ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2007 р.
17:00
Справа №  15/28/05-НР

м.Миколаїв

За позовом: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Миколаївгаз ”НАК “Нафтогаз України”, 54008, м.Миколаїв, вул. Чигрина, 159

До відповідача: Ленінської міжрайонної Державної податкової інспекції у місті Миколаєві, 54028, м.Миколаїв, вул.Гмирьова, 1а

про: визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Ленінської міжрайонної Державної податкової інспекції у місті Миколаєві № /01046 від 02.06.2004р.

Суддя Семенчук Н.О.

Секретар судового засідання Дзюба Ю.Ф.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача:  Бєлік Т.М., дов. № 04/18 від 26.01.2007р.

Від відповідача:  Панчук С.Ю., дов. №  4818/9/10-007 р. від 03.07.2007 р

СУТЬ СПОРУ: ВАТ по газопостачанню та газифікації „Миколаївгаз” НАК „Нафтогаз України” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовною заявою (уточнення позовних вимог від 10.09.2007 р.) про скасування повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва від 02.06.2004р. № /01046, вказуючи на неправомірність нарахування останнім на підставі п.п.17.1.8 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкового зобов’язання у вигляді штрафних санкцій у розмірі 3 703 863, 66 грн. за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов’язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем порушено вимоги п.п. 8.6.5 п. 8.6 ст. 8 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 р. № 2181 –ІІІ, оскільки відповідно до цієї норми платник податків, активи якого перебувають у податковій заставі, повинен узгоджувати окрему цивільно-правову операцію, тобто закінчену  разову передачу активів платника податків на підставі цивільно-правової угоди та отримання компенсації за цю разову конкретну передачу активів, а отже отримавши відповідь податкового органу на запит від 10.04.2002 р., згідно з приписами чинного законодавства позивач узгодив лише одну операцію з уступки права вимоги. Відповідач зазначає, що товариством “Миколаївгаз” в порушення вимог п.п. 8.6.1. (абзац “б”)  п. 8.6. ст. 8 Закону 2181 здійснена операція на відчуження векселя № 121 в адресу ВАТ “Конвеєрмаш” за отримання ТМЦ за накладною №905253 від 20.11.2001 р. на загальну суму 18700, 0 грн. дозволу на здійснення цієї операції з податковим органом немає.

Від Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Миколаєва надійшло клопотання про заміну сторони у справі, в якому зазначено, що державна податкова адміністрація в Миколаївській області наказом № 528 від 27.12.2005р. з метою підвищення ефективності роботи органів державної податкової служби ліквідувала Ленінську міжрайонну Державну податкову інспекцію у місті Миколаєві, та створила Державну податкову інспекцію у Ленінському районі міста Миколаєва, яка є правонаступником Ленінської міжрайонної Державної податкової інспекції у місті Миколаєві.

Статею 55 КАС України передбачено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові  для  особи,  яку  він замінив.

За таких обставин в разі вибуття однієї з сторін внаслідок реорганізації юридичної особи, необхідно здійснити заміну цієї сторони її правонаступником.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

встановив:

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва здійснила комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового та  валютного законодавства, ВАТ “Миколаївгаз” за період з 01.10.2001 р. по 31.07.2003 р. за результатами якої складено акт  № 315/23-01-120-05410263/102 від 28.05.04 року.

Актом перевірки встановлені порушення ВАТ “Миколаївгаз” зокрема вимог п.п. 8.6.1 (абзац “б”) п. 8.6 ст. 8 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” № 2181 – ІІІ від 21.12.2000 р.  (далі ЗУ № 2181), а саме:

-          без узгодження з податковим органом підприємством здійснені операції з векселем (емітент –ОКП “Миколаївоблтеплоенерго”) на суму –18700,00 грн.;

-          операції з уступки прав вимоги від боржника (ДК “Газ України”) вартості послуг з транспортування та постачання природного газу на загальну суму 3 685 163, 66 грн., у той час як його активи перебували у податковій заставі.

На підставі акту перевірки за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов’язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження, ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва прийняла податкове повідомлення-рішення № /0/1046 від 02.06.2004 року яким згідно із п.п. 17.1.8 п. 17.1 ст. 17 ЗУ № 2181 зобов’язала ВАТ “Миколаївгаз” сплатити штраф у розмірі суми відчуження, визначеної за звичайними цінами, що становить 3 703 863, 66 грн.

