ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.07 р.                                                                               Справа № 2/313пд

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі  судового засідання Трубачовій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Комунального виробничого підприємства “Краматорський водоканал”                         м. Краматорськ

до відповідача: Комунальне підприємство “Компанія “Вода Донбасу” м. Донецьк в особі Слов’янського регіонального виробничого управління м. Слов’янськ

про зміну умов договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє централізоване водопостачання в відповідності з умовами додаткової угоди № 3 від 25.06.2007р.

За участю

представників сторін

від позивача:       Слісаренко О.В., Роганов О.П. - за довір.

від відповідача:   Мішин В.П., Нудна О.А. - за довір.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Комунальне виробниче підприємство “Краматорський водоканал”                           м. Краматорськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” м. Донецьк в особі Слов’янського регіонального виробничого управління м. Слов’янськ про зміну умов договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє централізоване водопостачання в відповідності з умовами додаткової угоди № 3 від 25.06.2007р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на проект договір на зовнішнє централізоване водопостачання № 2/12 від 26.12.2005р., проект додаткової угоди № 3 від 25.07.2007р., лист від 27.06.2007р. № 1029, як на правові підстави позову позивач посилається на ст. 188 ГК України, 652 ЦК України.

Позивачем в порядку ст. 22 ГПК України до прийняття рішення по справі було надано заяву про уточнення позовних вимог від 10.10.2007р. № 02-41/38158 в частині доповнення договору № 2/12 від 26.12.2005р. п. 2.4. з вказанням потреби води в точках підключення на період - жовтень, листопад, грудень 2007р. в об’ємах вказаних в додатковій угоді № 3 від 25.06.2007р., з приводу зазначеного судом розглядаються остаточні вимоги позивача.

Відповідач надав заяву від 10.10.2007р. № 02-41/38157, де вказує, що визнає позовні вимоги в частині доповнення договору № 2/12 від 26.12.2005р. п. 2.4. з вказанням потреб води в точках підключення на жовтень, листопад, грудень 2007р. в об’ємах, вказаних в додатковій угоді № 3 від 25.06.2007р.

Господарським судом ухвалою від 19.09.2007р. було замінено Державне виробниче підприємство по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчермет”                 м. Донецьк його правонаступником – Комунальним підприємством “Компанія “Вода Донбасу”.

Заслухавши у судовому засіданні представників сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2005р. між Державним виробничим підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню “Укрпромводчермет” (постачальник) та Комунальним підприємством “Краматорський водоканал” (Водокористувач) було укладено договір № 2/12 на зовнішнє централізоване водопостачання з протоколом розбіжностей.

26.06.2007р. відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України Комунальним виробничим підприємством “Краматорський водоканал” направлено на адресу Слов’янського регіонального виробничого управління Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” проект додаткової угоди № 3 від 25.06.2007р. до договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє централізоване водопостачання.

27.06.2007р. відповідач листом № 1029 повернув на адресу позивача проект додаткової угоди № 3 від 25.06.2007р. до договору № 2/12 від 26.12.2005р. без підписання.

Оскільки сторони не підписали додаткову угоду № 3 від 25.06.2007р. до договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє централізоване водопостачання Комунальне виробниче підприємство “Краматорський водоканал” звернулося до суду з позовною заявою, де просить змінити умови договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє водопостачання  у відповідності з умовами додаткової угоди № 3 від 25.06.2007р.

Відповідно до ст. 179 ГК України, статей 19-20 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання”, укладення договору є обов’язковим для сторін в силу закону.

Приписами ст. 188 ГК України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Як встановлено під час судового розгляду справи, сторонами повністю дотримано вимоги ст.188 Господарського кодексу України щодо загального порядку внесення змін до господарських договорів.

Обґрунтовуючи внесення змін до договору шляхом укладання додаткової угоди № 3 від 25.06.2007р. позивач вказує на те, що такі зміни обумовлені забезпеченням необхідного, достатнього та безперебійного водопостачання всіх районів міста, у зв’язку з чим просить  внести зміни в п. 2.3. договору та доповнити договір п. 2.4.

Так позивач просить п. 2.3. договору викласти в наступній редакції :

У судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву від 19.09.2007р. № 02-41/35821 відповідач не заперечує проти внесення зміни до договору, а саме до п. 2.3. розділу 2 “Режим надання послуг”, вказує на те, що зміни об’ємів води, що подаються можливо шляхом обміну листами, як це робилося раніше.

На підставі зазначеного суд вважає, що п. 2.3. договору, викладений в додатковій угоді № 3 до договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє водопостачання  необхідно викласти в редакції позивача.

