КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

05.02.07 р.                                                                                                    № 02-03/3232/17

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий                                                                                Жук Г. А.

Судді

Швець В.О

Шкурдова  Л. М.

при секретарі судового засідання: Рустам’яні Е.А.

за участю представників сторін:

від позивача :          Пасічник В.М., дов.№22 від 30.01.2007р., представник;

Шевцова Ю.В., дов. №407 від 04.09.2006р., представник;

від відповідача :          не з’явились;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Чорнобильпроменергобуд»на ухвалу господарського суду Київської області від 18.12.2006р.

у справі № 02-03/3232/17 (суддя Суховий В.Г.)

за позовом          Державного підприємства «Чорнобильпроменергобуд», м.Чорнобиль;

до                    Комунального підприємства «Славутич-Чорнобильторг», м.Славутич;

про          стягнення 15 824,36 грн.

В С Т А Н О В И В :

15.12.2006р. Державне підприємство «Чорнобильпроменергобуд»(далі –позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до Комунального підприємства «Славутич-Чорнобильторг»про стягнення з останнього 15 824,36 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.12.2006р. позовні матеріали повернуті без розгляду (а.с. 1)

Ухвала суду мотивована тим, що додане до позовної заяви платіжне доручення № 541 від 28.11.2006р. про перерахування державного мита в сумі 158,24 грн. не може бути прийняте судом в якості належного доказу, що підтверджує сплату державного мита, оскільки на звороті відсутній підпис другої посадової особи банку, що є порушенням Інструкції «Про порядок обчислення та справляння державного мита».

Крім того, в порушення вимог п.3 ст. 63 ГПК України, позивачем не зазначено доказів та не вказано строк виконання грошового зобов’язання, а також не зазначено доказів виконаних робіт за договором підряду від 28.10.1998р.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду, Державне підприємство «Чорнобильпроменергобуд»звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вхідний №2-04/1/34/152 від 11.01.2007р.), в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 18.12.2006р. та передати позовну заяву ДП «Чорнобильпроменергобуд»до господарського суду Київської області на розгляд у новому складі суду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються тим, що при винесені ухвали, судом не правильно застосовано та порушено норми процесуального права.

На думку скаржника, судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали неправильно застосовано п.4 ст. 63 ГПК України та порушено п.5 Роз’яснень Вищого господарського суду України № 02-5/78 від 04.03.1998р. в якому йдеться про право господарського суду, в разі виникнення сумнівів, витребувати від позивача підтвердження територіального органу казначейства про надходження державного мита до державного бюджету України.

Втім, скаржник вважає, що додане ним до позовної заяви платіжне доручення № 541 від 28.11.2006р. є доказом сплати державного мита у встановленому законом порядку, оскільки зазначене мито було перераховано банком до державного бюджету.

Крім того, позивач вважає, що господарський суд Київської області помилково посилається на п. 3 ст.63 ГПК України, вказуючи, що він не зазначив строк виконання грошового зобов’язання та не надав доказів в підтвердження наявності заборгованості відповідача, оскільки дані факти з посиланням на докази, що додані до позовної заяви, викладені в її описовій частині.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 16.01.2007р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено розгляд справи у складі колегії суддів: головуюча суддя –Жук Г.А., судді: Андрейцева Г.М., Зеленіна Н.І.

Відповідно до розпорядження заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 05.02.2007р. в зв’язку із перебуванням суддів Андрейцевої Г.М. та Зеленіної Н.І. у відпустці, розгляд справи № 02-03/3232/17 призначено здійснити у наступному складі колегії суддів: головуюча суддя –Жук Г.А., судді –Швець В.О., Шкурдова Л.М.

Під час розгляду апеляційної скарги представники скаржника підтримали вимоги апеляційної скарги, просять суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 18.12.2006р. у справі № 02-03/3232/17 про повернення позовної заяви без розгляду та передати позовну заяву ДП «Чорнобильпроменргобуд»про стягнення з КП «Славутич-Чорнобильторг»заборгованості у сумі 15 824,36 грн. на розгляд до господарського суду Київської області у новому складі.

КП «Славутич-Чорнобильторг»(відповідач у справі) своїх представників в судове засідання не направив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та пояснення представників апелянта, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм процесуального права при винесені оскаржуваної судової ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 46 ГПК України, ст.6 Декрету Кабінету міністрів України «Про державне мито»та п. 13 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита, затвердженої Наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від 22.04.1993р. передбачають, що державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України.