Відповідно до п.п. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України 2181 в редакції чинній на момент проведення спірних господарських операцій, платник податків, активи якого   перебувають   у   податковій   заставі,   здійснює  вільне розпорядження ними, за винятком операцій, що підлягають письмовому узгодженню з податковим органом:

а)  продажу,  інших  видів відчуження або оренди (лізингу)  нерухомого  та  рухомого  майна, майнових чи немайнових прав, за винятком  майна,  майнових  чи немайнових прав, що використовується у підприємницькій діяльності платника податків (інших видах діяльності, які за умовами оподаткування прирівнюються  до  підприємницької),  а саме  готової  продукції, товарів і товарних запасів, робіт та послуг за кошти за їх звичайними цінами;

б) використання об'єктів нерухомого чи рухомого майна, майнових чи немайнових прав, а також коштів для здійснення прямих чи портфельних інвестицій, а також цінних паперів, що засвідчують відносини боргу, надання  гарантій, поручительств, уступлення вимоги та переведення боргу, виплату  дивідендів,  розміщення депозитів або надання кредитів;

в) ліквідації об'єктів нерухомого або рухомого майна, за винятком   їх   ліквідації  внаслідок  обставин  непереборної  дії (форс-мажорних  обставин)  або  відповідно   до   рішень   органів державного управління.

Згідно до п.п. 17.1.8. п. 17.1 ст.17 Закону України № 2181  у  разі   коли   платник   податків, активи якого перебувають  у  податковій  заставі,  відчужив  такі активи без попередньої згоди податкового органу, якщо отримання такої згоди є обов'язковим згідно з цим  Законом,  платник  податків  додатково сплачує  штраф  у  розмірі  суми  такого відчуження, визначеної за звичайними  цінами.

Все рухоме майно та майнові права позивача перебувають у податковій заставі, яка зареєстрована Інформаційним центром  Міністерства юстиції м. Миколаїв у Державному реєстрі заставленого рухомого майна 24.06.1999 року  за № 18-1143.

На момент виникнення податкової застави згідно карток особових рахунків позивача борг становив 5913147,38 грн.

В період з квітня 2002 року по лютий 2003 року позивачем укладені угоди на уступку права вимоги боргу на користь інших суб’єктів підприємницької діяльності від ДК “Газ України” “НАК “ Нафтогаз України”:

-          з ТОВ “Метродевіс” (угоди від 02.04.2002 року № 4/11; № 4/12) на суми 197 424 грн. та  200 000 грн.;

-          з ТОВ “Газ Конвектор України” (угоди від 17.04.2007 року № 24 та 12.08.2002 року № 25) на суму 500 000 грн. та 1 649 814, 34 грн.;

-          з ТОВ “Армаліт” (угоди від 21.10.2002 року № 6-12, від 12.02.2002 року № 7-12 ) на суми 335 000 грн. та 350 000 грн.;

-          З ТОВ “Резерв” (угода від 18.02.2003 року) на суму 952925, 32 грн.

Згідно п.п. 8.6.5 п. 8.6 ст. 8 Закону № 2181 в редакції чинній на момент проведення вищевказаних господарських операцій, платник податків, активи якого знаходяться в податковій заставі, для узгодження окремої цивільно-правової операції надає податковому керуючому запит, в якому роз’яснюється зміст операції та фінансово - економічні наслідки її проведення.

Таким чином податковим органом узгоджуються операції до її суті –зміст операції та фінансово-економічні наслідки її проведення. Тобто, узгодженню підлягає окрема  цивільно-правова операція у межах однієї угоди.

Як вбачається з матеріалів справи ВАТ “Миколаївгаз” звернулось до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва з листом від 10.04.2002 року № 04/773 “Про надання узгодження”, в якому просить надати дозвіл на уступку права вимоги іншому дебітору, для придбання газових плит, конвекторів, газових колонок та іншого газового обладнання, та зазначено, що кошти отримані від монтажних робіт будуть спрямовані на погашення податкових зобов’язань (а.с. 13).

12.04.2002 року ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва листом № 3434/1 повідомила, що не заперечує щодо проведення уступки права вимоги іншому дебітору за умови, що ці дії не призведуть до зменшення платоспроможності ВАТ “Миколаївгаз”, а кошти, отримані від здійснення монтажних робіт та реалізації газового обладнання, будуть направлені в рахунок погашення податкової заборгованості (а.с. 12).

Дослідивши відповідь контролюючого органу на запит підприємства, суд дійшов висновку, що  контролюючий орган узгодив уступку права вимоги одному дебітору по окремій цивільно-правовій операції, а не декільком, як зазначає позивач.

