ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
УХВАЛА

"20" листопада 2007 р.
Справа №  14/477/07

20.11.2007р. 09 год. 54 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

За позовом:           Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24.

До відповідача:   Товариства з обмеженою відповідальністю “Леб –Сервіс”, м. Миколаїв, вул. Софіївська, 5.

про:                         визнання недійсними установчих документів та свідоцтва платника ПДВ.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Чаричанський П.О., довіреність від 17.10.2007 року № 39069/9/10-011.

Від відповідача
Матвєєв Є.С., довіреність від 27.09.2007 року № 11-Д.

ПРЕДМЕТ СПОРУ :  Про визнання недійсними установчих документів та свідоцтва платника ПДВ.

Розглянувши матеріали справи, суд –

в с т а н о в и в :

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом про визнання недійсними установчих документів та свідоцтва платника податку на додану вартість ТОВ «Леб –Сервіс ».

Згідно п. 6 розділу VII Кодексу Адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються  відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до листа Верховного суду України і Вищого арбітражного суду України № 01-8/518а від 20.07.95 року “Щодо визначення підвідомчості цивільних справ та господарських спорів” зазначено : “За загальним правилом підвідомчість цивільних справ та господарських спорів визначається законодавчими актами України. Однак, у випадках, коли в законодавчих актах підвідомчість спорів визначена нечітко, слід виходити із суб'єктного складу учасників спору.”

Як свідчать додані до позовної заяви матеріали, засновником ТОВ «Леб –Сервіс »згідно статуту є фізична особа –Лебедєва І.С.

Відповідно до ст. ст. 1, 21 ГПК України сторонами в судовому процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

В даному випадку вирішення спору без засновника неможливе,  оскільки  рішення  суду  зачіпає  їх законні  права та охоронювані законом інтереси.  Разом з тим норми ГПК не  передбачають  можливості  залучення  до  участі  у  справі відповідачами чи третіми особами фізичних осіб.

Відповідно до п. (3) ч. 1 Узагальнення Верховного суду України судової практики вирішення спорів, пов»язаних із застосуванням Закону України «Про господарські товариства»в частині регулювання діяльності акціонерних товариств, спори про визнання недійсними установчих документів господарських товариств, до складу засновників яких входять фізичні особи, не підлягають розгляду в господарському суді.

Таким чином, справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства господарським судом, як судом, на який покладений обов’язок вирішення адміністративних справ, підвідомчих відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, п.4 ст. 160 КАС України, господарський суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі.

Суддя
О.В.Ткаченко