ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2007                                                                                   Справа № 5/341-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                        Науменко І.М. - доповідача

суддів                                                    Білецької Л.М, Голяшкіна О.В.

при секретарі судового засідання  Корх Д.В.,

за участю представників сторін:

від позивача:  Уланова Ірина Вікторівна, представник, довіреність №б/н  від 28.12.06;

від відповідача:  Дорошенко Сергій Миколайович директор, паспорт серії АЕ №255702  від 04.04.96;

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю підприємства „Земля-Комплекс”, м. Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  30.08.2007 року  у справі № 5/341-07

за позовом   відкритого акціонерного товариства „Павлоградвугілля”, м. Павлоград

до  товариства з обмеженою відповідальністю підприємства „Земля-Комплекс”, м. Дніпропетровськ

про  зобов’язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.2007 року у справі № 5/341-07 (суддя –Шевченко С.Л.) позов задоволено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав вимоги щодо оплати послуг зберігання.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, в позові відмовити, посилаючись на те, що судом не призначено та не проведено товарознавчу експертизу, також суд невірно застосував норми матеріального права.

В своєму відзиві на апеляційну скаргу  позивач просить залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, вважає рішення вірним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи,        13.10.2000 р. сторонами був укладений договір № 311 на надання послуг  із збе-рігання  майна строком дії по 31.12.2000 року.            Додатковою угодою до договору  строк дії продовжено до 31.12.01р.

Майно на зберігання передано за накладними № 32/ІІ-Х від 20.11.00р.; № 31 /ІІ-Х від  16.11.00р.; б/н від 22.11.00р;  № 30/ІІ-Х від 14.11.00р.

23.07.07р. за  № юр/859  відповідачу була направлена вимога на оплату  послуг зберігання  та забрати майно зі схову. Сторонами не надано доказів виконання даної вимоги.

З 01.01.04р. набрав чинності  Цивільний кодекс України.

Відповідно  до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень цей кодекс засто-совується  до цивільних відносин, що виникли після набрання  ним  чинності.  Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності  Цивільним кодексом  України, положення цього кодексу  застосовуються  до тих  обов’язків, що виникли, або продовжують  існувати після  набрання  ним чинності.

Статтею 216 Цивільного кодексу УРСР передбачено, що зобов'язання  припиняється виконанням, проведеним  належним чином. Зобов'язання  по зберіганню майна  позивачем виконані.

Згідно зі ст. 948 ЦК України поклажодавець зобов'язаний забрати  річ від зберігача після  закінчення  строку зберігання, тобто після 31.12.01р.

Не можуть бути прийняті до уваги та бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, оскільки ці доводи   документально не підтверджені, крім того, після закінчення строку дії договору сторони  не вправі вимагати здійснення будь-яких дій, крім вимог щодо відповідальності.     Вимоги про інвентаризацію майна, що знаходиться  на зберіганні були предметом спору  в справі № 35/98(28/9) з яких є рішення суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що господарський суд правильно відмовив в  задоволенні  клопотання  про призначення  товарознавчої експертизи.

За таких обставин судова колегія Дніпропетровського апеляційного господарського суду не знаходить підстав, передбачених ст.. 104 ГПК України для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.08.07 у справі № 5/341-07 – залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю підприємства „Земля-Комплекс”, м. Дніпропетровськ –без задоволення.

Постанова може бути оскаржена у місячний строк до Вищого господарського Суду України.

Головуючий                                                                                              І.М.Науменко

Судді                                                                                                      Л.М.Білецька

О.В. Голяшкін

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО

ПОМІЧНИК СУДДІ                                                  К.С. ЛУКІНОВА