ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

"23" жовтня 2007 р.                                                   Справа №     А3/145-07/8

За позовом  Контроль-ревізійного управління в Київській області, м. Київ

до  відповідача Іванківської районної державної адміністрації, смт. Іванків

про зобов‘язання вчинити дії,

Суддя                    Чорна Л.В.

Представники:

від позивача: Калінін І.М. –довір. б/н від 15.10.2007р. –гол. спец. - юрисконсульт;

від відповідача: Шумак О.П. –доруч. №6-17-2863 від 15.10.2007р. –нач. відділу.

Суть спору:

Позивач просить суд зобов‘язати відповідача виконати вимогу №04-13/3734 від 11.09.2006р. про усунення порушень виявлених ревізією в частині вжиття заходів щодо відшкодування незаконно перерахованих коштів державного бюджету в сумі 199,16тис. грн. шляхом пред‘явлення позову до УкрНДІпроектреставрація про стягнення вищезазначених коштів до державного бюджету.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на акт ревізії №04-18/13 від 16.08.2006р., яким порушень не встановлено, відсутність у нього повноважень щодо перевірки та контролю за правильністю визначення розміру грошової компенсації, п.п. 2, 8 Методики визначення розміру грошової компенсації за втрачене нерухоме майно в разі самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженою наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від наслідків Чорнобильської катастрофи від 24.09.1998р. №290, п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №755 від 15.07.1997р. - необ‘єктивність висновку ревізора щодо факту завищення розміру грошової компенсації внаслідок не застосування санітарно-гігієнічних факторів, не залучення судових експертів під час ревізії.

Заявляючи позов позивач керується положеннями ст.ст. 10, 15 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, ст. ст. 17, 104 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 6 „Прикінцевих та Перехідних положень” Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

·          спорів про приватизацію державного житлового фонду;

·          спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

·          спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

·          спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

·          інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Тобто ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, що регламентує підвідомчість справ, такого як - зобов‘язати заявити позов, не містить.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

постановив:

Провадження у справі закрити.

Суддя                                                                                               Чорна Л. В.