Також, позивач просить доповнити умови договору п. 2.4. наступного змісту: розподіл питної води по водозабірним точкам в наступному порядку

Позивачем в порядку ст. 22 ГПК України було надано уточнення до позовної заяви, де він вказує, що в частині потреби води по місяцям в точках підключення за місяці: липень, серпень, вересень, враховуючи ту обставину, що на момент слухання справи період липень-вересень минув, просить доповнити  договір № 2/12 від 26.12.2005р. п. 2.4. з вказанням потреб води в точках підключення на жовтень, листопад, грудень в об’ємах, вказаних в додатковій угоді № 3 від 25.06.2007р. Щодо до вказаної вимоги, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом подача води в м. Краматорськ здійснюється з Краматорських резервуарів чистої води та по 12 підключенням з магістрального водоводу. Відповідно до наданих актів балансової належності відсікаючи прилади та водомірні вузли знаходяться на балансі Комунального виробничого підприємства “Краматорський водоканал”.

Для надання пояснень відносно технічної можливості здійснення розподілу питної води по водозабірним точкам, судом було викликано головного інженера Слов’янського регіонального виробничого управління відповідача - Мішина Віктора Прохоровича. Зазначена посадова особа надала усні та письмові пояснення суду, в яких вказує на те, що питна вода по другому Донецькому водоводу подається цілодобово, довжина магістрального водоводу понад 70 км, посилається на те, що відповідно до ДБН “2.04.02-84 Водопостачання, зовнішні мережі та споруди”, подання води містам передбачено через регулюючі ємності (резервуари чистої води) та через водозабірні вузли, які згладжують нерівномірність  добового водоспоживання.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у Комунального виробничого підприємства “Краматорський водоканал” (позивача) на балансі знаходиться лише 2 резервуари чистої води, всі інші підключення здійснені безпосередньо з магістрального водоводу, на підставі зазначеного через відсутність резервуарів чистої води за всіма точками підключення позивач не має можливості здійснювати рівномірне регулювання водозабезпечення міста Краматорська на протязі доби.

Відповідачем не надано жодного посилання на норми чинного законодавства, або технічні умови в обґрунтування неможливості здійснення відповідного розподілу питної води по водозабірним точкам в об’ємах, що пропонується позивачем. До того ж, представниками позивача та відповідача у судових засіданнях пояснено, що об’єми поставки води розподілені по точкам підключення, що пропонуються позивачем додати до пункту 2.4 договору, відповідають тим показникам, які фактично знімаються у спірні місяці по кожній точці та формуються у зведених актах. Зазначені пояснення сторін підтверджуються двосторонніми актами про надання послуг з поставки питної води за аналогічний спірному період 2006 року, зокрема, за жовтень 2006 року, листопад 2006р., грудень 2006 року, кількість поставленої води, по яким зафіксована показаннями витратомірів по кожній точці підключення до центрального водоводу.

Крім того, в заяві від 10.10.2007р. відповідач визнав позовні вимоги в частині доповнення договору № 2/12 від 26.12.2005р. п. 2.4. з вказанням потреб води в точках підключення на жовтень, листопад, грудень 2007р. в об’ємах, вказаних в додатковій угоді № 3 від 25.06.2007р.

Відповідно до приписів ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

З огляду на викладене, враховуючи зміну позивачем позовних вимог, наявні в матеріалах справи докази та обґрунтування позивачем заявлених вимог, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб і на підставі ст. 78 ГПК України позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 652, 653 Цивільного кодексу України,                ст. 188 Господарським кодексом України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, ст. 78, ст. 82 – 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального виробничого підприємства “Краматорський водоканал” до Комунального підприємства “Компанія Вода Донбасу” в особі Слов’янського регіонального виробничого управління м. Слов’янськ про зміну умов договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє централізоване водопостачання у відповідності з умовами додаткової угоди № 3 від 25.06.2007р. задовольнити повністю.

Викласти п. 2.3. додаткової угоди № 3 до договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє централізоване водопостачання в редакції Комунального виробничого підприємства “Краматорський водоканал”.

Викласти п. 2.4. додаткової угоди № 3 до договору № 2/12 від 26.12.2005р. на зовнішнє централізоване водопостачання в наступній редакції Комунального виробничого підприємства “Краматорський водоканал”: розподіл питної води по водозабірним точкам в наступному порядку

Стягнути з Комунального підприємства “Компанія “Вода Донбасу” в особі Слов’янського регіонального виробничого управління (84112, м. Слов’янськ, вул. Леніна, 13, р/р 3506 у філії “Відділення ПІБ в м. Слов’янськ Донецької області”, МФО 334561, ) на користь Комунального виробничого підприємства “Краматорський водоканал” (84313, м. Краматорськ, вул. Южная, 6, ) витрати по сплаті державного мита в розмірі 85грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 15.10.07р.

Суддя                                                                         Мартюхіна Н.О.