ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

06.11.2007
Справа №2-7/12596-2007

За позовом Державного підприємства «Завод шампанських вин «Новий Світ» (98032, м. Судак, смт. Новий Світ, вул. Шаляпіна, 1, ідентифікаційний код 00412665)

До відповідача  Комунального підприємства «Новосвітський комбінат комунальних підприємств» (98032, м. Судак, смт. Новий Світ,  вул. Льва Голіцина, 7, ідентифікаційний номер 25150137)

Про стягнення 123873,33 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Коньков О. М., предст., дов. №617 від 16.04.2007 р.

Від відповідача  - Завгородній В. В., предст., дов. від 06.11.2007 р.

Суть справи: Державне підприємство «Завод шампанських вин «Новий Світ» звернулося до Господарського суду АР Крим з позовом до Комунального підприємства «Новосвітський комбінат комунальних підприємств» про стягнення 123873,33 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов’язків в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманої за договором №34 від 01.01.2005 р. води, через що заборгованість КП «Новосвітський комбінат комунальних підприємств» перед ДП «Завод шампанських вин «Новий Світ» складає 115307,68 грн., яка до часу подачі позову до суду в добровільному порядку не погашена. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 542,26 грн., 3% річних у розмірі 1612,35 грн. та 6411,04 грн. інфляційних втрат.

У судовому засіданні представник позивача надав суду заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначив, що заборгованість КП «Новосвітський комбінат комунальних підприємств» перед ДП «Завод шампанських вин «Новий Світ» станом на 01.11.2007 р. складає 126068,88 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач у судове засідання з’явився, однак відзив на позов не надав, через що суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається.

Розгляд справи відкладався у порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

За клопотанням сторін строк розгляду справи був продовжений у порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

01.01.2005 р. між Державним підприємством «Завод шампанських вин «Новий Світ» (Продавець) та Комунальним підприємством «Новосвітський комбінат комунальних підприємств» (Покупець) був укладений договір №34, п. 1.1 якого передбачено, що предметом цього Договору є поставка та продажа питної води із свердловини, що знаходиться на балансі Продавця, та покупка Покупцем отриманого обсягу води з метою забезпечення нею мешканців смт. Новий Світ, а також підприємств, установ та організацій, розташованих на території смт. Новий Світ.

Відповідно до п. 3.1 Договору оплата за поставлену воду здійснюється на підставі погодженого Продавцем з Покупцем розрахунку за 1 куб. м. води з урахуванням ПДВ та відповідно до показників лічильників.

Розрахунок приймається згідно з доданою калькуляцією (Додаток №1). Про зміну розрахунку Покупець має бути проінформований за 10 днів в письмовій формі (п. 3.2 Договору).

П. 3.3 Договору передбачено, що пред’явлені Продавцем рахунки оплачуються Покупцем (при дотриманні норми, встановленої п. 2.1 цього Договору) протягом 10 календарних днів.

В п. 6. 1 Договору сторони передбачили, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2005 р. Однак, згідно з п. 6.2, у випадку відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору до закінчення його дії протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені на дату продовження цього Договору.

Сторони не представили суду доказів розірвання Договору або зміни його умов, у той час як відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством для доведення такого роду фактів. Таким чином, суд дійшов висновку, що на момент розгляду справи вказаний договір продовжує діяти.

Як свідчать матеріали справи, розрахунок тарифу на водопостачання на 2006 рік в розмірі 3,54 грн. за 1 куб м. води був затверджений Директором ДП «Завод шампанських вин «Новий Світ» 30.01.2006 р. (а. с. 38).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконувалися свої обов’язки за укладеним договором та подавалася вода зі свердловини до приладу обліку із щомісячним складанням актів про зняття показників витрати води по водоміру, які підписані представниками обох сторін без будь-яких зауважень (а. с. 42-47).

Однак вартість спожитої води оплачувалася відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв’язку з чим станом на 01.11.2007 р. виникла заборгованість КП «Новосвітський комбінат комунальних підприємств» перед ДП «Завод шампанських вин «Новий Світ» станом у сумі 126068,88 грн., яка підтверджується наявним в матеріалах справи актом звірки взаємних розрахунків, підписаним обома сторонами та скріпленим печатями підприємств.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. При цьому, майново-господарськими, згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення стосовно господарських зобов’язань міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від  зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідач, всупереч вимогам статей 33, 34 Господарського процесуального кодекс України не представив суду доказів оплати заборгованості перед позивачем у розмірі 126068,88 грн. Більш того, як вже було вказано раніше, вказана сума заборгованості підтверджується актом звірки взаємних розрахунків. Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем умов договору №34 від 01.01.2005 р. в частини повної та своєчасної оплати вартості спожитої питної води, через що суд визнає позовні вимоги Державного підприємства «Завод шампанських вин «Новий Світ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки заявою №1303 від 05.11.2007 р. позивач змінив предмет позову та просить стягнути з відповідача лише суму основного боргу, раніше викладені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені, річних та інфляційних втрат судом не розглядаються по суті.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також зазначає, що заявою №1303 від 05.11.2007 р. ДП «Завод шампанських вин «Новий Світ»  фактично збільшило позовні вимоги, у той час як державне мито  у сумі 21,96 грн. доплачено не було, що є порушенням ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України. Отже, вказаний розмір державного мита підлягає стягненню з позивача в доход Державного бюджету України. Вказаний висновок суду відповідає п. 4.2 Роз’яснень Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики застосування розділу УІ  Господарського процесуального кодексу України» №02-5/78 від 04.03.1998 р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Комунального підприємства «Новосвітський комбінат комунальних підприємств» (98032, м. Судак, смт. Новий Світ,  вул. Льва Голіцина, 7, ідентифікаційний номер 25150137) на користь Державного підприємства «Завод шампанських вин «Новий Світ» (98032, м. Судак, смт. Новий Світ, вул. Шаляпіна, 1, ідентифікаційний код 00412665) заборгованість у розмірі 126068,88 грн., 1260,69 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Стягнути з Державного підприємства «Завод шампанських вин «Новий Світ» (98032, м. Судак, смт. Новий Світ, вул. Шаляпіна, 1, ідентифікаційний код 00412665) в доход Державного бюджету України (р/р 0002, код платежу 22090200, в банку одержувача: Управління держказначейства в АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет, м. Сімферополь, ОКПО 37440405)  державне мито в сумі 21,96 грн.

4.          Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.