ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"13" листопада 2007 р.

Справа № 31/533-06-13236

Колегія
суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого
судді: Воронюка О.Л.

Суддів:            Єрмілова Г.А.

Лашина В.В.

При
секретарі:          Куриленко А.В.

За участю представників сторін:

Від ТОВ „Алді” -Коротков Т.В.,
довіреність №28 від 25.09.2007р.;

Від Підприємця ОСОБА_1 -ОСОБА_2,
довіреність б/н від 02.02.2007р.;

Від Сільськогосподарського
торгово-промислового підприємства „Сельхозсервіс” ЛТД ТОВ -ОСОБА_1, керівник,
довідка №5256 від 06.07.2007р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Підприємця ОСОБА_1

на рішення
господарського суду Одеської області від 23.08.07р.

по справі  № 31/533-06-13236

за позовом
ТОВ „Алді”

до
Підприємця ОСОБА_1

Сільськогосподарського торгово - промислового підприємства

„Сельхозсервіс” ЛТД ТОВ

про
зобов'язання звільнити земельну ділянку

Відповідно до ст.77 ГПК України в
судовому засіданні оголошувалась перерва на 13.11.2007р.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Одеської області від 23.08.2007р.(суддя Лєсогоров В.М.) позов Товариства з
обмеженою відповідальністю „Алді” до Підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання
звільнити земельну ділянку -задоволено; зобов'язано Підприємця ОСОБА_1
звільнити земельну ділянку площею 10540 м 2 за адресою: м. Одеса,
Новомосковська дорога, 9 від розташованих на ній трьох не жилих приміщень
ангарного типу.

Не погоджуючись з зазначеним
рішенням, відповідач (ОСОБА_1) звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Одеської області від 23 серпня 2007 року скасувати,
ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Алді».

Скарга мотивована тим, що суд
першої інстанції неправомірно розглянув справу у відсутності відповідача;
безпідставно поновив провадження по справі, яке було зупинено до розгляду
справи №9/5-07-170А про оскарження рішення Одеської міської ради №444-У від
29.09.2006 р., яке відповідно до статті 124 ЗК України є єдиною підставою для
укладення договору оренди земельної ділянки. Скаржник зазначає також, що на час
укладення договору купівлі-продажу споруд, розташованих на спірній земельній
ділянці, право користування земельною ділянкою, на якій знаходились ці споруди,
належало Одеській міській раді. Відповідно до статті 28 ЗК України 1990 року,
який діяв на той час при переході права власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить право володіння або користування земельною ділянкою
без зміни її цільового призначення. Виходячи з цього скаржник вважає, що
земельна ділянка під спорудами використовується ним на законних підставах. Крім
зазначеного скаржник зазначає, що на час укладення договору оренди позивачу
було добре відомо про розміщені на земельній ділянці споруди, тому вимагати
звільнення земельної ділянки позивач не має.

Відповідно до матеріалів справи та
пояснень відповідача між позивачем та відповідачем існує спір з приводу
користування земельною ділянкою, розташованою за адресою м. Одеса, вул.
Новомосковська, 9 загальною площею 10540 кв.м., втім до апеляційного суду також
були надані документи, підтверджуючі те, що фактично приміщення, розташовані на
вищезазначеній земельній ділянці знаходяться у власності ТОВ
«Сельхозсервіс»ЛТД. Виходячи з цього, ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 23.10.2007р. до участі у справі було залучено також
другого відповідача - Сільськогосподарське торгово-промислове підприємство
«Сельхозсервіс»ЛТД у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

19.10.2007р. до суду надійшло
клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду господарським судом
Одеської області справи №15/306-07-8186 за позовом Сільськогосподарського
торгово-промислового підприємства Сельхозсервіс» ЛТД Товариства з обмеженою
відповідальністю до Одеської міської ради та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Алді»про визнання договору оренди недійсним. Колегія
відмовляє у задоволенні заявленого клопотання про зупинення провадження по
справі до вирішення зазначеного спору, виходячи з такого. Позивачем до суду
надана ухвала господарського суду Одеської області по справі №15/306-07-8186
про зупинення провадження по зазначеній справі до набрання законної сили
рішення господарського суду Одеської області по справі №9/5-07-170А про
визнання протиправним та скасування рішення Одеської міської ради №444-У від
29.09.2006 р. Зазначена справа на цей час не розглядається у господарському
суді, а передана до Одеського окружного адміністративного суду. Колегія вважає
за недоцільне зупиняти провадження по розглядаємій справі до розгляду справи,
яка знаходиться в стані зупинення та час закінчення якої невідомий. Адже
заінтересована сторона буде мати право звернутись за наслідками розгляду справи
№15/306-07-8186 до суду з завою про перегляд судового акту за нововиявленими
обставинами.

Згідно ст. 99 ГПК України в
апеляційні інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у
першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими
суду першої інстанції.

Відповідно ст. 101 ГПК України,  у процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував
неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від
нього.

Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши обґрунтованість прийнятого господарським судом рішення,
судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Між Одеською міською Радою та ТОВ
„АЛДІ” 11.12.2006 року на підставі Закону України „Про оренду землі” від
06.10.1998 року № 161-XIV та рішення Одеської міської Ради від 29.09.2006 року
№ 444-V було укладено Договір оренди землі (надалі -Договір), відповідно до
якого ТОВ „АЛДІ” отримало в оренду земельну ділянку площею 10540 м2,
що знаходиться за адресою: м. Одеса, Новомосковська дорога, 9 (п. 1.1.
Договору).

На зазначеній земельній ділянці
розташована нежила будівля, яка належить ТОВ „АЛДІ” (п. 2.2. Договору) на
підставі Договору купівлі-продажу між ОСОБА_3 та ТОВ „АЛДІ” від 06.09.2004 року.

