СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.

Справа № А-20/161

Господарський
суд Івано-Франківської області у складі

Cуддя
Кобецька Світлана Миколаївна

При
секретарі   Сивак Ірина Михайлівна

за
позовом  Приватного підприємця
ОСОБА_1,  АДРЕСА_1

до
відповідача  Івано-Франківського
обласного управління у справах захисту прав споживачів,  вул.Шашкевича,6, м.Івано-Франківськ,Івано -
Франківська область, 76000

про
визнання нечинними акту перевірки дотримання законодавства про захистправ
споживачів №000863 від 10.11.2006р.та постанови №133 від 02.04.07 р. про
накладення  штрафу у розмірі 31970
грн.42коп.

Представники:

Від
відповідача: Монастирецький В.І.-начальник юридичного відділу, (довіреність №
37-04/16 від  15.01.07)

Від позивача:
ОСОБА_2-представник  , довіреність № б/н
від  21.06.07

Позивач позовні вимоги підтримав, в
обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.11.06 р. працівники
управління у справах захисту прав споживачів намагались провести перевірку
об"єкту торгівлі, який йому належить та знаходиться за адресою: м. Долина,

вул.
Торгова,6. Однак оскільки вони не дотримались порядку проведення перевірки,
встановленого законодавством: а саме, в направленні №553 від 10.11.06 року не
було зазначено виду перевірки ( планова чи позапланова), крім того, категорично
відмовились заповнити журнал реєстрації перевірок, який їм було  надано, то
позивач не допустив відповідача до проведення  перевірки. Вважає свої дії законними.
Просить  суд визнати нечинним акт
перевірки  дотримання  законодавства про захист прав споживачів
№000863 від 10.11.06 р. та визнати нечинною постанову про  накладення стягнення №133 від 02.04.07 р. у
вигляді  штрафу у розмірі 31 970,42 грн.
за  створення перешкод  службовим особам у проведенні перевірки.

Відповідач проти позову заперечив.
Свої заперечення  обгрунтовує тим, що
перевірка стану  дотримання  вимог законодавства України про захист прав
споживачів проводилась Управлінням у межах наданих повноважень, визначених ст.
26 Закону України "Про захист прав
споживачів" та на підставі направлення на перевірку №553 від
10.11.06 р., згідно тематичного плану роботи
уравління на IV квартал 2006 р. та
листа Держспоживстандарту України від 01.11.06 р. 39599 - 6 - 7/18.

Крім
того, вказує, що  фахівці
Управління  не мали  можливості зареєструватись у Журналі
реєстрації  перевірок, так як до
проведення перевірки їх не  було
допущено. Твердить, що  Журналу
реєстрації перевірок не було представлено перевіряючим.

За клопотанням позивача  в судове засідання були викликані свідки
ОСОБА_3,

ОСОБА_4,
ОСОБА_5.

ОСОБА_6 -  не допущено
судом в якості  свідка, оскільки
він приймав  участь у справі, як
представник позивача.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що він
працює головним бухгалтером. Журнал реєстації перевірок  знаходиться
в бухгалтерії, а отже в день
перевірки до нього  зайшов
юрист  і попросив дати цей журнал.  Перевіряючих
не бачив, не  спілкувався з ними,
тільки  дав журнал  реєстрації перевірок.

Свідок ОСОБА_5 при її допиті в
судовому засіданні вказала, що  на момент
перевірки, а саме 10.11.06 р. знаходилась на роботі, її робоче місце  в приймальні. Приблизно о 13 год.
прийшло  двоє мужчин, які зайшли до
директора, а потім  вийшли з приміщення і
повернулися приблизно о 16 год. У неї в кабінеті  юристи давали перевіряючим заповнити
журнал  реєстрації перевірок, на  що представники управління  у справах
захисту  прав споживачів
відмовились без  будь - яких пояснень.
Журнал  оглядали, один хотів підписатись,
а другий категорично відмовився. Вона пішла з роботи в 17 год., в цей час  перевіряючі були у кабінеті  директора.

