ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

25.10.2007
Справа №2-7/13295-2007

За позовом Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму (98612, м. Ялта, вул. Кривошти, 27, ідентифікаційний код 03348005)

До відповідача  5 Територіального вузлу урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України (98650, м. Ялта, вул. Мухіна, ідентифікаційний код 34732897)

Про стягнення 9291,32 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – Крупський О. Є., предст., дов. №5/ю від 23.07.2007 р.

Від відповідача  - Ларіонов Д. О., предст., дов. №166 від 27.04.2007 р.

Суть справи: Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму звернулось до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до 5 Територіального вузлу урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України про стягнення 9291,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем належним чином своїх обов’язків по повній та своєчасній оплаті наданих йому позивачем за договором №1552 від 02.04.2007 р. послуг з водопостачання та водовідведення, через що заборгованість 5 Територіального вузлу урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України перед ВПВКГ Південного берега Криму за період з 01.05.2007 р. по 30.06.2007 р. складає 9226,73 грн. та до часу подачі позову до суду в добровільному поряду не погашена. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 23,07 грн. та 18,45 грн. інфляційних втрат.

25.10.2007 р. до ГС АР Крим від 5 Територіального вузлу урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що заборгованість відповідача перед ВПВКГ Південного берега Криму, згідно проведеної звірки взаємних розрахунків, складає 10726,73 грн., а не 9226,73 грн. як вказано в позовній заяву. Суму заборгованості у зазначеному розмірі відповідач визнав у повному обсязі. Наданий відзив прийнятий судом до провадження.

У судовому засіданні представник позивача надав суду заяву про зміну позовних вимог, в якій зазначив, що в ході проведення між сторонами звірки взаємних розрахунків було встановлено, що в бухгалтерському обліку позивача була допущена помилка в розрахунках, яка не була врахована при подачі позову, у зв’язку з чим реальна сума заборгованості відповідача за період з 01.05.2007 р. по 30.06.2007 р. складає 10726,73 грн., що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Сума заявленої до відшкодування суми річних та інфляційних втрат залишена позивачем незмінною. Крім того, у зв’язку з зі зміною назви підприємства, позивач просить замінити сторону у справі –  Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму, на його правонаступника – Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму». Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін,  підстав для відкладення розгляду справи судом не вбачається

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

02.04.2007 р. між  р. між Виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму (Постачальник) та 5 Територіальним вузлом урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України (Споживач) був укладений договір №1552 про надання послуг з водопостачання та водовідведення, п. 1.1 якого передбачено, що Постачальник зобов’язується надати Споживачу послуги з водопостачання та водовідведення, а Споживач зобов’язується своєчасно здійснювати оплату за споживання та користування послугами та інші платежі на умовах цього Договору.

Згідно з п. 1.2 Договору предметом Договору є такі послуги:

А) централізоване холодне водопостачання;

Б) централізоване водовідведення.

Відповідно до п. 3.4 Договору розрахунковий період оплати послуг водопостачання та водовідведення встановлюється в один календарний місяць.

П. 3.6 Договору передбачено, що представник Споживача зобов’язаний отримувати рахунки за комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у Постачальника 18 числа кожного місяця, рахунок підлягає оплаті протягом 5 банківських днів зі вказаної дати. В рахунках вказуються: нарахування за поточний місяць (обсяг наданих послуг по об’єктам, тарифи, пеня, інфляція, штраф за перевитрату ліміту, перевищення скидання зливових вод); борг на початок місяця, у тому числі за рішенням суду та підсумкова сума, що підлягає оплаті.

Матеріали справи свідчать, що на виконання вимог вказаного Договору позивачем надаються послуги з водопостачання та водовідведення, на сплату яких виставляються відповідні рахунки із зазначенням обсягу наданих послуг, тарифів та загальної суми, що підлягає сплаті.

За період з 01.05.2007 р. по 30.06.2007 р. позивачем були виставлені 5 Територіальному вузлу урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України рахунки №1552 від 18.05.2007 р. та №1552 від 18.06.2007 р., які своєчасно та в повному обсязі відповідачем сплачені не були. Так, згідно з проведеною звіркою взаємних розрахунків заборгованість відповідача перед ВПВКГ Південного берега Криму станом на 02.102.007 р. складає 10726,73 грн. За результатом звірки був вкладений відповідний акт, який був підписаний обома сторонами та скріплений печатями підприємств.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідач  не надав суду доказів погашення заборгованості у розмір 10726,73 грн., у той час як згідно з приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством України для доведення такого роду фактів. Таким чином, суд визнає правомірним та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо стягнення з 5 Територіального вузлу урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України заборгованості за надані послуги з водовідведення та водопостачання у розмірі 10726,73 грн.

Крім того, в позовній заяві Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму міститься вимога про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 23,07 грн. та 41,52 грн. інфляційних втрат.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі ст. 536 ЦК України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Судом встановлено, що сума 3% річних у розмірі 23,07 грн., згідно з доданим до позовної заяви розрахунку, обчислена позивачем правомірно, а тому підлягає стягненню 5 Територіального вузлу урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України на користь ВПВКГ Південного берегу Криму.

Проте, заявлена позивачем до відшкодування сума інфляційних втрат у розмірі 41,52 грн. не відповідає фактичним обставинам справи та наявним в матеріалах справи документам. Так, згідно з доданим до позовної заяви розрахунком сум інфляційних втрат (а. с. 9) сума останніх складає 18,45 грн. та є обґрунтованою. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму інфляційних втрат саме у зазначеному розмірі (18,45 грн.), а не 41,52 грн., як зазначено в прохальній частині позову.

Таким чином, позовні вимоги Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму підлягають частковому задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заміни позивача у справі суд вважає за необхідне повідомити наступне.

У судовому засіданні представник позивача надав суду Статут, довідку Держкомстату та свідоцтво про державну реєстрацію, з яких вбачається, що назву підприємства було змінено на Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства південного берегу Криму».

Відповідно до ст. 25 Господарського процесуального кодексу України в разі вибуття однієї з сторін у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні внаслідок реорганізації підприємства чи організації господарський суд здійснює заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в рішенні або ухвалі. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов'язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов'язковими для особи, яку він замінив.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.07.2007 р. була проведена державна реєстрація змін до установчих документів позивача, згідно з якими назва Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму була змінена на Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства південного берегу Криму». Згідно з п. 1.1 Статуту Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства південного берегу Криму» Підприємство є правонаступником Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму.

За таких обставин, суд вважає за необхідне замінити позивача у справі – Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства південного берегу Криму, на його правонаступника – Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства південного берегу Криму».

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 25, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Замінити позивача у справі – Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства південного берегу Криму, на його правонаступника – Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства південного берегу Криму»

2.          Позов задовольнити частково.

3.          Стягнути з 5 Територіального вузлу урядового зв’язку Державної служби спеціального зв’язку та захисту інформації України (98650, м. Ялта, вул. Мухіна, ідентифікаційний код 34732897) на користь Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства південного берегу Криму» ((98612, м. Ялта, вул. Кривошти, 27, ідентифікаційний код 03348005) суму заборгованості у розмірі 10726,73 грн., 3% річних у розмірі 23,07 грн., 18,45 грн. інфляційних втрат, 107,68 грн. державного мита та 117,75 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          В іншій частині позову відмовити.

5.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.