У виконання  умов зазначеного договору земельна ділянка
була передана в оренду ТОВ „АЛДІ” для експлуатації та обслуговування складських
будівель підприємства (п. 5.1. Договору).

Після фактичного отримання
земельної ділянки в оренду та набуття чинності Договору позивачем було
встановлено, що на земельній ділянці, яку ТОВ „АЛДІ” отримало в оренду,
розташовані три нежилих приміщення ангарного типу, які належать ОСОБА_1.

Як свідчать матеріали справи при
судовому розгляді справи, ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької діяльності та
здійснює свою діяльність на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи від 22.04.1999 року № 632717.
Підприємницька діяльність здійснюється ним шляхом надання в оренду фізичним та
юридичним особам ангарів, розташованих на земельній ділянці, яку ТОВ „АЛДІ”
отримало в оренду.

На підставі документів, наданих
відповідачами у матеріали справи, судом встановлено, що станом на 24.04.2007 р.
у КП «ОМБТІ та РОН»в реєстровій книзі здійснено скасування реєстрації двох
приміщень ангарного типу. Втім, відповідно до витягу про державну реєстрацію
об'єктів нерухомості власником приміщень ангарного типу, розташованих на
спірній земельній ділянці є другий відповідач, право власності якого є чинним
на момент розгляду спору.

Частиною 1 статті 116 Земельного
кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права
користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням
органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу
України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону
України „Про оренду землі” від 06.10.1998 року № 161-XIV орендареві
забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із
захистом права власності на земельну ділянку. Земельним кодексом України (ч. 2
ст. 152) встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Виходячи з наведеного, колегія
доходить до висновку, що позивач є належним землекористувачем, яки володіє
земельною ділянкою на підставі договору оренди. Законодавством передбачена
презумпція правомірності договору, так, відповідно до статті 204 ЦК України
правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або
якщо він не визнаний судом недійсним. Договір оренди, укладений між позивачем
та Одеською міською радою на час розгляду справи є чинним та обов'язковим як
для сторін зазначеного договору, так і для будь-яких інших осіб.

Таким чином, відповідно до вимог
Земельного кодексу України та Закону України „Про оренду землі” від 06.10.1998
року № 161-XIV, на підставі рішення Одеської міської Ради від 29.09.2006 року №
444-V та Договору ТОВ „АЛДІ” є єдиним чинним та законним користувачем
зазначеної земельної ділянки, а тому має право на захист свої прав, порушених
Відповідачами.

Колегія вважає безпідставними
твердження ОСОБА_1 щодо його правомірності володіння земельною ділянкою,
розташованою під спорудами ангарного типу, які належать відповідачу, враховуючи
таке.

Відповідно до п. 7 Перехідних
положень чинного Земельного кодексу України (2001 р.) громадяни та юридичні
особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на
умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці ділянки. Тобто, ОСОБА_1 повинен був
оформити своє право користування земельною ділянкою у порядку, встановленому
чинним на той час земельним законодавством, що надавало б йому право
стверджувати про правомірність землекористування. Всупереч цьому, відповідачем
не надано жодного доказу існування правової підстави користування земельною
ділянкою, розташованою за адресою м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 9,
внаслідок чого суд доходить до висновку про відсутність підстав на
землекористування у відповідача.

Крім зазначеного, судом
встановлено, що на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 взагалі не має
об'єктів права власності на спірній земельній ділянці, що робить його
непогодженість з позовом землекористувача безпідставним та необґрунтованим.

Відносно іншого відповідача (ТОВ
««Сельхозсервіс»ЛТД) слід зазначити наступне. Відповідно до наданій
відповідачем ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2007 р. по
справі №2-1895/05 приміщення ангарного типу, розташовані на спірній земельній
ділянці є тимчасовим, не зв'язаним з фундаментом, тому відповідно до п. 1.6
Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно, не підлягає державній реєстрації. Саме на підставі зазначеного
було скасовано державну реєстрацію права власності у КП «ОМБТІ та РОН»відносно
ОСОБА_1 З врахуванням зазначеного колегія критично ставиться до ствердження ТОВ
«Сельхозсервіс»ЛТД про існування в його власності саме об'єктів нерухомого
майна, розташованих на земельній ділянці, що була передана в оренду позивачу.

Відповідно до статті 104
Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального
права є підставою для скасування рішення суду. Враховуючи те, що суд прийняв
рішення, що стосується прав та обов'язків Сільськогосподарського
торгово-промислового підприємства «Сельхозсервіс»ЛТД у формі Товариства з
обмеженою відповідальністю без залучення останнього до участі у справі, а також
розглянув справу за відсутності підприємця ОСОБА_1 не повідомленого належним
чином про час та місце засідання суду, рішення, постановлене господарським
судом Одеської області підлягає скасуванню з постановленням нового рішення по
справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія
судів вважає, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а заявлений ТОВ
„Алді” позов про зобов'язання звільнити земельну ділянку обґрунтованим, у
зв'язку з чим він підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 103, 104,
105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Підприємця
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Одеської області від 23.08.2007р. у справі № 31/533-06-13236 скасувати.

Позов ТОВ „Алді” в частині
звільнення земельної ділянки площею 10540м2 задовольнити.

Зобов'язати Сільськогосподарське
торгово-промислове підприємство „Сельхозсервіс” ЛТД ТОВ та підприємця ОСОБА_1
звільнити земельну ділянку площею 10540 м2 , за адресою: м. Одеса,
Новомосковська дорога, 9 від розташованих на ній трьох нежилих приміщень
аграрного типу.

Головуючий суддя                    Воронюк О.Л.

Суддя                              Єрмілов Г.А.

Суддя
Лашин В.В.

Постанова підписана 16.11.2007р.