ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.07р.

Справа № 10/560-07

За позовом  Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма СВК", м. Дніпропетровськ

до  Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" , м. Дніпропетровськ

про визнання права власності та спонукання вчинити певні дії

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники:

від позивача: Мартинов В.Р. (дов.№572 від 19.11.07 р.) - представник від відповідача: Попов О.О. (дов№13771 від 21.11.07 р.) - представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про: визнання за ним права власності на прибудову № 80а до складського приміщення-майстерні № 80 за адресою: м. Дніпропетровськ, бульвар Слави,50; зобов’язання провести відповідні зміни до технічного паспорту та Єдиного Реєстру реєстрації прав власності на нерухоме майно з урахуванням прибудови № 80а до складського приміщення-майстерні № 80 за адресою : м. Дніпропетровськ, бульвар Слави,50 та стягнення судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма СВК" зазначає, що правомірно володіє земельною ділянкою зайнятою під будівлю складського приміщення - майстерні № 80 та гаража № 79, а також земельною ділянкою необхідною для обслуговування цих приміщень та проводить оплату земельного податку. У 2007 році позивач самовільно прибудував прибудову №80а до складського приміщення-майстерні № 80. 18.06.2007 року прибудова була прийнята в експлуатацію державною приймальною комісією, що є підставою для оформлення відповідачем права власності.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, просить в позові відмовити, оскільки не оспорює право власності позивача на об’єкт нерухомості. Крім того, звертає увагу на те, що позивач вже звертався з тотожною заявою, в задоволенні якої рішенням господарського суду у справі №18/443-07 було відмовлено.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації при розгляді справи представниками сторін не заявлялось.

В засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2007 року у справі № 18/443-07 за позовом Приватного підприємства „Науково-виробнича фірма СВК” до Комунального підприємства Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації про підтвердження правомірності володіння нерухомим майном встановлено наступне :

„07.02.2003 р. господарським судом Дніпропетровської області було прийняте рішення у справі № ПН19/2  про визнання права власності  за Приватною науково-виробничою  фірмою "СВК" на складське приміщення-майстерню № 80 за адресою : м. Дніпропетровськ, вул. Бульвар Слави, 50.

На підставі цього рішення 18.02.2003 р. за № 55062 КП “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” видало власникові Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно - складське приміщення-майстерню № 80, розташовану за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бульвар Слави, 50.

Рішення господарського суду  від  07.02.2003 р. у справі № ПН19/2  набрало законної сили.

ПП “НВФ “СВК” зробило прибудову № 80а до складського приміщення-майстерні №80, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бульвар Слави, 50,  загальною площею 21,5 кв. м, про що КП “Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” за повідомленням позивача внесено відповідні зміни у технічний паспорт на складське приміщення-майстерню № 80.

Згідно листа за вих. № 692/6 від 16.06.2007 р., адресованого відповідачу, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради вказана прибудова була узаконена.

Державна приймальна комісія актом від 18.06 2007 р. прийняла в експлуатацію закінчене будівництво прибудови № 80а до складського приміщення-майстерні №80 за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Бульвар Слави, 50, загальною площею 21,5 кв. м.

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради №458  від 22.06.2007 р. затверджений акт державної комісії від 18.06.07 р. про готовність до

експлуатації  закінченої  будівництвом  прибудови  №   80а  до складського приміщення-майстерні № 80 загальною площею 21,5 кв. м  за адресою бульвар Слави, 50, право власності на яку визнано рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.02.03 р. за Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма СВК".”

Відповідно до  частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Позивач просить визнати за ним право власності на прибудову №80а до складського приміщення-майстерні №80 за адресою м. Дніпропетровськ, бульвар Слави,50.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною першою статті 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, у такий спосіб, як визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України  право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право  власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо  не  випливає  із  закону  або  незаконність  набуття  права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно витягу з Технічного паспорту від 11.06.2007 року на складське приміщення-майстерню № 80 прибудову № 80а визнано самочинним будівництвом та рекомендовано ввести об’єкт в експлуатацію та узаконити прибудову № 80а.

З матеріалів справи вбачається, що спірний об’єкт введено в експлуатацію лише 18.06.2007 р., тобто після складення Технічного паспорту.

Після введення в експлуатацію спірного об’єкту позивач не звертався до відповідача з заявою про реєстрацію права власності та внесення запису до Єдиного Реєстру реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Як на час звернення позивача до суду з позовом про визнання права власності на вказані вище об’єкти, так і на час прийняття судом рішення позивачем не надано доказів того, що відповідачем або іншим органом, в компетенцію якого входить вирішення питання щодо встановлення чи припинення права власності, вчинились дії, які юридично позбавили Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма СВК", права власності на прибудову №80а до складського приміщення-майстерні №80 за адресою м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 50.

Також позивачем не надано суду доказів вчинення відповідачем якихось дій, які унеможливлюють чи перешкоджають Приватному підприємству "Науково-виробнича фірма СВК"  користуватися його власністю.

З огляду на викладене вимога про визнання права власності задоволенню не підлягає.

В частині вимоги про зобов’язання відповідача провести відповідні зміни до технічного паспорту та Єдиного Реєстру реєстрації права власності на нерухоме майно з урахуванням прибудови № 80а до складського приміщення-майстерні № 80 за адресою м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 50 провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Спір у справі буде підвідомчий господарському суду в тому випадку, коли суб’єктний склад учасників відповідає ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, а спірні правовідносини між ними носять господарський характер.

Спірні правовідносини не носять господарський характер, а вимога пред’явлена до відповідача, який у цих відносинах виступає як суб’єкт владних повноважень.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України суб’єкт владних повноважень - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб’єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже необхідною ознакою суб’єкта владних повноважень є здійснення цим суб’єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб’єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Відповідно до вимог статті 182 Цивільного кодексу України  право власності  та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до частини 2 статті 182 Цивільного кодексу України державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо  нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов’язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини,  пов'язані  з  державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

Відповідно до статті 2 цього Закону, який набрав чинності з 03.08.2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень –це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до п.5 розділу У Прикінцевих положень цього Закону до  створення  єдиної  системи органів реєстрації прав,  а також до формування Державного реєстру прав  у  складі  державного земельного  кадастру  реєстрація  об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що спір виник із публічно-правових відносин за участю суб’єкта владних повноважень, який саме у цих відносинах здійснює надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, суд вважає спір публічно-правовим, та таким, що підлягає вирішенню в порядку адміністративного, а не в  господарського судочинства.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати відносяться на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 1, 33, 35, 43, 49, 80 п. 1, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні  позовних вимог про визнання права власності - відмовити.

Припинити провадження у справі в частині вимоги про зобов’язання внести до технічного паспорту та Єдиного Реєстру реєстрації прав власності на нерухоме майно з урахуванням прибудови №80а до складського приміщення-майстерні №80 за адресою м. Дніпропетровськ, Бульвар Слави, 50.

Судові витрати віднести на позивача.

Суддя

І.М. Кощеєв

Дата підписання рішення,
оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України, - 20.12.2007р.