ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.07                                                                                        Справа №  22/423/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

Позивач:

Колективне підприємство “Фортуна-99” Запорізької районної організації українського товариства мисливців та рибалок,
70406, Запорізька обл., Запорізький р-н, селище Відрадне, мисливсько-рибальська база,

Відповідач:

Сонячна сільська рада Запорізького району Запорізької області,
м. Запоріжжя, вул. Шушенська, 65 ,

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Запорізька природоохоронні міжрайонна прокуратура,
69002, м. Запоріжжя, вул. Гоголя. 143,

Представники:

Від позивача:         Гєдіков С.Л. –довіреність б/н від 19.11.2007 р.

Від відповідача:    Тимофієнко С.М.  –довіреність б/н від  21.11.2007 р.

Лазукова Л.К., голова  - рішення №1 від 06.04.2006 р.

Від третьої особи: не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Колективне підприємство “Фортуна-99” Запорізької районної організації українського товариства мисливців та рибалок (надалі позивач) з позовною заявою про визнання недійсним рішення Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області №9 від 14.06.2007 р..

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.11.2007 р. порушено провадження по справі №22/423/07, судове засідання призначене на 22.11.2007 р..  Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.11.2007 р.  розгляд справи було відкладено до 03.12.2007 р.. У судовому  засідання оголошувалась перерва до 07.12.2007 р..

У судовому засіданні 07.12.2007 р. розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України, за погодженням представників сторін, суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Судові засідання проводилися без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за письмовим клопотанням представників сторін.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, обґрунтовує позовні вимоги ст.ст. 55, 58 Конституції України, ч.1 ст. 55, ч. 4 ст. 59, ст. 152 Земельного кодексу України. У судовому засіданні пояснив, що рішенням №22 від 23.12.1999 р. Сонячною сільською радою  позивачу в постійне користування  було виділено земельну ділянку  площею 21 га в балці “Хутірська” за рахунок земель запасу Сонячної сільської ради. На виконання даного рішення відповідачу було видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ІІ-ЗП №000753. 14.06.2007 р. відповідачем було винесено рішення №9, яким задоволено протест Запорізького природоохоронного міжрайонного прокурора Запорізької області на рішення від 23.12.1999 р. №22, скасовано рішення про відведення позивачу земельної ділянки, повернуто земельну ділянку площею 21 га до земель запасу Сонячної сільської ради.  Позивач стверджує, що відповідач рішенням №9 від 14.06.2007 р. порушив чинне законодавство та права позивача, просить суд позов задовольнити.

Відповідач надав  суду письмовий відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позову  з наступних підстав. Позивачу рішенням  Сонячної сільської ради від 22.12.1999 р.  було надано  земельну ділянку площею 21 га  в межах селища Сонячне Запорізького району Запорізької області для  спортивно-мисливських цілей та видано державний акт від 2000 р., однак  в порушення ст. 125 ЗК України  зазначений державний акт не пройшов державної реєстрації по теперішній час, тому повинний бути визнаний  нечинним. На протязі семи років після надання позивачу  земельної ділянки площею 21 га, вона не використовувалася за цільовим призначенням, ніякі культурні, рибальські та спортивні заходи на ній позивачем не проводилися, земельна ділянка знаходиться в недбалому стані. Водоймища забруднені, на ній знаходиться несанкціонований кар’єр по видобутку піску.  Відповідач зазначає, що оскільки земельна ділянка знаходиться на території Сонячної сільської ради, то на підставі ст.ст. 34, 38 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”,  всі питання щодо  скасування рішень сільської ради вирішуються на сесіях сільської ради, а тому рішення №9 від 14.06.2007 р.  прийнято восьмою сесією п’ятого скликання Сонячної сільської ради без порушень  земельного законодавства та Закону України  “Про місцеве законодавство в Україні”. На підставі зазначеного, відповідач просить суд у позові відмовити.

На адресу суду 03.12.2007 р. надійшло клопотання від третьої особи (вих. №1273 від 03.12.2007 р.), в якому останній просив суд  припинити провадження по справі  про визнання незаконним рішення Сонячної ради №9 від 14.06.2007 р., у зв’язку уз тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, посилається на ст. 12 ГПК України та ст. 17 Кодексу Адміністративного судочинства. Клопотання того ж змісту  заявлено представником відповідача.

Розглянувши клопотання про припинення провадження по справі суд його відхилив на підставі ст. 12 ГПК України та  п. 15 Рекомендації президії Вищого господарського суду України від 27.06.2007 р. №04-5/120 “Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам”, відповідно до якого, якщо  предметом спору є право власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі відновлення порушеного права  третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що 23 грудня 1999 року  Сонячною сільською радою Запорізького району   винесено рішення  №22 “Про виділення колективному підприємству “Фортуна-99” земельної ділянки  21 га в постійне користування”, відповідно до п.1 якого вирішено виділити колективному підприємству  “Фортуна-99” Запорізької районної організації Українського товариства мисливців та рибалок в постійне користування земельну ділянку площею 21 га в балці “Хутірська” за рахунок земель запасу Сонячної сільської ради з угідь  непридатних для сільськогосподарських робіт для розташування мисливсько-спортивного оздоровчого комплексу.

