СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

15 жовтня 2007 року
Справа № 20-12/357

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

позивача: Капустіна А.О., довіренсть б/н від 11.06.2007 - приватне підприємство "Ітеко-Шипінг";

відповідача: Кройтор І.В., довіреність б/н від 19.09.2007 - Преображенської Юліани директор - товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс";

відповідача: не з'явився - Міністерство оборони України;

третьої особи: Близнюк О.А., довіреність № 03-15/02 від 05.01.2007;

прокурора: Пархоменко Д.П.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс" на ухвали господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.) від 10.09.2007 та 12.09.2007 та апеляційну скаргу приватного підприємства "Ітеко-Шипінг" на рішення господарського суду міста Севастополя від 25.09.2007 у справі № 20-12/357

за позовом           приватного підприємства "Ітеко-Шипінг" (вул. Р. Люксембург, 18-1, м.Сімферополь, 95006)

до          Міністерства оборони України (Повітрянофлотський пр-т, 6, м.Київ 1, 01001)

товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс" (пр. Ген. Острякова, 176-42, м.Севастополь, 99055); (вул. Сенявіна,1, оф. 311, м. Севастополь)

3-тя особа:

Севастопольська  міська рада  (вул. Леніна, 3, м.Севастополь, 99011)

за участю військового прокурора Севастопольського гарнізону (вул. Суворова,27, м. Севастополь,99011)

про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 02.09.2006, визнання права спільної часткової власності на майно

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Севастополя (суддя І.А. Харченко) від 10.09.2007 у справі № 20-12/357 заборонено Севастопольській міській раді приймати рішення про передачу земельної ділянки, розташованої на території колишнього військового містечка Б-42 у місті Севастополі, 30-ий км автодороги Танкове-Оборонне,1 в оренду, у користування, у власність.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя (суддя І.А. Харченко) від 12.09.2007 виправлено описку, абзац 3 мотивувальної частини ухвали від 10.09.2007 викладено у наступній редакції: „Клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову позивач обґрунтував тим, що по його інформації в Севастопольській міській раді знаходиться на розгляді питання про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс" в оренду земельної ділянки, розташованої під придбаними будівлями та спорудами”.

Не погодившись з застосованими судом заходами забезпечення позову, товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс" звернулось з апеляційною скаргою та просить про скасування ухвал.

Рішенням господарського суду міста Севастополя (суддя І.А. Харченко) від 25.09.2007 відмовлено у задоволенні позовних вимог приватного підприємства "Ітеко-Шипінг" до Міністерства оборони України, товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс" про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права спільної часткової власності на майно. Скасовані заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду міста Севастополя від 10.09.2007.

Приватне підприємство "Ітеко-Шипінг", оспорюючи рішення суду, також звернулось з апеляційною скаргою, просить скасувати його як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

У судове засідання 15.10.2007 представник відповідача - Міністерства оборони України не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений  належним чином, і сторони не заперечують проти розгляду справи у відсутність представника.

Позивачем у засіданні суду апеляційної інстанції заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неотриманням копії судового рішення та копії апеляційної скарги відповідача.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Враховуючи, що належних доказів в обґрунтування клопотання позивачем суду не надано, тоді як матеріали скарги свідчать про дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс" вимог статті 94 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, приймаючи до уваги положення частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України  щодо обов'язку сторін добросовісно користуватись правами, у задоволенні зазначеного клопотання відмовлено.

Крим того, зміст апеляційної скарги приватного підприємства "Ітеко-Шипінг" свідчить про глибоке ознайомлення позивача з мотивацією оскаржуваного рішення.

Представником позивача також заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з подачею ним касаційної скарги на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційних скарг до провадження, оскільки, згідно зі статтею 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження  у  справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, тоді як  відповідач оскаржив у касаційному порядку ухвалу від 08.10.2007  саме у справі № 20-12/357.

Представником позивача заявлено відвід складу судової колегії.

Ухвалою першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Видашенко Т.С.  відмовлено у задоволенні заяви директора приватного підприємства "Ітеко-Шипінг" про відвід складу судової колегії.

