СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

03 жовтня 2007 року
Справа № 2-5/4780-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Лисенко В.А.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Антонової І.В.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

не з'явились,

розглянувши апеляційні скарги Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з лісового і мисливського господарства та прокурора міста Сімферополя на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Гаврилюк М.П.) від 25.06.2007 по справі № 2-5/4780-2007А

за позовом           прокурора міста Сімферополя (вул. Севастопольська, 11, місто Сімферополь, 95000)

в інтересах держави в особі Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з лісового і мисливського господарства (вул. Гавена, 2, місто Сімферополь, 95000)

Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим (вул. Кечкеметська, 114, місто Сімферополь, 95038)

Сімферопольського державного лісомисливського господарства (вул. Гурзуфська, 16а, місто Сімферополь, 95053)

до           Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, місто Сімферополь, 95000)

3-тя особа  Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація Імперія"  (вул. Воровського, 24, місто Сімферополь, 95053)

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Сімферополя  звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом в інтересах держави в особі Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з лісового і мисливського господарства, Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим, Сімферопольського державного лісомисливського господарства до Сімферопольської міської ради про визнання недійсним пункту 19 рішення № 462 від 15.09.2005 про припинення Сімферопольському державному лісомисливському господарству права постійного користування земельною ділянкою, площею 0,43 га в районі вулиці Аральська у місті Сімферополі та переводі вказаної земельної ділянки до земель житлової та загальної забудови. Також прокурор просить визнати недійсним пункт 5.25 рішення Сімферопольської міської ради № 535 від 23.02.2006 про надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Корпорація Імперія"  земельної ділянки, площею 0,43 га по вул.Аральська/вул.1-ої Кінної Армії у короткострокову оренду строком на 5 років для будівництва малоповерхової забудови групи блокованих житлових будинків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем прийняти рішення, які обмежують права Сімферопольського державного лісомисливського господарства як користувача земельної ділянки.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.06.2007 (суддя Гаврилюк М.П.) у справі № 2-5/4780-2007А у позові відмовлено.

Постанова суду мотивована пропущенням прокурором строку позовної давності для звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з вказаною постановою, Республіканський комітет Автономної Республіки Крим з лісового і мисливського господарства звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, позов прокурора задовольнити.

На думку сторони, постанову прийнято з порушенням вимог діючого законодавства.

Так, про прийняття оспорюваних рішень Республіканському комітету Автономної Республіки Крим з лісового і мисливського господарства стало відомо у ході перевірки дотримання вимог законодавства України при наданні земельних ділянок із складу земель лісного фонду, яка проводилася прокуратурою міста Сімферополя, у липні-серпні 2006.

При прийнятті оспорюваних рішень відповідачем було змінено цільове призначення спірної земельної ділянки. Зміна цільового призначення земельних лісних ділянок здійснюється по узгодженню з органами виконавчої влади з питань лісного господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісного господарства та охорони навколишнього середовища.

Акт технічного обстеження лісних площадів, наданий Сімферопольським державним лісомисливським господарством, на думку сторони, не можна вважати наданим у виконання вимог статті 42 Лісного кодексу України, оскільки Сімферопольському державному лісомисливському господарству не надано статус органу виконавчої влади з питань лісного господарства Автономної Республіки Крим.

Відповідно до статті 21 Земельного кодексу України порушення порядку встановлення і зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам. Більш детальніше доводи вказані у скарзі.

Також не погодившись з постановою суду, прокурор міста Сімферополя звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Даний спір, як вказує прокурор, не є публічно-правовим та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки предметом позову є рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого у відповідача виникло право на використання земельної ділянки.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, при прийняти судового рішення порушені норми процесуального права.

Порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування постанови суду.

Заперечень на апеляційні скарги не надійшло.

Розпорядженнями заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.10.2007 змінено склад судової колегії, суддів Ткаченка М.І. та Градову О.Г. замінено на суддю Антонову І.В.

В судове засідання представники сторін не з’явились, про час та місце розгляду апеляційних скарги повідомлені належним чином. Державна інспекція з контролю за використанням і охороною земель Автономної Республіки Крим та відповідач надіслали клопотання про розгляд справи за відсутністю їх представників.

Судова колегія розглядає справу за відсутністю сторін, оскільки відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до вимог статей 195, 196 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила таке.

Відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного судочинства України визначена компетенція адміністративних судів, до якої віднесені спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних договорів спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно з пунктом 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у зв'язку з тим, що прокурор та позивачі вважають спірні рішення незаконними та такими, що порушують право на користування певною земельною ділянкою, що в свою чергу виключає можливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

У випадку, якщо суб'єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Так, відповідачем у даній позовній заяві дійсно зазначений суб'єкт владних повноважень, але даний спір не має публічно-правового характеру, оскільки пов'язаний безпосередньо з правом позивачів на користування певною земельною ділянкою.

Таким чином, вказаний спір не носить публічно-правового характеру, а має індивідуальний характер.

У зв'язку з тим, що між сторонами існує спір про право та вказаний спір не носить публічно-правового характеру, це свою чергу виключає розгляд дійсної справи в порядку адміністративного судочинства.

У даному конкретному випадку наслідком оскарження рішеннь Сімферопольської міської ради для позивачів є реалізація господарських правовідносин.

Таким чином, спірні правовідносини повинні бути розглянутими за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічну позицію, щодо неможливості розгляду спорів про право в порядку   адміністративного   судочинства,   виклав   Верховний  Суд   України   в постанові від 27.03.2007 у справі № 21-1074-06 про скасування рішення Київської міської ради.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України суддя закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки провадження за позовною заявою прокурора міста Сімферополя, яку не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, було помилково порушено, суд скасовує постанову суду першої інстанції та закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з лісового і мисливського господарства у зв’язку з цим підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга прокурора міста Сімферополя –задоволенню.

Судова колегія роз’яснює прокурору та сторонам право на звернення до суду за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 195, 196, 198 (пункт 4), 203 (пункт 1),  205 (пункт 4 частини 1), 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  Республіканського комітету Автономної Республіки Крим з лісового і мисливського господарства задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора міста Сімферополя задовольнити.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 25.06.2007 у справі № 2-5/4780-2007А  скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.А. Лисенко

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

І.В. Антонова