ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2007 р.                                                            Справа № 15/422-07

вх. № 10198/3-15

Суддя господарського суду Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Шаршакова Н.А.

за участю представників сторін:

позивача - Ніколаєв В.І.  відповідача - не з*явився

розглянувши справу за позовом КП "Вода"  Валківської районної ради Х/о, м. Валки

до  ТОВ "Теплоквар", м. Харків

про стягнення 21239,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - ТОВ "Теплоквар"  21239,36 грн. , у тому числі заборгованості в сумі 1409,15 грн., пені в сумі 7142,21 грн., а також стягнути на користь позивача держмито в сумі 212,39 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн., витрати на оплату юридичноїдопомоги в сумі 2124,00 грн.

16.10.2007 року позивач через канцелярію суду надав заяву про часткову відмову від позовних вимог у зв'язку з  частковим погашенням відповідачем суми заборгованості та спросить стягнути з відповідача борг в сумі 7297,15 грн., пеню 7142,21 грн. та судові витрати.

Відповідно до статті 22 ГПК України  позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Відповідно до ст. 22 ГПК України, суд приймає заяву позивача як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжує розгляд справи з урахуванням цих змін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав позовні вимоги частково в сумі основного боргу в розмірі 7297,15 грн. Стосовно пені в сумі 7142,21 грн. відповідач проти позову заперечує та вважає, що розмір пені повинен розраховуватися у відповідності до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та надав контррозрахунок нарахування пені. Відповідач також заперечує проти стягнення витрат на оплату юридичної допомоги в сумі 2124 грн., посилаючись на те, що позивачем не надано доказів сплати зазначеної суми.

Розглянувши матеріали справи, надані сторон докази та вислухавши пояснення  представників сторін, суд встановив наступне.

01.12.2006 року між Комунальним підприємством "Вода" Валківської районної ради (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплоквар" (відповідач) був укладений договір № 97, відповідно до якого позивач (Виконавець) взяв на себе зобов'язання зебезпечувати відповідача (Абонента) питною водою, а також приймати від нього стічні води.

Згідно п.2 договору відповідач (абонент) взяв на себе обов'язки своєчасно оплачувати надані йому послуги по водопостачанню та водовідведенню згідно діючих тарифів відповідно до Правил користування системами комунального водопостачання і водовідведення міст та сіл України та Правил прийомки стічних вод підприємств в комунальні системи каналізації міст і сіл України.

Позивачем належним чином виконані умови договору з надання послуг по водопостачанню та водовідведення, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків станом на 21.08.2007 року, підписаним сторонами, звітами про споживання води відповідачем за грудень 2006 року- липень 2007 року.

Згідно з частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги кредитором, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на час розгляду справи заборгованість відповідача становить 7297,15 грн. та не заперечується відповідачем. Тому позовні вимоги в цій частині полягають задоволенню.

В обгрунтування звернення позивача до відповідача з вимогою щодо оплати послуг, позивачем надані завірені копії рахунків на оплату та докази (копії із книги рахунків) отримання відповідачем цих рахунків.

Відповідно до частини 2 п.4 Договору в разі несвоєчасної сплати платежів, Абонент (відповідач) сплачує Виконацю (позивачу) пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Розрахунок пені позивачем зроблено виходячи з умов договору № 97 від 01.12.2006 року та станом на 21.08.2007 року.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вимоги чинного Закону України, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 634,90 грн.

Стосовно стягнення витрат на оплату юридичної допомогив сумі 2124 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до  ст. 28 Господарського  процесуального  кодексу України   справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом та установчими документами, через свого представника.

Представники юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Ст. 44 Господарського   процесуального   кодексу   України передбачено,  що до складу судової витрат  входить  оплата  послуг адвоката.  Відповідно з ч.  3 ст.  48 цього ж кодексу витрати, що підлягають сплаті за послуги  адвоката,  визначаються  у  порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

В контексті  цих  норм  судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Позивач в обґрунтування своїх вимог стосовно покладення на відповідача витрат на юридичні послуги в розумінні ст. 44 Господарського   процесуального Кодексу України, надав суду договір від 21.08.2007 року про надання юридичної допомоги по господарській справі, укладений з адвокатом Ніколаєвим В.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1083 від 15.11.1996р.) , акт виконання робіт від 30.08.2007 року. Крім того, позивачем надані платіжні доручення №№730 від 03.09.2007 року на суму 318,60 грн. з призначенням платежу "податок з фізичних осіб Ніколаева В.І.", 731 від 03.2007 року на суму 1805,60 грн. з призначенням платежу : "Для  зарахування на особистий рахунок № 99285 Ніколаєва В.І. згідно договору від 31.08.2007 року , всього на суму 2124 грн., тобто призначення платежу не містить вказівок на "юридичні послуги". За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення витрат на юридичні послуги необгрунтованими та недоведеними матеріалами справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а при відмові в позові - на позивача. Оскільки сума боргу у розмірі 6800 грн., на яку позивач зменшив позовні вимоги, перерахована відповідачем після винесення ухвали про порушення провадження у справі, то держмито на цю суму слід стягнути з відповідача. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути державне мито в сумі 147,32 грн.

Згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти заяву позивача про зменшення суми позову на 6800грн.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Теплоквар" (61037, м. Харків, вул.Каштанова,14, фактична адреса: м. Харків, вул.Доброхотова,11, р/р 05 в АКБ "Меркурій" МФО 351663) на користь Комунального підприємства "Вода" Валківської районної ради Харківської області (63002, Харківська обл., м. Валки, вул. Жовтнева, 3, код 34473807, р/р 260036504 в ВАТ Мегабанк, МФО 351629) 7297,15 грн. основного боргу, 634,90 грн. пені, 147,32 грн. держмита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Суддя                                                                                            Лаврова Л.С.

рішення підписане 19.11.2007 року