ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"11" грудня 2007 р.                                                                 Справа №  14/5345

Господарський суд у складі головуючого судді Хабазні Ю.А., при секретарі судового засідання Соколишиній І.А., за участю представників позивача Хоміка С.Г., (за довіреністю), відповідача Задорожньої Л.Л. (паспорт серії НЕ 491775, виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області), Задорожнього І.В. (паспорт серії НС 034858, виданий Золотоніським МРВ УМВС України в Черкаській області), розглядає у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду справу за позовною заявою

позивача
закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв’язок в особі Черкаської філії СП "УМЗ"

до відповідача
приватного підприємства «Компанія «Зелена Діброва»

про
стягнення 1717,81 грн., –

УСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 1717,81 грн. (з них: 980,75 грн. основного боргу, 737,06 грн. штрафу) з підстав несплати відповідачем коштів у визначений договором строк за отримані відповідачем послуги стільникового радіотелефонного зв’язку та відшкодування у зв’язку з цим державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

До прийняття рішення відповідач заявив зустрічний позов про розірвання договору №3306239/1.11585858 від 06.01.2007 з часу його укладення та відшкодування у зв’язку з цим державного мита і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Зустрічний позов взаємно пов’язаний з первісним, тому прийнятий судом до сумісного розгляду.

У судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав. На запитання суду пояснити: підстави зменшення боргу на 1459,49 грн. станом на 01.04.2007; причини тимчасового обмеження у період з 30.03.2007 по 02.04.2007 (тобто на час відсутності боргу); різницю між пакетами «доступний»(у додатковій угоді) і «вільний»(у довідковій інформації про надані послуги з 01.04.2007 по 30.06.2007) – не зміг. Вказав що додаткових доказів не має і запропонував приймати рішення на підставі наявних. Проти зустрічного позову заперечив і пояснив, що даний договір є розірваним з 30.09.2007 з часу деактивації додаткової угоди, що договір не може бути розірваним з часу його укладення, що договір не містить умов про надання послуг зв’язку за місцезнаходженням відповідача.

Відповідач у відзиві на позов та його представники у судовому засіданні первісний позов не визнали повністю і у судовому засіданні на його заперечення та на підтримку поданого зустрічного позову вказали, що до укладення договору позивач не надав повної і достовірної інформації про послугу, зокрема, про відсутність покриття за місцезнаходженням відповідача, що після укладення договору 06.01.2007 відповідач не отримував належних послуг за місцем своєї діяльності у с.Деньги Золотоніського району із-за відсутності покриття, що він неодноразово звертався до позивача з цього приводу і останній обіцяв установити додаткове обладнання у с. Деньги, що на пропозицію розірвати договір йому запропонували перейти на інший пакет, у зв’язку з чим була укладена додаткова угода 13.03.2007, що саме враховуючи наявність невикористаних грошей на рахунку йому надали телефонний апарат за який він додатково заплатив лише 150 грн. Зустрічний позов підтримав з тих же мотивів.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

Між сторонами спільним підприємством “Український мобільний зв’язок” та приватним підприємством «Компанія «Зелена Діброва»укладено договір від 06.01.2007 №3306239/1.11585858 про надання послуг мобільного зв’язку з тарифним пакетом GSM «Безлімітний 2006 Бізнес». 13.03.2007 між сторонами укладено додаткову угоду №3089143 до вищевказаного договору терміном на 365 днів. Згідно з п. 1.3 останньої відповідач перейшов на тарифний пакет GSM «UMS Доступний». Відповідач перерахував позивачу авансовим платежем 1199,00 грн. та сплатив 150 грн. 02.04.2007, після чого платежів не здійснював.

Суд вважає, що первісний позов задоволенню не підлягає, оскільки позивач не довів надання ним послуг на заявлену суму. Так, зокрема, у документі позивача «платежі та баланс абонента»зазначається про надання позивачем послуг зв’язку у 2007 році за січень на суму 1103,22 грн., за лютий на суму 600 грн., про відсутність послуг у березні, про зменшення суми за надані послуги на мінус 1459,17 грн. відповідачу 01.04.2007, та про надання послуг за квітень на суму 1672,49 грн. Пояснити підстави зменшення суми наданих послуг на 1459,17 грн. та надати обгрунтуванння розрахунку цієї суми позивач не зміг. Аналогічно позивач не зміг пояснити: 1) наданої ним «довідкової інформації про надані послуги»за період з 01.04.2007 по 30.06.2007, зокрема про те, яка інформація відображена у колонці «вартість» (якщо там зазначається крім «грн.»ще й «сек»), 2) яка загальна сума наданих послуг і чи відповідає вона вказаному у «платежі та баланс абонента», 3) чому на цьому документі («довідкова інформація про надані послуги») зазначено тарифний пакет GSM «МТС Вільний», якщо такий договорами такий не передбачено, 4) чому за відсутності боргу на 30.03.2007 надання послуг було тимчасово обмежено, а 30.05.2007 за наявності значної для цього договору суми боргу –активований і не відключений на протязі трьох місяців. Таким чином, суд приходить до висновку, що послуги у вказаний період надавались, однак, вказані у позовній заяві суми не відповідають поданим доказам. Визначити на підставі поданих позивачем документів за якими тарифами і на яку суму послуги були надані та достовірно з’ясувати вказані вище питання неможливо. Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається. Враховуючи, що позивач вказав на вичерпання ним можливостей доказування предмету позову суд вважає, що заявлена ним до стягнення сума основного боргу 980,75 грн. є не доведеною, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Що ж стосується вимоги про стягнення штрафу на суму 737,06 грн. то суд вважає, що позивач не довів виникнення права вимоги на неї. Так. відповідно до п.1.5 додаткової угоди штраф може нараховуватись у випадку відмови абонента від послуг до закінчення дії договору або розірвання договору у порядку, передбаченому п. 5.2 основного договору. Однак, будь-якого доказу про направлення позивачем і вручення відповідачу письмового попередження про розірвання договору чи про отримання письмового листа відповідача про відмову від договору позивачем не надано.

З огляду на викладені обставини суд вважає, що не підлягає задоволенню і вимога відповідача у зустрічному позові про розірвання договору з моменту його укладення. Крім того, договір не може бути розірвано з моменту його укладення – з цього моменту він може бути визнаний недійсним, однак, така вимога відповідачем не заявлялась і не доводилась. Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Однак, відповідачем як не вказано, так і не доведено факту порушення будь-якої умови договору та факту завдання йому шкоди і її розміру. Також відповідачем не доведено фактів, на які він посилається –звернення до позивача з вимогами про розірвання умов договору чи про врегулювання будь-яких непорозумінь у відносинах сторін. При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач ввів його в оману щодо відсутності покриття у с.Деньги при укладенні договору, оскільки договір не передбачає надання послуг у конкретному місці, а навпаки передбачає можливість нестійкості покриття у межах певних зон (пункти 4.1 і 4.2 договору) –підписуючи вказаний договір відповідач погодився з його умовами і мав можливість ознайомитись з картою покриття. Таким чином відповідачем не вказано, який конкретно пункт договору позивачем порушено, та згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведено обставин його порушення, у зв’язку з чим у задоволенні зустрічного позову також необхідно відмовити.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обгрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

У зв’язку з відмовою у задоволенні позовів судові витрати сторонам не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст.49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд–

ВИРІШИВ:

У задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                           Хабазня Ю.А.

Повний текст рішення підписано 17.12.2007