СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.07                                                                                 Справа № 16/477

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали  справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднаня”в особі Краснолуцької філії, м. Красний Луч Луганської області

до  Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго”, м. Луганськ

про стягнення 290 671 грн. 45 коп.,

при секретарі судового засідання Буймирській О.В.

за участю представників сторін:

від позивача –Вершилова Л.М., довіреність від 04.01.07. №69,

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості: за використану активну електроенергію у сумі 252 020 грн. 38 коп.,  за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії у сумі 9 664 грн. 32 коп., а також –інфляційні нарахування у сумі 7 520 грн. 37 коп., пені у сумі 18 246 грн. 03 коп. та 3% річних у сумі 3 220 грн. 35 коп.

Відповідач у судове засідання не прибув, причину неявки суду не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання умов договору).

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об”єднання” в особі Краснолуцької філії /позивачем/ та Луганським обласним комунальним спеціалізованим теплозабезпечуючим підприємством “Луганськтеплокомуненерго”, м. Луганськ /відповідачем/  було укладено договір  від 17.10.05. №1054.

За умовами договору позивач прийняв на себе зобов”язання постачати  електроенергію, а відповідач –проводити остаточний розрахунок  у п"ятиденний строк з дня отримання рахунків від енергопостачальника.

В періоді з листопада 2006 року по  квітень 2007 року  за відповідачем утворилась заборгованість за використану активну електроенергію у сумі  252020,38грн., що підтверджено звітами про спожиту електроенергію за відповідні періоди та пред’явленими позивачем рахунками для оплати.

У встановленому умовами договору порядку розрахунків (а.с.22), відповідач зобов’язаний сплатити вартість спожитої електроенергії в строк 5 днів з дня отримання відповідних рахунків від позивача на сплату вартості спожитої електроенергії, але зобов’язання відповідачем за активну електроенергію не було виконане.

Таким чином, факт неналежного виконання відповідачем умов договору по оплаті активної електроенергії на суму 252020,38грн. підтверджується матеріалами справи.

В процесі використання електричних мереж та споживання електроенергії відповідач генерує реактивну електроенергію і потужності, що спричиняє додаткові технологічні втрати активної електроенергії та погіршує показники якості останньої. Таким чином згідно умов договору відповідач має сплачувати вартість послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, яка складає за спірний період 9664,32грн.

Заявлені до стягнення 3 % річних у розмірі 3220,35грн. та інфляційних нарахувань у сумі 7520 грн. 37 коп. цілком обґрунтовані та відповідають чинному законодавству, а саме ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції за весь період з простроченої суми.

Позовні вимоги в частині заявленої до стягнення пені 18246,03грн. за період з 09.12.06. по 22.07.07. слід задовольнити на підставі вимог ст.ст.203-232 ГК України, оскільки відповідач прострочив виконання зобов’язання по оплаті вартості спожитої активної електроенергії та реактивної електроенергії і законом встановлено право позивача на стягнення неустойки.

Відповідач, протягом розгляду справи судом, у судові засідання не прибув, доводів позивача не заперечив, хоча явка представників у судове засідання була визнана судом обов’язковою і відповідача належним чином повідомлено.

За таких обставин вимоги позивача за позовом є обґрунтованими,  такими, що підтверджені матеріалами справи та відповідають фактичним обставинам правовідносин сторін за вказаним договором, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати за позовом слід покласти на відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України .

На підставі викладеного, ст.ст.173,193,230-232 ГК України, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, керуючись  ст. ст. 49, 75,82, 84, 85 ГПК України,  суд

В И Р І Ш И В :

1.            Позов задовольнити.

2. Стягнути з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго”, м. Луганськ, вул. ім. Карла Маркса, 54, ід. код 03340529 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснолуцької філії,  м. Красний Луч Луганської області, вул. «Інтернаціональна», 19  заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 252 020,38грн., для зарахування на р/р 7 в Краснолуцькому відділенні Ощадбанку №3113, МФО 364081. Видати наказ.

3. Стягнути з Луганського обласного комунального спеціалізованого теплозабезпечуючого підприємства “Луганськтеплокомуненерго”, м. Луганськ, вул. ім. Карла Маркса, 54, ід. код 03340529 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Краснолуцької філії, м. Красний Луч Луганська область компенсацію перетікання реактивної електричної енергії у сумі 9 664 грн. 32 коп., пеню в сумі 18 246,03грн., інфляційні нарахування у сумі 7520 грн. 37 коп., 3 % річних в сумі 3220,35грн., витрати по сплаті державного мита у сумі 2906,72грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн., видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –28.09.07.

Суддя                                                                                 Р.М. Шеліхіна

Провідний спеціаліст                                                            О.М. Кочетова