Статтею 7 Декрету КМ України встановлено порядок сплати державного мита. Згідно вимог п. «а», ч. 2, ст. 3 вищезазначеного Декрету КМ УКраїни  розмір ставки державного мита за подачу позовної заяви  майнового характеру до господарського суду становить 1 % ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач, Державне підприємство «Чорнобильпроменергобуд», при зверненні до господарського суду Київської області  до позовної заяви додав платіжне доручення № 541 від 28.11.2006р., яке свідчить про перерахування державного мита до державного бюджету в сумі 158,24 грн., що відповідає розміру мита, встановленого Декретом КМ України.

Згідно  з пунктом 14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита у разі безготівкового перерахування державного мита з рахунка платника відповідальний виконавець установи банку зобов’язаний на лицевій чи зворотній стороні останнього примірника платіжного доручення, який видається платнику, зробити відповідний напис про зарахування державного мита до державного бюджету. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском круглої печатки кредитної установи з зазначенням дати виконання платіжного доручення.

Саме посилаючись на дану норму Інструкції, господарський суд Київської області повернув позовні матеріали без розгляду, оскільки вважає, що платіжне доручення № 541, додане позивачем до позовної заяви,  не може бути належним доказом, що підтверджує сплату державного мита, оскільки на зворотній стороні відсутній підпис другої посадової особи.

Втім, з представленого з апеляційною скаргою платіжного доручення № 541 від 28.11.2006 року вбачається, що державне мито перераховане позивачем через банківську установу за реквізитами УДК в Київській області, на рахунок 0001, що відповідає рахунку, на якому акумулюються кошти від сплати державного мита за розгляд справ господарськими судами. Платіжне доручення містить відмітку банківської установи про проведення 28.11.2006 року операції про перерахування коштів на рахунок визначений платником.

Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за доцільне зазначити наступне –оскільки однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України, господарський суд згідно з п.4 ст. 65 ГПК України, у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету вправі витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу казначейства, якому перераховано державне мито, про надходження даної суми мита до Державного бюджету України, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі.

Головне управління Державного казначейства України листом від 01.04.1998р. № 06-04/80-2562  «Про зарахування державного мита»повідомило, що державне мито зараховується на рахунки територіальних органів державного казначейства. Отже, підтвердити факт надходження і зарахування мита до державного бюджету може лише орган, на рахунок якого воно надійшло, незалежно від того, де зберігаються платіжні документи.

Крім того, колегія суддів вважає, що господарський суд Київської області неправомірно посилається на п. 3 ст.63 ГПК України, вказуючи, що позивачем при поданні позову не зазначено строку виконання грошового зобов’язання та не надано доказів в підтвердження наявності заборгованості відповідача, оскільки дані факти досліджуються судом при оцінки доказів  та розгляді справи  по суті.

Згідно п.3.3 Роз’яснення Вищого господарського суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Арбітражного процесуального кодексу України» якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на ст. 63 ГПК України. У цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою повинен витребувати ці докази від позивача чи відповідача.

Таким чином, ухвала господарського суду Київської області від 18.12.2006р.  прийнята з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню на підставі ст. 104 ГПК.

Згідно з ч.4 ст. 106 ГПК України апеляційна інстанція, у випадках скасування ухвали про повернення позовної заяви без розгляду, передає справу на розгляд місцевого господарського суду.

За даних обставин, оскаржувана ухвала господарського суду Київської області від 18.12.2006р № 02-03/3232/17 про повернення позовної заяви ДП «Чорнобильпроменергобуд»до КП «Славутич-Чорнобильторг»про стягнення15824,36 грн. без розгляду, згідно п.4,3 ст. 63 ГПК України,  є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до господарського суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106, ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства «Чорнобильпроменергобуд»від 28.12.2006 року на ухвалу господарського суду Київської області від 18.12.2006р. у справі № 02-03/3232/17 задовольнити повністю.

2.          Ухвалу господарського суду Київської області від 18.12.2006р. за № 02-03/3232/17 про повернення позовної заяви ДП «Чорнобильпроменергобуд»до КП «Славутич-Чорнобильторг» - скасувати.

3.          Справу № 02-03/3232/17 направити для розгляду до господарського суду Київської області.

Головуючий                                                                                Жук Г. А.

Судді

Швець В.О

Шкурдова  Л. М.