Свідок  ОСОБА_4 пояснила суду наступне,  10.11.06 р.
о 10 год. ранку вона  звернулась
до Приватного підприємця ОСОБА_1 в
пошуку роботи, однак  їй сказали
прийти  під кінець робочого дня, оскільки
ОСОБА_1 не  було. Близько  16 год. 30 хв. зайшла  в приміщення
контори ПП ОСОБА_1, заглянула  в
приймальню, маючи намір зайти, але  її
не  впустили, мотивуючи тим, що  директор зайнятий.  В приймальній
було багато невідомих їй людей. При цьому вона бачила, як хлопець  зайшов у приймальню із журналом, оскільки  двері були привідкриті, та  що цей
журнал пропонували заповнити двом молодим людям, які категорично
відмовились ставити свої підписи у цьому журналі.

Розглянувши матеріали подані
учасниками процесу, з"ясувавши всі доводи і заперечення сторін,
всебічно  і повно  дослідивши всі обставини, давши оцінку
доказам, які  мають значення для
вирішення спору та аналізуючи вимоги чинного законодавства, суд

встановив:

Відповідно до акту  перевірки дотримання  законодавства про захист прав споживачів  №000863
від 10.11.06 р., складеного відповідачем, зафіксовано  проведення
контрольної закупки у позивача та факт створення перешкод  службовим особам у проведенні  перевірки. Щодо контрольної закупки, то  в акті
сказано, що розрахунок проведено вірно,
вибито касовий чек №3170 від 10.11.06 р., а щодо  створення перешкод у проведенні перевірки,
то  за вказане правопорушення  до позивача застосовано  штраф у розмірі 31970,42 грн., постановою
про  накладення стягнень передбачених ст.
23 Закону України "Про  захист прав
споживачів" №133 від 02.04.07 р. Вищевказаний акт № 000863 від 10.11.06 р.
та  постанову №133 від 02.04.07 р.
позивач просить визнати  нечинними.

Згідно з Указом Президента України
від 01.10.02 р.  №887/2002 р. Державний
комітет стандартизації, метрології та сертифікації України  перетворено у Державний  комітет України з питань технічного
регулювання та  споживчої політики, який
є центральним органом виконавчої  влади
зі спеціальним статусом  завданнями  якого є забезпечення реалізації державної
політики у сфері  захисту  прав споживачів, стандартизації метрології та
сертифікації, здійснення управління в цій сфері, а також  міжгалузевої координації та функціонального
регулювання  питань захисту прав
споживачів, стандартизації, метрології та сертифікації.

Порядок  проведення державними органами у справах
захисту прав споживачів перевірок суб"єктів господарської діяльності на
предмет дотримання ними законодавства України про захист прав споживачів
регулюється Законом України "Про захист прав споживачів", наказом
державного комітету України з питань
технічного регулювання та споживчої політики №42 від 14.03.03 р.
Про  підвищення ефективності роботи державних
органів  у справах захисту прав
споживачів при здійсненні  перевірок
суб"єктів господарської діяльності, Указом
президента України Про деякі питання з дерегулювання  підприємницької  діяльності №817/98 від 23.07.98 р. та іншими
нормативно - правовими актами.

Законом України "Про захист прав
споживачів"( ст. 26) передбачено, що спеціально уповноважений центральний
орган  виконавчої влади у сфері захисту
прав споживачів  та його територіальні
органи мають право:

- перевіряти у суб"єктів
господарювання   сфери торгівлі і послуг
якість продукції, додержання обов"язкових вимог щодо безпеки продуктів.
Порядок проведення таких перевірок
визначається спільно уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у сфері  захисту прав споживачів ( п.2 ч. 1 ст. 26
Закону)

-
проводити конторольні
перевірки  правильності  розрахунків із споживачами за
реалізовану  продукцію ( п.4 ч.1 ст. 26
Закону).

