ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"06" вересня 2007 р.                                                                  Справа №  2/214

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді  Савченка Г.І. за участю секретаря судового засідання Маслову К.Г. розглянув справу

за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім “Котнар”

до відповідача  Державної податкової інспекції в м. Рівне

про                     визнання нечинними податкових повідомлень - рішень від 31.07.2006 р. № /0/23-121, /0/23-121

За участю представників сторін:

від позивача      – адвокат Тарновецький Я.М.;

від відповідача  – нач.юр.відділу Коритнюк В.О.

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз’яснені.

ВСТАНОВИВ: Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім “Котнар”–просить визнати нечинним податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Рівне від 31 липня 2006 року № /0/23-121 про визначення податкового зобов’язання по податку на додану вартість в сумі 63 760 грн. 70 коп. та повідомлення-рішення № /0/23-121 про визначення податкового зобов’язання по сплаті податку з реклами в сумі 4 239 грн. 61 коп..

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що податковий орган неправомірно виключив зі складу податкового кредиту податок на додану вартість в сумі 43 050 грн. по придбанню у підприємства «Укртехмаш»транспортного засобу.

Позивач доводить, що з продавцем був належним чином укладений договір купівлі-продажу. Належним чином проведений розрахунок. Видавалась податкова накладна.

Позивач не погоджується з висновком податкового органу про те, що розповсюдження торговими агентами товариства «Торговий дім «Котнар»поліграфічної продукції серед покупців –відноситься до реклами. Посилається на те, що у відповідності з ч. 7 ст. 8 Закону України «Про рекламу», визначено, що розміщення інформації про виробника товару і (або) товару в місцях, де даний товар реалізується або надається споживачу, не рахується рекламною.

Відповідач – Державна податкова інспекція в м. Рівне –позов заперечує. Свої заперечення обгрунтовує тим, що під час перевірки виявлені слідуючі порушення:

Заниження податкового зобов’язання з податку на додану вартість виникло за рахунок неправомірного включення до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 43050 грн. по придбанню в УПП "Укртехмаш " () автомобіля МАN 19.364 та напівпричіпу Schwarzmuller SPA, на загальну суму 258300.00 грн. в т.ч. ПДВ 43050.00 грн., а саме:

08.10.2005 року між ТзОВ "Торговий дім "Котнар" та УПП "Укртехмаш" () був укладений договір купівлі-продажу на купівлю автомобіля МАN 19.364 та напівпричіпу Schwarzmuller SPA.

Договір підписали :

зі сторони продавця : директор УПП "Укртехмаш" Гнатюк М.Є. та за дорученням продавця - приватним підприємцем Чистою В.Л.

зі сторони покупця : директор ТзОВ "Торговий дім "Котнар" Артюшкевич А.В. та за дорученням покупця - членом біржі брокерською конторою ТОВ "Дім" в особі брокера Ванцієнко Ю.І.

Як зазначено в п.4 ст. 25 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16.01.2003 року : Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно із п.1 ст. 248 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16.01.2003 року представництво за довіреністю припиняється у разі: смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Як зазначено в пп.7.4.5. п.7.4 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість»  № 168/97-Вр від 03.04.1997 року (із змінами та доповненнями) не підлягають до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно з п.18 "Порядку заповнення податкової накладної" затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від ЗО травня 1997 року N 165 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 р. за N 233/2037 всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг), та скріплюються печаткою такого платника податку - продавця.

В зв'язку з тим, що засновник та директор підприємства Гнатюк М.Є. помер 17 липня 2005 року (Скалатською міською радою Підволочиського району складено відповідний актовий запис про смерть даного громадянина № ЗО від 18 липня 2005 року.) податкова накладна на поставку автомобіля МАN 19.364 та напівпричіпу Schwarzmuller SPA на загальну суму 258300.00 грн. в т.ч. ПДВ 43050.00 грн. від УПП "Укртехмаш" на ТзОВ "Торговий дім "Котнар" підписана особою, яка не могла на той час підписати дані документи (Гнатюком М.Є.).

Податкова накладна № 0810-01 від 08.10.2005 року по придбанню від УПП "Укртехмаш" () автомобіля МАN 19.364 та напівпричіпу Schwarzmuller SPA на загальну суму 258300.00 грн. в т.ч. ПДВ 43050.00 грн. з підписом Гнатюка М.Є., як така, що видана в порушення вищевказаних законодавчих і нормативних актів також виписана з порушенням п. 18 "Порядку заповнення податкової накладної" затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 30 травня 1997 року N 165 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 червня 1997 р. за N 233/2037 не підлягає включенню до складу податкового кредиту в листопаді 2005 року бо не має юридичної сили і доказовості.

Тому, вважає відповідач, правомірним визначення податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 63 760 грн. 70 коп. та прийняття податкового повідомлення-рішення № /0/23-121.

Правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення № 000162242/0/23-121 про визначення податкового зобов’язання по податку з реклами в сумі 4 239 грн. 61 коп. відповідач доводить тим, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про рекламу».

Реклама -  інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Згідно Декрету КМУ "Про місцеві податки і збори" ст.11 Податок з реклами сплачується з усіх видів оголошень і повідомлень, які передають інформацію з комерційною метою за допомогою засобів масової інформації, преси, телебачення, афіш, плакатів, рекламних щитів, інших технічних засобів, майна та одягу; на вулицях, магістралях, майданах, будинках, транспорті та в інших місцях.

До засобів масової інформації належать преса, ефірне, супутникове та кабельне телебачення радіомовлення, а також афіши, плакати, листівки, рекламні щити, інші технічні засоби розміщені на вулицях, магістралях, майданах, будинках, транспорті та інших місцях.

Платниками податку з реклами є юридичні особи та громадяни, які рекламують свою продукцію, роботи , послуги і інше відповідно до чинного законодавства.

Об'єктом оподаткування є вартість послуг за встановлення та розміщення реклами, а у разі, якщо рекламні роботи виконуються власними силами рекламодавця, то вартість фактично проведених затрат.

Ставки податку п.4.1.  Ставки податку встановлюються в  розмірі:

-01% вартості послуг за розміщення одноразової реклами.

ТзОВ "ТД „Котнар" податку з реклами не нараховував та не сплачувало. Розрахунки податку з реклами до ДПЇ у м. Рівне не подавало.

ТзОВ «ТД «Котнар»проводив заходи по рекламі алкогольних напоїв СП «Котнар», по яких являється комісіонером. На дані рекламні заходи ТОВ "ТД „Котнар" було списано друкованої поліграфічної продукції (наклейки, буклети, упаковки, відкритки та інше) на суму в грудні 2005року - 675331,30 грн., в січні 2006року - 617918,03 грн. , в лютому 2006року - 485482,58 грн. в березні 2006року - 636788,40 грн. Дані рекламні заходи носили характер розміщення одноразової реклами, так як поліграфічна рекламна продукція була розповсюджена торговими агентами ТОВ «ТД «Котнар»серед покупців до святкових днів (новорічних свят, день Валентина, 8 Березня та інші.). (Реєстри видачі рекламної продукції торговим представникам з метою розповсюдження серед покупців за грудень 2005 року та І квартал 2006 року та акти на списання рекламної продукції додаються до акту перевірки).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд встановив.

Державною податкової інспекцією у м. Рівне проведено комплексну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" за період з 15.09.2005 р. по 31.03.2006 р. та складено акт №424/23-100/332724052 від 26.07.2006 р., в якому вказується на порушення позивачем Закону України "Про податок на додану вартість" , Закону України " Про місце самоврядування" та Декрету Кабінету Міністрів "Про місцеві податки і збори".

Повідомленням-рішенням від 31.07.2006 р. №/0/23-121 позивачу визначена сума податкового зобов'язання по сплаті податку на додану вартість у розмірі 63760,7 грн., яка включає в себе основний платіж - 42547 грн. та штрафні санкції -21213,7 грн.; повідомленням-рішенням від 31.07.2006 р. № /0/23-121 позивачу визначена сума податкового зобов'язання по сплаті податку з реклами в сумі 4239,61, яка включає в себе основний платіж - 2415,52 грн. та штрафні санкції - 1824,09 грн..

Давши оцінку доказам у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Підставою для прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення № /0/23-121 став висновок про те, що  позивач безпідставно включив до податкового кредиту суму у розмірі 43050, 00 грн. сформовану на підставі податкової накладної, отриманої від Унітарного приватного підприємства "Укртехмаш".

Суд виходить із того, що відповідно до підпункту 1.7 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість податковий кредит –сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов' язання звітного періоду.

Згідно з пунктами 7.4.1 та 7.4 статті 7 Закону України "про податок на додану вартість    податковий кредит звітного  періоду складається  із  сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг) та основних фондів, з метою їх подальшого використання в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 вказаного Закону України "Про податок на додану вартість»передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит є дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг) або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів, дата виписки відповідного рахунку (товарного чеку) в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків.