14 квітня 2007 р.  Прокурором  Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Запорізької області було винесено протест на рішення голови Сонячної сільської ради народних депутатів Запорізького району  Запорізької області №22 від 23.12.1999 р. про виділення колективному підприємству  “Фортуна-99” земельної ділянки в постійне користування (надалі протест прокурора). В зазначеному протесті, визначено, що рішення голови Сонячної сільської ради народних депутатів Запорізького району Запорізької області №22 від 23.12. 1999 р. є незаконним і підлягає скасуванню з підстав його невідповідності ст. 20 Земельного кодексу України, оскільки 6,8 га земельної ділянки від 21 га наданої позивачу за рішенням належить до земель лісогосподарського призначення, а позивачем не було отримано позитивних висновків держуправління  навколишнього природного середовища. Крім того, в протесті зазначається що в супереч ст. 57 Земельного кодексу України при винесені рішення №22 від 23.12.1999 р. відповідачем не було враховано той факт, що позивач не є спеціалізованим  лісогосподарським підприємством та не має спеціальних  підрозділів для ведення лісового господарства.  Протестом прокурор  Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Запорізької області  вимагав від Сонячної сільської ради скасувати  незаконне рішення голови Сонячної сільської ради  народних депутатів №22 від 23.12.1999 р..

Розглянувши протест  Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Запорізької області  на рішення №22 від 23.12.1999 р. “Про виділення колективному підприємству “Фортуна-99”  земельної ділянки в постійне користування, 14 червня 2007 р. Сонячною сільською радою Запорізького району Запорізької області прийнято рішення №9 від 14.06.2007 р.,  пунктами 1 - 2 якого вирішено задовольнити протест прокурора Запорізької Природоохоронної міжрайонної прокуратури Запорізької області та рішення від 23.12.1999 року №22 “Про виділення КП “Фортуна-99” земельної ділянки в постійне користування” –скасувати. Перевести земельну ділянку площею 21 га до земель запасу Сонячної сільської ради. Зазначене рішення було обґрунтовано ст. 141 (г`) Земельного кодексу України.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності суд вирішив позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 3 Земельного кодексу України (2002 р.) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

В момент прийняття Сонячною сільською радою рішення №22 від 23.12.1999 р. про передачу позивачу у постійне користування земельної ділянки площею 21 га, діяв Земельний кодекс 1990 року  N 561-XII, відповідно до ст. 22 якого, право власності  на  землю  або  право  користування  наданою земельною  ділянкою  виникає  після  встановлення  землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в  натурі  (на  місцевості)  і  одержання документа, що посвідчує це право.     Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення  меж  цієї  ділянки  в  натурі  (на місцевості) і одержання документа, що  посвідчує  право  власності або право користування землею, забороняється. Право власності  або  право  постійного  користування  землею посвідчується державними  актами,  які  видаються  і  реєструються сільськими,  селищними,  міськими,  районними   Радами    народних депутатів.    Державний акт  на  право   колективної   власності  на  землю видається колективному   сільськогосподарському   підприємству, сільськогосподарському     кооперативу,     сільськогосподарському акціонерному   товариству   із  зазначенням  розмірів  земель,  що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства  і у колективній  власності  громадян.  До  державного  акта  додається список цих громадян (п.п. 1,2 Земельного кодексу України від 1990 р.).

Земельний кодекс України 1990 р. втратив чинність з 01.01.2002 року на підставі Земельного кодексу України  N 2768-III ( 2768-14 ) від 25.10.2001.

В протесті Запорізької природоохоронної міжрайонної прокуратури Запорізької області від 14.04.2007 р. було визначено, що рішення Сонячної сільської ради суперечить приписам  ст. 20  та ст. 57 Земельного кодексу України (2002 року) та не враховано того факту, що на момент винесення зазначеного рішення діяв Земельний кодекс 1990 року.

Прийнявши до уваги зазначене в протесті, відповідачем було винесено рішення №9 від 14.07.2007 р., яким  на підставі ст. 141 (г`) Земельного кодексу України Сонячна сільська рада скасувала своє рішення від 23.12.1999 року №22 “Про виділення КП “Фортуна-99” земельної ділянки в постійне користування” та вирішила перевести земельну ділянку площею 21 га до земель запасу Сонячної сільської ради.

В статті 141 Земельного кодексу України визначений вичерпний перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою. Зокрема в п. г` ст. 141 кодексу визначено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання  земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням  ( пункт а, ч.1 ст. 143 Земельного кодексу України).

Таким чином, суд дійшов висновку, що при винесенні рішення №9 від 12.07.2007 р. Сонячною сільською радою було порушено визначений законодавством особливий, тобто судовий, порядок  примусового припинення прав на земельну ділянку у даному конкретному випадку, чим порушено законні права позивача, на цій підставі суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, суд вирішив, визнати недійсним рішення Сонячної сільської ради №9 від 14.06.2007 р..

Судові витрати по справі покладаються на позивача за його згодою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним рішення Сонячної сільської ради Запорізького району Запорізької області  №9 від 14.06.2007 р. “Про розгляд протесту Запорізької природоохоронної  міжрайонної  прокуратури Запорізької області на рішення №22 від 23.12.1999 р.”.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після  закінчення  десятиденного  строку  з дня  його  прийняття.

Рішення оформлено, підписано згідно з вимогами ст. 84 ГПК України   10.12.2007 р.

Суддя                                                                                  Ю.О. Скиданова