ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

12.09.07
Справа №20/217/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду
у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Мойсеєнко Т. В.  , Хуторной В.М.

при секретарі Лолі Н.О.

за участю представників:

позивача:
Кошутін В.І., довіреність від 09.03.2005р.;

відповідача:
ОСОБА_2., довіреність № 4668 від 29.09.2006р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю «Лідер Плюс»,

м.
Василівка Запорізької області

на рішення
господарського суду Запорізької
області від 19.07.2007р.

у справі                         № 20/217/07

за позовом                    Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лідер Плюс»,

м.
Василівка Запорізької області

до відповідача             Приватного підприємця ОСОБА_1,

м.
Василівка Запорізької області

про                                 примусове
видалення кіоску з Василівського ринку

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер Плюс»,
м. Василівка Запорізької області було подано позов до Приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Василівка Запорізької області про примусове видалення кіоску
відповідача з Василівського ринку.

Розглянувши справу по суті, господарський суд
Запорізької області своїм рішенням від 19.07.2007р. у справі № 20/217/07 (суддя
Гандюкова Л.П.) в позові відмовив.

Рішення суду мотивоване недоведеністю позивачем тих
обставин, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у
поданій апеляційній скарзі ТОВ «Лідер Плюс», позивач у справі, вказує на те, що
при прийнятті рішення судом порушені принципи цивільного та господарського
законодавства. Зазначає, що позивач є титульним володільцем цілісного майнового
комплексу «Василівський ринок» і земельної ділянки під ним. Кіоск відповідача
неправомірно знаходиться на земельній ділянці позивача. Просить рішення
господарського суду Запорізької області від 19.07.2007р. у справі № 20/217/07
скасувати і прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

ПП ОСОБА_1., відповідач у справі, у відзиві на
апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів і вказує на те, що
рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить у задоволенні апеляційної
скарги відмовити, а рішення господарського суду Запорізької області від
19.07.2007р. у справі №20/217/07 залишити без змін.

В судовому засіданні представники сторін підтримали
доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького
апеляційного господарського суду № 2534 від 11.09.2007р. справу призначено до
розгляду у складі колегії - Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Мойсеєнко
Т.В., Хуторного В.М.

В судовому засіданні 12.09.2007р. за згодою
представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду
апеляційної інстанції.

За клопотанням учасників судового процесу розгляд справи
вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового
процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при
винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, 15.04.2004р. між
Василівською міською радою (орендодавець) і ТОВ «Лідер Плюс» (орендар) був
укладений договір оренди цілісного майнового комплексу «Василівський ринок»,
згідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне
володіння та користування цілісний майновий комплекс «Василівський ринок», який
розташований за адресою: м. Василівка, вул. Леніна, 9-А, згідно акту
прийому-передачі, який є невід'ємною частиною даного договору.  Склад і вартість ринку визначено відповідно
до інвентаризаційного опису майна від 05.04.2004р. і становить 79,1 тис.грн.
Договір діє з 15.04.2004р. до 15.04.2009р., строком на 5 років.

23.02.2006р. між Василівською міською радою
(орендодавець) і ТОВ «Лідер Плюс» (орендар) був укладений договір оренди землі,
згідно до умов якого орендодавець на підставі рішення сесії 4 скликання
Василівської міської ради від 26.01.2006р. передає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну ділянку площею 0,5572 га в м. Василівка,
Запорізької області, вул. Леніна, 9-А та вул. Шевченко біля будинку №39 для
організації та обслуговування Василівського ринку. Договір укладено на 4 роки,
а саме до 15.04.2009р.

10.01.2007р. договір оренди земельної ділянки
зареєстровано у Василівському відділі Запорізької регіональної філії ДП «Центр
державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних
ресурсах» за № 01.

За актом приймання-передачі за 2006р. орендарю - ТОВ
«Лідер Плюс» було передано в натурі земельну ділянку площею 0,5572 га, розташовану
в м. Василівка, вул. Леніна, 9-А та вул. Шевченко, біля будинку № 39 для
організації та обслуговування Василівського ринку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на
те, що ТОВ «Лідер Плюс» є титульним володільцем цілісного майнового комплексу
Василівський ринок. Торговий кіоск відповідача розташований на території даного
ринку без будь-яких правових підстав. При цьому відповідач  з 15.04.2004р. і до теперішнього часу
ухиляється від укладення господарського договору з позивачем по розміщенню
кіоску відповідача на Василівському ринку. Як вказує позивач, неправомірне
розташування кіоску відповідача на території ринку порушує права і законні
інтереси позивача як титульного володільця ринку. У зв'язку з цим в позові
ставиться вимога про примусове видалення кіоску відповідача з Василівського
ринку. Позовні вимоги ґрунтуються на приписах ст.ст. 11, 391 ЦК України, ст.174
ГК України.

