №225 від 04.08.05 р., №240 від 08.08.05 р., №226 від 10.08.05 р., №227 від 13.08.05 р., №236 від 17.08.05 р.. №237 від 24.08.05 р. позивач за актами прийому-передачі товару від 04.08.05 р., 08.08.05 р., 10.08.05 р., 13.08.05 р., 17.08.05 р., 24.08.05 р. відпустив відповідачу будматеріалів на загальну суму 13 952,64 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору відповідач повинен проводити оплату вартості кожної окремої партії товару на підставі рахунків-фактур протягом 30 календарних днів з дати поставки.

Відповідач в порушення умов Договору не виконав своїх зобов’язань, не перерахував грошові кошти за отриманий товар, на момент подання позовної заяви сума основного боргу складає 13 952,64 грн.

Позивач звертався до Відповідача з претензією №33/03-07 від 27.03.07р. на предмет стягнення заборгованості але претензія була повернута позивачу, так як відповідач не знаходиться за вказаною адресою.

Крім суми основного боргу позивач ставить вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 1343,62 грн., 180,60 грн. державного мита та 118 грн. витрат за інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на таке.

До правовідносин сторін суд застосовує положення нових Цивільного та Господарського кодексів України, що набули чинності 01.01.04 р., так як згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та п. 4 Прикінцевих положень ГК України до цивільних (господарських) відносин, що виникли до набрання чинності кодексами, їх положення застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ними чинності.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 13 952,64 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п 6.2 Договору у випадку порушення відповідачем умов п. 4.1 Договору, останній сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення поставки товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Згідно ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 1 343,62 грн. (розрахунок в матеріалах справи). Контррозрахунку суму пені відповідачем суду не надано.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 1343,62 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, ст. 525, 526, 629 ЦК України, ст. 193, ГК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтехбуд»(04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 25-А, кв. 19, , МФО 322012, р/р 7501 в АКБ соціального розвитку Укрсоцбанк в м. Києві, а у випадку відсутності коштів –з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Нива України»(04655, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-Б, оф. 601 , МФО 322313, р/р 1792 в Укрексімбанку в м. Києві) 13 952 (тринадцять тисяч дев’ятсот п’ятдесят дві) грн. 64 коп. - основного боргу, 1 343 (одну тисячу триста сорок три) грн. 62 коп. - пені, 180 (сто вісімдесят) грн. 60 коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат за інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня прийняття.

Суддя                                                                                          Л.В.Прокопенко