ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.09.2007
Справа №2-27/10664-2007А

За позовом – Нижньогірське районне споживче товариство, с.м.т. Нижньогірський, вул.. Перемоги, 72.

До відповідача –  ДПІ в Нижньогірському районі, с.м.т. Нижньогірський, вул.. Шкільна, 16.

Про   стягнення безпідставно отриманого податку у розмірі 535,56 грн.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача –   Козуб Л. Л., дор. у справі; Перец А. І.,  дор.  у справі.

Від відповідача –   Грязнова Г. М., дор. у справі; Шрамко С. П., дор. у справі.

Сутність спору:   Позивач  звернувся з позовом до відповідача про  стягнення з відповідача суми безпідставно отриманого податку з доходів фізичної особи та 357,2 грн. штрафу, стягнутих на підставі рішення відповідача від 27.04.2007 р. №/0, а всього на суму 535,56 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази,  заслухавши пояснення представників сторін,    суд,  -

В С Т А Н О В И В :

В період з 26.03.2007 р. по 13.04.2007 р. було проведено виїзну планову  перевірку з питання дотримання вимог  податкового,  валютного та іншого законодавства позивачем за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2006 р.

По результатам перевірки було складено  акт  №370/23-00/01757604 від 13.04.2007 р.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення – рішення №/0 від 20.04.2007 р., відповідно до якого було визначено податкове забовязання по податку з доходів фізичних осіб  у розмірі 776,73 грн., з якого 258,91 грн. – основного платежу і 517,82 грн. штрафних санкцій.

На вказане податкове повідомлення – рішення позивачем в адміністративному порядку, відповідно до ст.. 5  Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», було подано скаргу №205 від 18.05.2007 р.

Рішенням ДПІ в Нижньогірському районі від 25.05.2007 р. №1197/10/31-0 вказана скарга була залишена без розгляду в зв’язку з порушенням термінів, передбачених для звернення зі вказаною скаргою.

При таких обставинах справи,  у позові необхідно відмовити,  виходячи з наступних підстав.

В ході проведення перевірки було встановлено, що у порушення п.п. 9.11.1, п.п. 9.11.3, п. 9.1 ст. 9, п. 7.3 ст. 7  Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» - не вірно утриманий податок з доходів фізичних осіб з  доходу нарахованому на користь нерезидента, донараховано податку з доходів фізичних осіб у 1 випадку на суму 178,36 грн.

Відповідно до п.п. 9.11.1 п. 9.11 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» доходи  з  джерелом  їх  походження  з  України,   що нараховуються  (виплачуються,  надаються) на користь нерезидентів, підлягають   оподаткуванню   за   правилами,   встановленими   для резидентів,   з   урахуванням  особливостей,  визначених  окремими нормами цього Закону.

Відповідно до п.п. 9.11.3 п. 9.11 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» Якщо  зазначені  у  підпункті  9.11.1  цього  пункту доходи  виплачуються  нерезиденту  резидентом   -   фізичною   або юридичною особою,  то такий резидент вважається податковим агентом такого  нерезидента стосовно таких доходів.

Відповідно до п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»  ставка  податку  становить  подвійний  розмір  ставки, визначеної  пунктом  7.1  цієї  статті, від об'єкта оподаткування, нарахованого  як  виграш  чи  приз  (крім  у  державну  лотерею  у грошовому  виразі)  на користь резидентів або нерезидентів, та від будь-яких  інших  доходів,  нарахованих  на користь нерезидентів - фізичних  осіб, за винятком доходів, визначених у підпункті 9.11.3 пункту  9.11  статті  9  цього  Закону.

Відповідно до Постанови КМУ №2028 від 01.11.1999 р. Порядку оформлення іноземцям та особам без громадянства дозволу на працевлаштування в Україні іноземець ( нерезидент ) при оформленні дозволу на працевлаштування в Україні, обов’язково повинний надати в податковий орган заяву про самостійне визначення резидентського статусу.

Відповідно до Наказу  ДПА України №581 від 05.10.2004 р. «Про затвердження примірних форм Заяви фізичної особи – іноземця про самостійне визначення резидентського статусу та повідомлення працедавця про самостійне визначення фізичною особою – іноземцем  резидентського статусу» податковий орган повинний повідомити роботодавця такого іноземця ( нерезидента ) про це визначення.

Без пред’явлення повідомлення за формою, встановленою наказом №581, будь – який податковий агент повинний утримувати в такого іноземця податок з доходів фізичних осіб по ставці, визначеною п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Відповідно до п.п. 17.1.9 п. 17. 1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181 У  разі  коли  платник   податків   здійснює   продаж (відчуження)  товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку,  збору  (обов'язкового платежу),  якщо  відповідно  до  законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження)  або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми  зобов'язання  з  такого  податку,  збору  (обов'язкового платежу).  Сплата зазначеного штрафу не звільняє платника податків від  адміністративної  або  кримінальної  відповідальності  та/або конфіскації  таких  товарів  (продукції)  або коштів відповідно до закону.

При таких обставинах, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

До того ж треба вказати, що податкове повідомлення – рішення №/0 від 20.04.2007 р. відповідача недійсним у встановленому порядку не визнано, ніким не відмінено.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Постанову проголошено 20.09.2007 р.

Постанову у повному обсязі складено 25.09.2007 р.

На  підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.