Право позивача на податковий кредит підтверджується належним чином оформленою податковою накладною отриманою від Унітарного приватного підприємства "Укртехмаш" м. Тернопіль. Відповідні суми податку на додану вартість включено позивачем до податкового кредиту та зроблено відповідні записи у книзі придбання товарів (робіт, послуг).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Між ТзОВ "Торговий дім "Котнар" і Унітарним приватним підприємством "Укртехмаш" укладено біржові угоди купівлі-продажу від 08 жовтня 2005 року, відповідно до умов яких Унітарне приватне підприємство "Укртехмаш" зобов'язалося продати ТзОВ "Торговий дім "Котнар" " автомобіль МАN 19/364 та напівпричіп Schwarzmuller SPA З Е (в подальшому - транспортні засоби), а позивач - прийняти ці транспортні засоби та оплатити їх. Фактичне виконання договору підтверджується видатковою накладною №0810-01 від 08.10.2005 р. на суму 258300 грн., у урахуванням ПДВ, платіжним дорученням на оплату транспортних засобів №1 від 06.10.2005 р. та свідоцтвом про реєстрацію транспортних засобів. Відповідач не оспорює факт оплати позивачем вартості транспортних засобів на користь Унітарного приватного підприємства "Укртехмаш" та використання їх в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності позивача.

Податкова накладна складена у відповідності до вимог підпункту 7.2.1 пункту 7.2. статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та наказу ДПА України "Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення" від 30.05.1997 р. №165. Унітарне приватне підприємство "Укртехмаш" на момент її складання було зареєстроване органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку як платник податку на додану вартість, що вказує на правомірність видачі Унітарним приватним підприємством "Укртехмаш" податкової накладної.

З урахуванням викладеного, сума податкового кредиту позивача у розмірі 43050,00 грн. сформована на підставі належним чином оформленої податкової накладної, отриманої від Унітарного приватного підприємства "Укртехмаш", зареєстрованого платником податку на додану вартість, а товар, у вартості якого позивачем сплачено ПДВ, використовувався позивачем в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності. А тому відповідачем неправомірно було виключено зі складу податкового кредиту зазначеної суми.

Суд враховує ту обставину, що в установленому законодавством порядку не визнавалися недійсними господарські зобов’язання між Унітарним приватним підприємством «Укртехмаш»та товариством «Торговий дім «Котнар». Суд надавав таку можливість відповідачеві, в зв’язку з чим провадження у справі зупинялось. Однак податковий орган такої можливості не використав.

Щодо законності повідомлення-рішення від 31.07.2006р. № 3/0/23-121.

Підставою для прийняття вище згаданого рішення, став висновок перевіряючих про те, що позивач зобов’язаний був сплатити податок на рекламу, оскільки ним проводилися заходи по рекламі алкогольних напоїв СП «Котнар».

Суд виходить з того, що.

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»в склад валових витрат включаються суми любих витрат, сплачених (нарахованих) на протязі звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Між ТзОВ "Торговий дім "Котнар" та ЗАТ СП "Котнар" м. Берегово укладений договір комісії від 01.11.2005 р. згідно якого позивач за дорученням комітента здійснює продажу виноробної продукції, виробником якої є ЗАТ СП "Котнар" м. Берегово.

Відповідно до підпункту и) пункту 6 вказаного вище договору комісії на позивача покладено обов'язок за власні кошти проводити в місцях торгівлі акцій, в тому числі розміщення інформації про продавця та виробника вина.

Законом України "Про рекламу" визначено, що реклама - це інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо такої особи чи товару.

Згідно підпункту 5.4.4 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до валових витрат платника податку відносяться витрати на проведення передпродажних та рекламних заходів стосовно товарів (робіт, послуг), що продаються (надаються) такими платниками податку.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про рекламу" визначено, що дія цього Закону не розповсюджується на відносини, пов'язані з розповсюдженням інформації, обов'язок розміщення і обнародування якої визначено іншими законами України.

Частиною 7 статті 8 Закону України "Про рекламу" визначено, що розміщення інформації про виробника товару і /або товару в місцях, де даний товар реалізується або надається споживачу, не рахується рекламою.

Таким чином, розповсюдження інформації, обов'язок розміщення і обнародування якої визначено законами України, та розміщення інформації про виробника товарів і /або товарі в місцях, де цей товар реалізується або надається споживачеві, не відноситься до реклами, але відноситься до підготовки та організації веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), а тому витрати по розповсюдженню та розміщенню такої інформації відносяться до валових витрат підприємства згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

З урахуванням викладеного, розповсюдження торговими агентами ТзОВ "Торговий дім "Котнар" поліграфічної продукції (наклейок, буклетів, упаковки, відкриток та інше) серед покупців, не відноситься до реклами.

Керуючись статтями 94, 158, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ,–

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Рівне від 31.07.2006р. № /0/23-121, від 31.07.2006р. № /0/23-121.

3.          Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Котнар" (33009, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 122-А, б/р 2330 в РОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 333012, ) з державного бюджету  3 (три) грн. 40 коп. витрат по державному миту (судовому збору).

4.          Видати  виконавчий лист за заявою стягувача після набрання постановою законної сили.

5.          Сторона, яка не погоджується з постановою, має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАС України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                           Савченко Г. І.

Постанова складена в повному обсязі і  підписана суддею  "11" вересня 2007 р.