Відповідно до наказу  Державного
комітету України з питань технічного регулювання  та споживчої політики №42 від 14.03.03 р.
про  підвищення ефективності роботи
державних органів  у справах захисту прав
споживачів при здійсненні  перевірок
суб"єктів господарської діяльності ( надалі  наказ №42), державні органи у справах захисту
прав споживачів проводять:

- планові перевірки додержання
суб"єктами  господарської діяльності
сфери торгівлі, громадського  харчування
і послуг, якості товарів ( робіт, послуг) додержання обов"язкових вимог
щодо безпеки товарів ( робіт, послуг), а також додержання  правил
торгівлі та надання послуг на підставі
затвердженого начальником управління щоквартального плану  проведення перевірок;

-
позапланові перевірки діяльності суб"єктів господарської діяльності
здійснюються виключно на  підставі
отриманих  від споживачів скарг про
порушення  такими суб"єктами вимог
законодавства про захист прав споживачів.

Наказом 42 установлено, що  керівники
територіальних органів  у справах
захисту прав  споживачів
Держспоживстандарту мають видавати письмові розпорядження на
проведення  перевірок  суб"єктів  господарської діяльності ( п.3.1) та посилити
відповідальність  посадових осіб за  дотримання
вимог чинного законодавства
(п.3.2).

Також слід вказати, що  Президент України на основі та на виконання
Конституції  України та Законів України
видає укази і розпорядження , які є обов"язковими до виконання  на території України ( ст. 106 Конституції
України).

Відповідно до Указу  Президента Про деякі  заходи
з  дерегулювання  підприємницької діяльності  №817/98 від 23.07.98 р. плановою  виїзною
перевіркою вважається перевірка
яка передбачена у  плані
роботи  конторолюючого органу і  проводиться
за місцезнаходженням такого суб"єкта чи за  місцем
розташування  об"єкта  власності. Планова виїздна перевірка  проводиться  за
письмовим рішенням керівника відповідного контролюючого органу

( п.2.4 Указу).

Вищевказаним Указом
Президента  встановлено ведення  журналів відвідання підприємств, установ, організацій
усіх форм  власності та їх  структурних підрозділів представниками  контролюючих органів з обов"язковим  зазначенням у цих  журналах строків та мети відвідання,
посади  і прізвища представника, який
обов"язково ставить  свій підпис у
журналі.

Відмова представника  контролюючого органу  від підпису у журналі є підставою для  недопущення
його до проведення перевірки.

З огляду  на наказ Державного комітету з питань
розвитку підприємництва №18 від 10.08.98 р. Про
затвердження  форми та порядку
ведення журналу   відвідання
суб"єктів підприємницької діяльності
контролюючими органами ( журнал реєстрації  перевірок), яким встановлено порядок ведення
журналу  реєстрації перевірок,
представник  контролюючого  органу перед початком перевірки  повинен обов"язково    зробити запис у журналі, заповнюючи всі
передбачені графи та поставити свій підпис ( п.7 порядку затвердженого
наказом  №18 від 10.08.98 р.)

Відмова особи, що  здійснює перевірку від підпису  в журналі є підставою для недопущення
його  до проведення перевірки ( п. 9
порядку  затвердженого  наказом №18 від 10.08.98 р.)

Аналізуючи вимоги норм
вищевикладеного законодавства України,
суд  вважає за  правильне в спірному  випадку
вказати на наступне, позивачем
правомірно не допущено
працівників управління у справах захисту прав споживачів до  проведення
перевірки, оскільки  останні
відмовились заповнити журнал реєстрації перевірок, що доведено матеріалами
справи, та показами свідків, крім того не могли вказати  на  яку
перевірку їх направлено, оскільки направлення не містило виду перевірки  ( планова чи позапланова), не представили письмового
рішення керівника відповідного контролюючого органу. Факт відмови  перевіряючих
від підпису у журналі реєстрації перевірок  доведено пред"явленням в судове
засідання оригіналу журналу реєстрації перевірок,  належним чином оформленого відповідно до п.6
Порядку затвердженого наказом №18 від 10.08.98 р., та фотокопії такого журналу
(наявна в матеріалах справи), де  немає
відповідних  записів. Крім того, суд бере
до уваги покази свідків ОСОБА_4. та

ОСОБА_5,
які вказали що представникам
відповідача  надавався такий
журнал, однак  вони  відмовились його заповнювати. Зокрема свідок
ОСОБА_5 звернула увагу суду на те, що
один із представників  управління
у справах захисту прав споживачів
вагався, щодо заповнення журналу, а інший категорично відмовився. Свідок
ОСОБА_3  підтвердив факт наявності у
позивача журналу реєстрації  перевірок та
пред"явлення його перевіряючим.