Аналізуючи цивільно-правові угоди щодо уступки права вимоги, суд дійшов висновку, що перевіряючі правомірно визначили, що тільки одна цивільно-правова угода щодо уступки права вимоги від ДК “Газ України” “НАК “ Нафтогаз України” сплати 500 000 грн. які він заборгував ВАТ “Миколаївгаз” за договором про надання послуг по транспортуванню природного газу від 13.02.2002 року № 06/02-312, яка укладена між ВАТ “Миколаївгаз” та ТОВ “Газ Конвектор Україна” 17 квітня 2002 року, а саме після отримання дозволу податкового органу відповідає змісту та фінансово-економічним наслідкам, зазначеним у листі від 10.04.2002 року № 04/773, тобто угодою безпосередньо передбачена можливість проведення розрахунку побутовими газовими приладами (п. 2.2. договору № 24), кошти від реалізації та монтажу яких, як значиться у запиті ВАТ “Миколаївгаз” буде спрямовано на погашення податкових зобов’язань та є узгодженою з податковим органом.

Посилання позивача на те, що погодження первинної основної операції тягне за собою автоматичне погодження додаткових договорів, як похідних від узгодженої основної операції є необґрунтованим, більш того угоди між позивачем та ТОВ “Метродевіс” про уступку права вимоги за № 4/11 на суму 197424,00 грн. № 4/12 на суму 200 000,00 грн. відбулись 02.04.2002 року тобто до узгодження з податковим органом від 12.04.2002 р.

Отже, оскільки  ВАТ “Миколаївгаз” проведено операції щодо уступки прав вимоги боргу від боржника (ДК “Газ України”) на користь інших суб’єктів  підприємницької діяльності: ТОВ “Метродевіс” за договорами від 02.04.2002 року за № № 4/11, 4/12; ТОВ “Газ Конвектор Україна” за договором від 12.08.2002 року № 25; ТОВ “Резерв” за договором від 18.02.2003 року № 08-0203, ТОВ “Армаліт” за договорами № 7-12 від 25.12.2002 року та № 6-12 від 21.10.2002 року без узгодження з податковим органом на загальну суму –3685163,66 грн. в порушення вимог абзац “б” п.п. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону 2181 то до підприємства була правомірно застосована штрафна санкція згідно п.п. 17.1.8 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181 в розмірі 3685163,66 грн.

Щодо вимог позивача, щодо неправомірності нарахування штрафних санкцій у розмірі 18 700 грн. слід зазначати наступне.

Актом перевірки встановлено, що ВАТ “Миколаївгаз” на відчуження векселя № 721 (емітент –ОКП “Миколаївоблтеплоенерго”)  в адресу ВАТ “Конвейєрмаш” за отримання ТМЦ за накладною № 905253 від 20.11.2001 р. на загальну суму 18 700, 00 грн. дозволу на здійснення цієї операції з податковим органом не має (а.с. 68 том. 1)

Позивач не заперечує, що  він не звертався до податкового органу для узгодження цієї операції з векселем на суму 18 700, 00 грн., та вказує на те, що вексель № 121 виступив у ролі платіжного засобу.

Відповідно до ст.. 1 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу  від 18.06.1991 року № 1201 (далі ЗУ “ 1201) цінні  папери  -  грошові  документи,  що  засвідчують право володіння або відносини  позики,  визначають  взаємовідносини  між особою, яка їх випустила,  та  їх  власником  і  передбачають,  як правило, виплату доходу у  вигляді  дивідендів  або  процентів,  а також можливість передачі грошових та інших прав, що випливають  з цих документів, іншим особам.

Статтею 21 ЗУ № 1201 визначено, що  Вексель - цінний  папір,  який  засвідчує  безумовне  грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Враховуючи, що абз. “б” п.п. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 ЗУ № 2181 визначено, що операції з використання цінних паперів, що засвідчують відносини боргу підлягають письмовому узгодженню з податковим органом платником податків, активи якого перебувають у податковій заставі, що не було зроблено позивачем, за що до ВАТ “Миколаївгаз” було правомірно застосовано штрафну санкцію згідно п.п. 17.1.8 п. 17.1 ст. 17 Закону України 2181 в розмірі 18 700, 00 грн.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 55, 160-163, 167, 254 КАСУ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Замінити відповідача Ленінську міжрайонну Державну податкову інспекцію у місті Миколаєві на її правонаступника Державну податкову інспекцію у Ленінському районі міста Миколаєва.

2.   В позові відмовити.

Постанова у відповідності зі ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Н.О.Семенчук