ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
вересня 2007 р.
Справа № 47/364-07

вх. № 8990/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився
відповідача - Зотова Т.В. за довіреністю від 01.08.2007р.

розглянувши справу за позовом суб*єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Київ

до  приватного
підприємства фірми "Промінь", м. Харків

про стягнення 8523,99 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з відповідача провізну плату у розмірі 6738,33грн., пеню за
прострочення оплати у розмірі 1785,66грн., що виникли внаслідок невиконання
відповідачем договору №12/04-ЕсП1 від 12.04.2007р. Крім того позивач просить
суд стягнути з відповідача 102,00грн. державного мита, 118,00грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 2650,00грн. сплачених за
послуги адвоката.

Позивач у судове засідання не з*явився, але надав 06.09.2007р.
клопотання, в якому просить суд розглядати справу без участі представника
позивача та документи для залучення до матеріалів справи. З наданих позивачем
документів вбачається, що позивач підтримує позовні вимоги та надає правове
обгрунтування своїх вимог. Заявлене позивачем клопотання, про розгляд справи у
його відсутність, було розглянуто та задоволено судом.

Представник відповідача 14.09.2007р. надав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог. Також, разом з відзивом та 17.09.2007р., відповідно до
супровідного листа, відповідачем були надані документи для залучення до
матеріалів справи.

Надані сторонами документи були прийняті судом та залучені до
матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника
позивача, господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем
було укладено договір № 12/04-ЕсП1 від 12.04.2007р. про організацію перевезення
автомобільним транспортом та заявки №ДБ-000000084 від 12.04.2007р.

Відповідно п. 4.3. договору сплата за послуги перевезення
експедитором здійснюються протягом 3-х банківських днів з моменту отримання від
перевезника оригіналів документів, передбачених заявкою. Заявкою від 12.04.2007р.
було узгоджено, що сплата здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту
отримання оригіналів документів товарно-транспортної накладної, договору,
заявки, акта виконаних робіт, податкової накладної та рахунку.

ПП "Промінь", відповідно до заявки від 12.04.2007р.
уповноважило перевізника ОСОБА_1 прийняти вантаж від вантажевідправника
"FASHY GmbH" та видати його вантажоодержувачу ТОВ "СНЕК".

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з міжнародної
товаро-транспортної накладної в графі №24 "вантаж одержано" відсутня
відмітка ТОВ "СНЕК", що не підтверджує факт отримання вантажу
вантажеодержувачем - ТОВ "СНЕК".

Відповідно до п.1 ст.909 ЦК України: за договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується    доставити
довірений    їй
другою   стороною (відправником)
вантаж до пункту призначення та видати його
особі, яка  має  право на одержання вантажу
(одержувачеві),  а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ст.47 Статуту автомобільного транспорту УРСР від 1969р.
товаро транспортні накладні є основними транспортними документами, які
визначають взаємовідносини між вантажовідправниками, вантажоодержувачами та
атранспортними підприємствами і організаціями.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги
необгрунтованим та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд
у  визначеному  законом
порядку  встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі
всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України,
суми, які   підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги перекладача   адвоката,
витрати   на інформаційно-технічне   забезпечення   судового
процесу  та  інші витрати, пов'язані з розглядом справи,
покладаються при відмові в позові - на
позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 526, 530, 611
Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411,
статтями 1, 5, 6, 12, 33, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити клопотання позивача про розгляд справи за
відсутністюпредставника позивача.

2. В задоволенні позову відмовити повністю.

рішення підписано 17.09.2007р.

Суддя                                                                                            Светлічний
Ю.В.