Стосовно акту перевірки №000863 від
10.11.06 року, то судом  встановлено,
що  він
не відповідає вимогам  Наказу
Державного комітету стандартизації, метрології
та сертифікації "Про
затвердження форми актів перевірок дотримання законодавства про захист
прав  споживачів, про рекламу
відповідної  постанови та  рішення" №679 від 27.11.00 р., в якому  затверджено
форму акта, оскільки не містить
серії, на яку  вказує додаток до
наказу Держстандарту України від 27.11.2000 р. №679.

Крім того, актом зафіксовано
проведення контрольної  закупки, яка
регулюється Порядком  проведення
контрольної  перевірки правильності  розрахунку
із споживачами  за надані  послуги
і  реалізовані товари,
затвердженого  Постановою  Кабінетом Міністрів  України від 02.04.1994 р. №215. Вище вказаним
порядком визначено  предмет
перевірки  та послідовність її
проведення. В порушення  вимог  цього порядку акт не містить  особи продавця, як  такого, що
був  присутній  при перевірці та його підпису, оскільки  перевірка відбувається в присутності, як
мінімум особи, що здійснює продаж товарів

п.2
Порядку) і за  наслідками перевірки при
складанні акту вписується присутній продавець і він підписується ( п. 8
Порядку).

Відповідно до спірного акту, час його
складання  з 12 год. 48 хв. до 18 год. 10
хв., за участю  представника о/у ВДСБЕЗ
Даниліва І.М. Відповідно до листа №6116 від 17.10.07 р. ВДСБЕЗ Долинського  РВ УМВС України в Івано - Франківській
області  працівники управління у справах
захисту прав споживачів,  звернулись в
Долинський РВ о 18 год 00 хв.( наявний в матеріалах справи), отже працівник
ВДСБЕЗ  не міг бути присутній при
складанні акту. В зв"язку з тим що в судовому засіданні доведено графік
роботи ПП ОСОБА_1 ( позивач по справі) до 17 год., то суд не вбачає можливості
підписання позивачем такого  акту о 18
год. 10 хв. ( час вказаний в акті).
Таким чином відповідачем порушено право
позивача  на ознайомлення з актом
та позбавлено  права   внести свої зауваження до вказаного акту. Суд
зауважує, що актом  не зафіксовано часу
проведення перевірки - щодо проведеня контрольної закупки та перевірки -
відповідно до направлення та листа Держспоживстандарту України від 01.11.06 р
№9599 - 6 -7/18, чим порушено Порядок проведення контрольної перевірки
правильності розрахунків із споживачами за надані послуги і реалізовані товари,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 02.04.1994 року № 215.

Інших доказів та заперечень суду не
подано.

Згідно приписів  ст. 71 КАС України, кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких  грунтуються її вимоги та  заперечення.
Суб"єкт владних повноважень повинен подати суду  всі наявні у нього документи та
матеріали,  які можуть бути використані,
як докази у справі.

За наявних обставин суд вважає
вимоги  такими, що підлягають до
задоволення.

З огляду на викладене, керуючись ст.
124 Конституції України, Законом України "Про захист прав  споживачів", Указом  Президента Про деякі  заходи
з  дерегулювання  підприємницької діяльності  №817/98 від 23.07.98 р,  ст. 49,158 -163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов
задоволити.

Акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав споживачів №000863 від 10.11.2006р. визнати
нечинним.

Постанову про накладення стягнення
передбаченого ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" №133
від 02.04.2007 р. у вигляду штрафу в розмірі 31970, 42 грн. визнати нечинною.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
Кобецька С.М.

Постанова складена в повному
обсязі  16.11.07

Виготовлено в АС "Діловодство
суд

_______________ Вінтоняк
Оксана Іванівна  на
архітектурно-будівельна інспекція (Держархбуд-інспекція) у складі
Держкоммістобудування; інспекції державного архітектурно-будівельного контролю
у скрг