За клопотанням прокурора та представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У вересні 2007 року приватне підприємство "Ітеко-Шипінг" звернулось до господарського суду з позовом до Міністерства оборони України, товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс", третя особа - Севастопольська міська рада, просило визнати за приватним підприємством "Ітеко-Шипінг" право спільної часткової власності на майно, а саме: будівлю КПП площею 4,90 кв.м. (літера А), їдальню площею 232,90 кв.м. (літера В), казарму площею 590,60 кв.м. (літера В), прибудову площею 224,30 кв.м. (літера в), службове приміщення площею 554,20 кв.м. (літера Г), гараж площею 339,10 кв.м. (літера Д), будівлю медпункту площею 45,90  кв.м. (літера ж), овочесховище площею 31,10  кв.м. (літера 3), баню-котельну площею 90.60 кв.м. (літера Е), прибудову (літера е), насосну (літера Л), огорожу, інші споруди, штольню площею 2882,20 кв.м. (літера А), уборну (літера Б), будівлю ТП (літера Е), склад площею 224,30 кв.м., склад площею 82,00 кв.м., прибудову (літера г), склад ПММ площею 17,50 кв.м. (літера Д), ганок, котельну площею 51,50 кв.м. (літера Ж), будівлю КПП (літера З), склад площею 70.10 кв.м. (літера И), ганок, склад (літера К). Визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна –будівель, будов і споруд військового містечка Б-42, розташованого у м. Севастополі, 30-ий км. автодороги Танкове-Оборонне, 1 (нижня територія), від 02.09.2006, укладений  між Державою Україна в особі Міністерства оборони України, від імені якого діяло Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове), і товариством з обмеженою  відповідальністю "Каскад Інвестментс", засвідчений приватним нотаріусом   Севастопольського міського нотаріального округу І.Д. Бойко, реєстровий № 4556. Визнати недійсним договір купівлі-продажу –будівель, будов і споруд військового містечка Б-42, розташованого у м. Севастополі, 30-ий км. автодороги Танкове-Оборонне, 1 (верхня територія), від 02.09.2006, укладений  між Державою Україна в особі Міністерства оборони України, від імені якого діяло Центральне спеціалізоване будівельне управління  (госпрозрахункове), і товариством з обмеженою  відповідальністю "Каскад Інвестментс", засвідчений приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу І.Д. Бойко, реєстровий № 4563. Заборонити Севастопольській міській раді приймати рішення про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс" земельної ділянки, розташованої на території колишнього військового містечка Б-42 у місті Севастополі, 30-ий км. автодороги  Танкове-Оборонне,  1 в оренду, користування, власність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вищезгаданими договорами купівлі-продажу нерухомого майна від 02.09.2006 були порушені права приватного підприємства "Ітеко-Шипінг" та Постанова Кабінету Міністрів України № 1919 від 28.12.2000 „Про затвердження положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил” .

Підставами  для визнання права власності на спірне майно позивач вважає інвестиційний договір №11/005/03-061/КТо про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка № Б-42 у місті Севастополі, укладений між Державою Україна в особі Міністерства оборони України та приватним підприємством "Ітеко-Шипінг" та норми статті 335 Цивільного кодексу України.

Третя особа - Севастопольська міська рада у поясненнях на позовні вимоги вважає їх безпідставними (а.с. 64).

Оскаржуване рішення мотивоване посиланням на норми про загальні підстави дійсності угод.

Приймаючи ухвалу про забезпечення позову, суд керувався статтею 66 Господарського процесуального кодексу України, вважаючи, що невжиття таких заходів може зробити неможливим виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, прокурора, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія  вважає  рішення таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам справи, виходячи з наступного.

Відповідно до статтей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до  забезпечення позову. Забезпечення позову допускається  в  будь-якій  стадії провадження у справі, якщо невжиття  таких  заходів  може  утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким  стягнення  здійснюється  у безспірному порядку.

Згідно з пунктом 4 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 „Про практику застосування судами цивільного  процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову”, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,  який просить  застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову,  суд має брати  до уваги  інтереси  не  тільки позивача,  а й інших осіб, права яких можуть  бути порушені у  зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є чинність договорів купівлі продажу та визнання права власності на майно.

Оскаржуваною ухвалою від 10.09.2007 суд заборонив Севастопольській міській раді приймати рішення про передачу земельної ділянки, розташованої на території колишнього військового містечка Б-42 у місті Севастополі, 30-ий км автодороги Танкове-Оборонне,1 в оренду, у користування, у власність.

За таких обставин погодитись з обґрунтованістю застосування судом першої інстанції зазначених заходів правові підстави відсутні.

Однак рішенням від 25.09.2007 заходи, вжиті судом до забезпечення позову, скасовані.

Відповідно до пункту 1.1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин апеляційне провадження у справі у частині оскарження ухвал господарського суду міста Севастополя від 10.09.2007 та 12.09.2007 підлягає припиненню.

Відхиляючи апеляційну скаргу приватного підприємства "Ітеко-Шипінг", судова колегія вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту права, яке він вважає порушеним.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:  визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи   відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади,  органу  влади  Автономної  Республіки  Крим  або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або  частково  недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання  або  споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до  порушення  прав  та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Як свідчать матеріали справи, сторонами у оспорюваних позивачем правочинах від 02.09.2006 були Держава Україна в особі Міністерства оборони України, від імені якого діяло Центральне спеціалізоване будівельне управління  (госпрозрахункове) та товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс".

