МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
№ 13/4081
Київський міжобласний апеляційний
господарський суд у складі колегії:
Судді
При секретарі судового засіданні -
за участю представників сторін: згідно
протоколу судового засідання від 29.03.2007 року у справі № 13/4081
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційне подання військового прокурора Черкаської області на
рішення господарського суду Черкаської
області від 07.02.2007 року,

по справі № 13/4081  (суддя Скиба Г.М.)

за позовом    товариства з обмеженою відповідальністю
«Компанія «Вежа», м. Київ

до                    військової
частини А 1588,  м. Умань, Черкаська
область

про                 стягнення 482 521,68 грн.

В С Т А Н О В
И В:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 11.08.2006 року порушено провадження у справі № 13/4081
про стягнення з військової частини А 1588,
м. Умань на користь ТОВ «Компанія «Вежа»294 647,50 грн. заборгованості
по договору № 1/06 від 24.02.2006 року, 2 804,18 грн. річних, 31 000,00 грн.
втраченої вигоди, 100 000 грн.  моральної
шкоди та судові витрати.

07.02.2007 року господарський місцевий
суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково: стягнув  з відповідача 294 647,50 грн. основного
боргу, 2 804,18 грн. інфляційних, 2 974,51 грн. державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення господарського процесу, в решті
вимог відмовив.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Черкаської області, військовий прокурор Черкаського
гарнізону звернувся з апеляційним поданням до Київського міжобласного
апеляційного господарського суду, в якому просить скасувати рішення від
07.02.2007 року та постановити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Позивач проти вимог апеляційної
скарги заперечує з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, виступ представників сторін, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення
місцевого суду залишається без змін.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу (далі -ГПК) України, апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, а також у процесі
перегляду справи апеляційний суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до ст. 29 ГПК
України  прокурор бере участь у розгляді
справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу,
порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії розгляду справи для
представництва інтересів держави. З метою вступу у справу прокурор може подати
апеляційне подання.

Як вбачається з матеріалів справи,
24.02.2006 року між військовою частиною А 1588, з однієї сторони -замовник, та
товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Вежа», з другої сторони
-виконавець, укладено договір № 1/06 на виконання робіт з технічного
переозброєння боєприпасів (виготовлення тари). Відповідно до положень договору
№ 1/06  виконавець зобов'язався провести
роботи з технічного переозброєння боєприпасів та доставити продукцію на склад
замовника, а замовник в свою чергу зобов'язується забезпечити приймання продукції
на своєму складі та сплатити виконавцю за виконані роботи з виготовлення та
доставки продукції згідно з умовами договору.

У додатку № 1 -специфікації,
зазначена вартість робіт позивача з виготовлення однієї одиниці продукції із
власних матеріалів позивача та доставки її на склад відповідача, яка складає
372,50 грн. в тому числі ПДВ 20%. Кількість одиниць виготовленої продукції зо
вищевказаним договором складає 805 шт.

Додатком № 3 від 31.03.2006 року
-протокол погодження ціни робіт з виготовлення та доставки продукції (тари),
була погодження вартість робіт позивача, що складається з виготовлення тари із
власних матеріалів позивача та доставки її на склад відповідача, яка становить
299 862,50 грн. (в тому числі ПДВ 20%).

31.03.2006 року між сторонами була
підписана додаткова угода № 1/01 до договору № 1/06 від 24.02.2006 року,
відповідно до положень якої були змінені вартість робіт, що склала -294 647,50
грн. (з ПДВ) та кількість продукції -791 шт.

З документів, наданих суду,
вбачається, що позивач виконав свої зобов'язання по договору, а саме поставив
ящики в кількості, на суму та в строки як і було встановлено сторонами
договору. Це підтверджується актом приймання передачі, довіреностями,  виданими на отримання ящиків представнику
відповідача Яросіченку В.В. та товарно-транспортними накладними  на кількість 791 шт.

Представник військової частини
А-1588 в судовому засіданні апеляційного суду також підтвердив, що ними
продукція (ящики) по договору була отримана, але оплати за куплений товар
останніми не здійснювалася.

Згідно ст. 4 договору № 1/06
відповідач мав розрахуватися з позивачем за виконані роботи не пізніше 5
банківських днів після підписання акту виконаних робіт та прийняття партії
готової продукції.

Крім того, в листі № 136/1-17 від
05.03.2007 року Уманського управління Державного казначейства  підтверджено, що військовою частиною
А-1588  було подано платіжне доручення №
79 від 20.04.2006 року про проведення оплати на суму 88 283,45 грн. за
договором від 24.02.2006 року № 1/06 (яку в послідуючому відмінили), що також
підтверджує визнання відповідачем договору та виконання позивачем умов
договору.

Таким чином, відповідачем порушено
умови договору щодо неоплати за виконані роботи та отримання продукції, а також
чинне законодавство, відповідно до якого сторони договору зобов'язані
виконувати належним чином умови договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності,
розумності та справедливості.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку, що між сторонами виникли договірні відносини підряду,
внаслідок яких відповідач не виконав умови договору щодо оплати виконаної та
постановленої позивачем продукції в кількості 791 шт. на суму 294 647,50 грн.,
яка обґрунтовано підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

В зв'язку з несплатою відповідачем
позивачу суму боргу за виконані роботи та поставлену продукцію, позивач має
право на стягнення річних, які останній заявляє у цьому позовному проваджені в
сумі 2 804,18 грн. та відповідно обґрунтовано
задоволено судом першої інстанції.

Що стосується твердження скаржника
про те, що договір не відповідає закону, то на день винесення судом рішення та
на день перегляду рішення в апеляційному провадження скаржником не подано
доказів визнання договору недійсним чи таким, що не відповідає закону.

Інші доводи апеляційного подання
внаслідок їх необґрунтованості та безпідставності, не можуть бути підставою для
скасування або зміни рішення  місцевого
суду.

Таким чином, судом першої інстанції
повно та об'єктивно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а також
викладені у рішенні місцевого суду від
07.02.2007 року по справі 13/4081 висновки відповідають обставинам
справи та прийняті з дотриманням матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного,
апеляційне подання задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду
Черкаської області від 07.02.2007 року № 13/4081 залишається без змін.

Враховуючи вищенаведене, керуючись
ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О
В И В:

1.          Апеляційне подання військового
прокурора Черкаської області залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду  Черкаської області від 07.02.2007 р. по
справі  № 13/4081 залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 13/4081  повернути до господарського суду
Черкаської  області.

Головуючий
Яковлєв М. Л.

Судді

Міщенко  П. К.

Шкурдова  Л. М.