ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.07                                                                                           Справа№ 10/344А

За позовом :      ЛМКП „Львівтеплоенерго”  м. Львів

До відповідача :    смт. Славське, Славсько  селищна рада

Третя особа :  Первинна  профспілкова  організація ЛМКП „Львівтеплоенерго”

Про :      визнання рішення  суб‘єкта  владних повноважень  нечинним.

Суддя   :  Довга О.І.

При секретарі : Яремчук С.М.

Представники:

від позивача :          не з‘явився

від відповідача:      Ставицький  В. –довіреність б/н від 06.12.2007 року

третя особа :            Лісовська Я.Р.  –довіреність б/н від 12.12.2007 року

Суть спору:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом  ЛМКП  „Львівтеплоенерго”  до  Славсько  селищної ради  Сколівського району  Львівської області  , третя особа –ППО ЛМКП „Львівтеплоенерго”   про визнання рішення  суб‘єкта  владних повноважень  нечинним.

В  ході судового  розгляду спору судом  встановлено :

Рішенням  Славської  селищної ради № 102 „Про  затвердження  матеріалів інвентаризації  та передачу  в оренду  та включення  в перелік  на викуп  земельних ділянок „ від 30.05.2006 року  було  передумовою  та підставою для  отримання третьою особою в оренду земельних ділянок  для обслуговування  нерухомих об‘єктів, що знаходяться за адресою : Львівська обл.. Сколівський район, смт. Славсько, вул.  Привокзальна,7, земельна ділянка  площею 0,189 га  та  Львівська обл..  Сколівський район, смт. Славсько, вул. Ів.Франка,9а, земельна ділянка  площею 0,19 га.

В обґрунтування   своїх позовних вимог  ЛМКП „Львівтеплоенерго”  посилається на  те, що 24.06.1998 року  Славсько селищною радою ОДКБ „Львівтеплокомуненерго”  правонаступником  якого є позивач, був  виданий  Державний акт І-ЛВ № 01529  на право постійного  користування  землею під  базу відпочинку „Тростян”  та котельню, ділянка  площею 0,379 га.

У позовній заяві позивач стверджує, що  оскаржуваним  рішенням  селищна  рада  порушила його право  на користування  вказаною в Державному акту  земельною ділянкою.

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України "Прикінцеві та перехідні положення" (в редакції Закону України від 06.10.2005 N 2953-ІУ) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 КАС справа адміністративної юрисдикції (далі —адміністративна справа) —це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із п.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладення та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов’язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У відповідності до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Як випливає з інформаційного листа Верховного суду України від 26.12.2005 р. №3.2.-2005, справою адміністративної юрисдикції може бути спір, який виник між кількома суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. Відповідно до п. 2 інформаційного листа, єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій і при цьому ці функції повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним   судом .

Господарський спір підвідомчий господарському суду та підлягає розгляду в порядку ГПК України зокрема, за умов участі у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, спору про право, що виникає з відповідних відносин. Господарські суди розглядають справи у спорах у порядку ГПК України, що виникають із  відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки право  на власність  є об'єктом цивільних прав і обов'язків. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності. Якщо предметом спору є право власності  або право користування , в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірний об‘єкт, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким  будівля  надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Предметом спору  у даній справі  є   спірні відносини, які виникли  в зв‘язку з передачею.  оскаржуваним рішенням  третій особі  земельних ділянок  для обслуговування   бази відпочинку та котельні, предметом спору  у даній    справі є право користування  спірними  земельними  ділянками, на користування  якими  претендують   позивач і третя особа, тобто спір   про право , що в свою чергу виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Дана позиція викладена у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 27.03.07р. за позовом ВАТ „Київський річковий порт" до Київської міської ради, третя особа -ТОВ „Ніко - Інвест" про скасування рішення та узгоджується з рекомендаціями Президії Вищого господарського суду України від 27.06.07р. №04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам".

Враховуючи викладене, керуючись ст. 157 КАС України, суд

У Х В А Л И В  :

Провадження  у справі за позовом  ЛМКП „Львівтеплоенерго” до  Славської  селищної ради  Сколівського  району  Львівської області   , третя особа  ПОО ЛМКП „Львівтеплоенерго”  закрити.

Суддя                                                                                                       Довга О.І.