ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.10.07
Справа № 2/510-07.

Господарський cуд Сумської області, у складі судді Соп’яненко О.Ю.? розглянувши матеріали справи

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об’єднання ім. М.В. Фрунзе», м. Суми

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрунзе-Будіндустрія», м. Суми

про визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача – Жуков В.М., (довіреність від 01.08.2007р. №18-7/2090)

від відповідача – Титаренко П.В.

Суть спору: Позивач просить суд визнати за Відкритим акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об’єднання ім. М.В. Фрунзе» право власності на нежитлове приміщення площею 154,2 м2, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Холодногорська, 6.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач безпідставно не визнає право власності позивача на вказане приміщення, в зв’язку з чим відмовляється від укладення з позивачем договору на здійснення капітального ремонту приміщення, що на думку позивача порушує його права, зокрема право власності на приміщення.

Відповідач в судове засідання подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти позовних вимог заперечує в зв’язку з тим, що позивач не надав йому належних документів, що підтверджують право власності позивача на приміщення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Позивач є підприємством, яке було утворене в процесі корпоратизації Сумського машинобудівного науково-виробничого об’єднання імені М.В. Фрунзе, проведеної у 1994 році на виконання Указу Президента „Про корпоратизацію підприємств” від 15.06.2003р. № 210/93.

Відпровідно до п. 1 Указу Президента, корпоратизацією є перетворення державних підприємств, закритих акціонерних товариств, більш як 75 відсотків статутного фонду яких перебуває у державній власності, а також виробничих і науково-виробничих об’єднань, правовий статус яких раніше не був приведений у відповідність з чинним законодавством, у відкриті акціонерні товариства.

На виконання Указу Президента, та Положення про порядок корпоратизації підприємств, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 1993 р. № 508, Міністерством машинобудування, війсково-промислового комплексу та конверсії України „Мінмашпром України” був виданий Наказ від 25.02.1994р. № 285 відповідно до п. 1 якого, на базі Сумського машинобудівного науково-виробничого об’єднання імені М.В. Фрунзе створене підприємство позивача.

Відповідно до п. 10 Положення, „Комісія з приватизації готує і подає засновнику у двомісячний термін з дня затвердження її складу акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства, що підлягає корпоратизації ...”.

Відповідно до п. 11 Положення, „Засновник у тижневий термін розглядає і затверджує акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства, що підлягає корпоратизації, і в десятиденний термін приймає рішення про створення відкритого акціонерного товариства та затверджує його статут”.

У відповідності з пунктами 10 та 11 Положення, комісією з приватизації Сумського машинобудівного науково-виробничого об’єднання імені М.В. Фрунзе було складено Акт оцінки вартості цілісного майногвого комплексу Сумського машинобудівного науково-виробничого об’єднання імені М.В. Фрунзе, який був затверджений наказом Міністерства машинобудування, війсково-промислового комплексу та конверсії України „Мінмашпром України” № 286 від 25.02.1997р.

Відповідно до п. 15 Положення, з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви підприємства, структурного підрозділу (одиниці) переходять до відкритого акціонерного товариства, тобто до позивача.

Державна реєстрація позивача була проведена виконавчим комітетом Сумської міської ради від 28.03.1994р. за № 0000262, про що видано свідоцтво про державну реєстацію Серії А00 № 111229.

Матеріалами справи підтверджується, що приміщення, що є предметом спору, відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів „Сумського машинобудівного науково-виробничого об’єднання імені М.В. Фрунзе”, складеної станом на лютий 1980р., перебувало на балансі ліквідованого підприємства та відповідно до Акту перейшло у власність позивача в процесі корпоратизації як це передбачається пунктом 15 Положення.

Відповідно до схематичного плану технічного паспорту КП „Сумське міське бюро технічної інвентаризації”, приміщення  позначене літерою Б-І та розташоване у  м. Суми по вул. Холодногірській, 6 та складає 154,2 м2.

З викладеного вбачається, що право власності позивача на спірне приміщення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з ст.4 Закону України «Про власність», власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам.

З обставин справи вбачається, що позивач як власник приміщення, звернувся листом від 21.09.2007р. (вих. № 22-9/327) до відповідача з пропозицією укласти договір на здійснення капітального ремонту приміщення.

Відповідач листом від 26.09.2007р. (вих. № 897) проінформував позивача про неможливість укладення договору на проведення капітального ремонту приміщення у зв’язку з тим, що не визнає права власності на нього за позивачем.

Суд вважає відмову відповідача у визнанні права власності позивача на приміщення безпідставною та такою, що порушує права та законні інтереси позивача.

Так, відповідно до об’єктом права власності акціонерного товариства є майно, зокрема, одержане в результаті його господарської діяльності, а також інше майно, набуте на підставах, не заборонених законом.

Відповідно  до ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» від 19.09.1991р., товариство є власником: - майна, переданого йому засновниками та учасниками у власність,  продукції, виробленої товариством в результаті господарської діяльності, отриманих доходів,  іншого майна, придбаного на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оскаржується або не визнається іншою особою.

Беручи до уваги те, що матеріалами справи, зокрема, актом оцінки вартості цілісного майногвого комплексу Сумського машинобудівного науково-виробничого об’єднання імені М.В. Фрунзе, який був затверджений наказом Міністерства машинобудування, війсково-промислового комплексу та конверсії України „Мінмашпром України” № 286 від 25.02.1997р., інвентарною карткою обліку основних засобів позивача та іншими доказами підтверджується право власності позивача на приміщення, господарський суд вважає позовні вимоги правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84 ГПК, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати за Відкритим акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об’єднання ім. М.В. Фрунзе» (40004, м. Суми, вул. Горького 58, код 05747991) право власності на нежитлове приміщення площею 154,2 м2, розташоване за адресою: м. Суми, вул. Холодногірська, 6.

СУДДЯ                                                                                                       Соп’яненко О.Ю.