Однак, права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, про що зазначали Верховний Суд України у постанові № 07/034 від 30.01.2007 у справі № 1/138-14/318-9/273 та Вищий господарський суд України у постанові у справі 20-2/149 від 20.07.2005.

Захист прав такої особи можливий шляхом пред’явлення віндікаційного позову.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про відмову у позові у зазначеній частині відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

Також не можуть бути визнані обґрунтованими  вимоги позивача про визнання за ним права спільної часткової власності на майно, а саме: будівлю КПП площею 4,90 кв.м. (літера А), їдальню площею 232,90 кв.м. (літера В), казарму площею 590,60 кв.м. (літера В), прибудову площею 224,30 кв.м. (літера в), службове приміщення площею 554,20 кв.м. (літера Г), гараж площею 339,10 кв.м. (літера Д), будівлю медпункту площею 45,90 кв.м. (літера ж), овочесховище площею 31,10 кв.м. (літера 3), баню-котельну площею 90.60 кв.м. (літера Е), прибудову (літера е), насосну (літера Л), огорожу, інші споруди, штольню площею 2882,20 кв.м. (літера А), уборну (літера Б), будівлю ТП (літера Е), склад площею 224,30 кв.м., склад площею 82,00 кв.м., прибудову (літера г), склад ПММ площею 17,50 кв.м. (літера Д), крильце, котельну площею 51,50 кв.м. (літера Ж), будівля КПП (літера З), склад площею 70.10 кв.м. (літера И), крильце, склад (літера К).

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Як свідчать матеріали справи, предметом інвестиційного договору від 15.03.2006 № 11/005/03-061/КТо, укладеного між Державою Україна в особі Міністерства оборони України та приватним підприємством "Ітеко-Шипінг", є спільна діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об’єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка № Б-42 у місті Севастополі, створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого проекту шляхом пайової участі сторін.

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про  спільну  діяльність  сторони  (учасники) зобов'язуються  спільно  діяти  без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів  учасників  (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Пунктом 2.6 інвестиційного договору від 15.03.2006 № 11/005/03-061/КТо, встановлено, що на будівельному майданчику, що знаходиться за адресою військове містечко № б-42 у місті Севастополі, 30-ий км автодороги Танкове-Оборонне,1 знаходиться нерухоме майно (за переліком, а.с.22), яке є державною власністю на підставі свідоцтва про право власності від 05.03.2005 та свідоцтва про право власності від 05.04.2005, виданого на підставі розпорядження Севастопольської міської, районної, державної адміністрації від 17.11.2003 № 1801 і складає пайовий внесок Держави Україна в особі Міністерства України.

Відповідно до статті 1134 Цивільного кодексу України внесене  учасниками  майно,  яким  вони  володіли на праві власності, а також вироблена  у  результаті  спільної  діяльності продукція  та  одержані  від  такої  діяльності  плоди  і доходи є спільною частковою власністю учасників,  якщо інше не  встановлено договором простого товариства або законом.

Пунктом 2.7 інвестиційного договору від 15.03.2006 № 11/005/03-061/КТо передбачено, що пайовий внесок Держави Україна в особі Міністерства оборони України передається  у спільну діяльність для мети цього договору шляхом підписання акту прийому-передачі.

Пунктом 2 статті 640 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо  відповідно до акта цивільного законодавства для укладення  договору  необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту  передання  відповідного майна або вчинення певної дії.

Аналіз договору, який позивач вважає підставою виникнення у нього права власності на майно, яке є внеском сторони, дає підстави вважати, що зазначений правочин містить елементи реального договору.

У відповідності зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду належних доказів передачі вищезгаданого майна за актом відповідно до умов договору, з огляду на що підстави для визнання за приватним підприємством "Ітеко-Шипінг" права власності відсутні.

Позивачем не спростовані доводи відповідача щодо фактичного виконання сторонами умов договору з врахуванням його пункту 5.

Крім того, відсутні докази взяття та облік зазначеного договору відповідно до вимог пункту 4.12.2 "Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів)", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.03.1998 № 172/2612.

З огляду на вищенаведене всі інші аргументи позивача, викладені ним на користь його правової позиції, є другорядними, втрачають свою доказову силу.

Керуючись пунктом 1-1 частини 1 статті 80, статтями 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного підприємства "Ітеко-Шипінг" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Севастополя від 25.09.2007 у справі № 20-12/357 залишити без змін.

3. Апеляційне провадження за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад Інвестментс" на ухвали господарського суду міста Севастополя від 10.09.2007 та 12.09.2007 припинити.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                І.В. Антонова

О.Л. Котлярова