ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

02.08.2007
Справа №2-10/18873-2006А

За позовом – Приватне підприємство «Алексєєв С.Н.», смт. Леніно (вул.Фрунзе 1, кв.15, смт. Леніно, м. Щолкіне, район Ленінський, Автономна Республіка Крим, 98213)

До відповідача – Фонду майна Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь (вул. Севастопольська 1, м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95015)

Про визнання нечинними наказів

Суддя С.Я.Тітков

При секретарі Ю.О.Судакові

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Сорокіна В.Г. – директор, на підставі рішення № 2 від 14.11.2006 р.

Від відповідача – Хабібуліна Л.О. – довіреність № 01/3633 від 28.12.2006 р, постійна.

Суть спору: Розглядається позов про визнання недійсними наказів Фонду майна АР Крим від 16.06.2006 р. № 437 та від 12.07.2006 р. № 494.

27.11.2006 р. позивач заявив вимогу про визнання вказаних наказів Фонду недійсними в частині способу приватизації та про спонукання приватизувати базу відпочинку «Азов» шляхом викупу.

Крім того позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом покладення арешту на базу відпочинку «Азов», яка розташована в с. Семенівна Ленінського району, а також заборонити відповідачу проводити які-небудь дії відносно неї.

Представник позивача підтримав вимоги, які викладені в позові та клопотання в повному обсязі.

Відповідач просить в позові відмовити, посилаючись на те, що позивач права на викуп цілісного майнового комплексу – бази відпочинку «Азов» не має.

Представник відповідача яких-небудь додаткових заперечень суду не представив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В :

14.04.2004 р. сторони уклали договір оренди бази відпочинку «Азов» як цілісного майнового комплексу.

16.06.2006 р. орендодавець прийняв рішення про приватизацію бази відпочинку «Азов», як об’єкту, віднесеного до групи «Ж» шляхом продажу на аукціоні, видавши наказ № 437.

Наказом № 494 від 12.06.2006 р. у наказі № 437 внесені зміни, згідно яких інвентаризація майна об’єкту, який приватизується, покладена на директора орендаря Алексєєва С.Н.

ПП «Алексєєв С.Н.» вважає, що має право на викуп майна, яке він орендує на підставі ст. 51 Державний програми приватизації на 2000-2002 р. р., яка передбачає приватизацію об’єктів групи «А».

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається і на другі підстави, зокрема, на порушення відповідачем строків передприватизаційної підготовці підприємства; на те, що до составу комісії по інвентаризації включені робітники ВАТ «Феодосійська суднобудівельна компанія «Море», яке балансоутримувачем бази відпочинку «Азов» не являлось; рішення про приватизацію не узгоджено з Міністерством промислової політики України як з органом, уповноваженим управляти відповідним майном; оголошення про приватизацію бази відпочинку «Азов», яке оголошене 27.09.2006 р. в газеті «Відомості приватизації» № 37 (426), не містить повної інформації про об’єкт, зокрема, в ньому не вказана доля орендаря; до складу приватизуємого майна бази відпочинку «Азов» ввійшло майно, яке являється власністю орендаря.

Суд вважає, що при прийнятті рішення про приватизацію бази відпочинку «Азов» дійсно припущені порушення прав орендаря.

Так, відповідач помилково відніс об’єкт, що приватизирується, до групи «Ж».

База відпочинку «Азов» передана позивачу в оренду як цілісний майновий комплекс, а не виключно як об’єкт відпочинку. Комплекс складається з 22 будинків відпочинку, ангара, їдальні, уборної, сторожки, які знаходяться у позивача на самостійному балансі. Отже, об’єкт який приватизірується, відноситься до групи «А».

При приватизації позивач має право на довгострокову оренду земельної ділянки, на якої розташоване Підприємство (целісний майновий комплекс бази відпочинку «Азов») з подальшим викупом цієї ділянки (п. 1.2 договору). З переходом права власності на землю позивачу підлягають передаче у власність і споруди, розташовані на цієї земельної ділянці (або зносу). Тобто позивач має право викупу споруд, які розташовані на цієї земельної ділянці.

Згідно висновку експерта № 415 від 20.06.2007 р. фактична сума на здійснення невіддільних поліпшень орендованого нерухомого майна – цілісного майнового комплексу бази відпочинку «Азов» складає  163919 грн. з НДС, без НДС – 136599 грн.

Доля фактичної суми невіддільних поліпшень орендованого майна від остаточної (відновною за вирахуванням зносу) по даним бухгалтерського обліку складає 57 %.

Доля фактичної суми невіддільних поліпшень орендованого майна, ухваленої експертом, складає 27 %.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Клопотання про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки при задоволенні позову законні підстави для відчуження майнового комплексу бази відпочинку «Азов» другим шляхом крім викупу відсутні.

Згідно п. 1 ст. 92 КАС України витрати, пов’язані з проведенням судової експертизи, несе сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи.

Ввідна і резолютивна частини постанови оголошені 02.08.2007 р. У відповідності з вимогами ст. ст. 160, 167 КАС України, постанова оформлена 10.08.2007 р.

Керуючись ст. ст. 92, 94, 97, 160-163, 167, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсними та відмінити Накази Фонду майна Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь від 16.06.2006 р. за № 437 «Про прийняття рішення з приватизації державного майна – бази відпочинку «Азов», що не ввійшла до статутного фонду ВАТ «Феодосійська суднобудівна компанія «Море», переданої в користування за договором оренди приватному підприємству «Алексєєв С.М.»» та наказу від 12.07.2006 р. за № 494 «Про внесення змін до наказу Фонду майна Автономної Республіки Крим від 16.06.2006 р. за № 437» в частині способу приватизації і зобов’язати Фонд майна АР Крим здійснити його приватизацію шляхом викупу.

3.          В задоволенні клопотання про забезпечення позову відмовити.

4.          Стягнути з Приватного підприємства «Алексєєв С.Н.», с.м.т. Леніно (вул. Фрунзе 1, кв.15, смт. Леніно, м. Щолкіне, район Ленінський, Автономна Республіка Крим, 98213), (банківські реквізити не відомі, ЗКПО 32883281) на користь Кримського науково-дослідного інституту судових експертиз, м. Сімферополь, АР Крим, 95001, м. Сімферополь, вул. Чехова, 55а, (р/р 0218 Банк УДК в АР Крим, МФО 824026, ЗКПО 26225794; отримувач: КримНІІСЕ) несплачені розходи на проведення експертизи в сумі 4009,35 грн.

5.          Повернути Приватному підприємству «Алексєєв С.Н.», с.м.т. Леніно (вул. Фрунзе 1, кв.15, смт. Леніно, м. Щолкіне, район Ленінський, Автономна Республіка Крим, 98213), (банківські реквізити не відомі, ЗКПО 32883281) з Держбюджету АР Крим, м. Сімферополь, Державного бюджету АР Крим, м. Сімферополь, (р/р 0002 ГУ ДК України в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405), 03,40 грн. держмита.

6.          Повернути з Державного бюджету АР Крим, м. Сімферополь, (р/р 0002 ГУ ДК України в АР Крим, м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405) на користь Приватного підприємства «Алексєєв С.Н.», смт. Леніно, АР Крим, 98213, Ленінський район, м. Щолкіне, смт. Леніно, вул. Фрунзе 1, кв.15, (банківські реквізити не відомі, ЗКПО 32883281), зайве сплачене державне мито у сумі 82,45 грн.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені               статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Тітков С.Я