Обставини справи свідчать, що 06.11.2006р. господарським
судом Запорізької області у справі № 7/254/06-10/283/06 (за позовом ТОВ «Лідер
Плюс» до СПД ОСОБА_1., про стягнення суми 2407,74 грн. збитків) було прийнято
рішення, яким у задоволенні зазначеного позову відмовлено. Вказане рішення суду
першої інстанції залишено без змін постановою Запорізького апеляційного господарського
суду від 18.01.2007р. та постановою Вищого господарського суду України від
24.05.2007р.

При розгляді справи № 7/254/06-10/283/06 судами було
встановлено, що відповідачем на «Василівському ринку» використовується кіоск,
через який здійснюється торгівельна діяльність останнього. Зазначений кіоск
належить відповідачу на праві власності. Крім того, такий кіоск не увійшов до
цілісного майнового комплексу «Василівський ринок», який було передано позивачу
в оренду за договором оренди від 15.04.2004р. Відповідачем здійснювалась сплата
ринкового збору в 2004, 2005, 2006 роках за право займання місця для торгівлі
на «Василівському ринку». Сплата ринкового збору здійснювалась до місцевого
бюджету. Позивачем не було доведено неправомірності дій відповідача у спірних
правовідносинах щодо зайняття певного торгового місця на «Василівському ринку».

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України, факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори)
під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів,
в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, факти, встановлені господарським судом при
розгляді справи № 7/254/06-10/283/06, звільнені від доказування при розгляді
справи № 20/217/07, оскільки в даних справах беруть участь ті самі сторони.

В підставу позову позивачем покладені приписи ст.391 ЦК
України, згідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачем заявлено негаторний позов. В розумінні ст.391
ЦК України, правом на негаторний позов володіють власник, а також титульний
власник, що володіють річчю, але позбавлені можливості користуватися чи
розпоряджатися нею. Як відповідач виступає особа, що своїм протиправним поводженням
створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності (права
титульного володіння). Предметом негаторного позову є вимога позивача про
усунення порушень, не з'єднаних з позбавленням володіння. Підставою негаторного
позову є обставини, що обґрунтовують право позивача на користування і
розпорядження майном, а також підтверджують, що поведінка третьої особи створює
перешкоди у здійсненні цих правомочностей.

Право користування земельною ділянкою, на якій
розташований кіоск відповідача, позивач обґрунтовує наявністю договору оренди
землі від 23.02.2006р., який в силу ст.18 Закону України «Про оренду землі» є
чинний з 10.01.2007р., тобто з дня державної реєстрації такого договору. Як
зазначалось вище, за вказаним договором позивачу надана земельна ділянка площею
0,5572 га в м. Василівка, Запорізької області, вул. Леніна, 9-А та вул.
Шевченко біля будинку № 39 для організації та обслуговування Василівського
ринку.

Згідно до вимог ст.15 Закону України «Про оренду землі»,
умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в
оренду, є одними з істотних умов договору оренди землі.

Тобто умовою використання позивачем вищевказаної
земельної ділянки є організація та обслуговування Василівського ринку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням
господарського суду Запорізької області від 27.04.2007р. у справі №
20/261д-15/264д/06-6/44д/07 (за позовом прокурора Василівського району
Запорізької області в інтересах держави в особі Василівської міської ради до
ТОВ «Лідер Плюс» про розірвання договору оренди, та за зустрічним позовом ТОВ
«Лідер Плюс» до Василівської міської ради про внесення змін до договору оренди)
був задоволений первісний позов і розірвано договір оренди цілісного майнового
комплексу «Василівський ринок» від 15.04.2004р., укладений між Василівською
міською радою і ТОВ «Лідер Плюс», а у задоволенні зустрічного позову
відмовлено. Зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін
постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 20.06.2007р.

Згідно з ч.5 ст.188 ГК України, якщо судовим рішенням
договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня
набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Оскільки рішення господарського суду Запорізької області
від 27.04.2007р. у справі № 20/261д-15/264д/06-6/44д/07, яким розірвано договір
оренди цілісного майнового комплексу «Василівський ринок» від 15.04.2004р.,
укладений між Василівською міською радою і ТОВ «Лідер Плюс», набрало законної
сили після перегляду цього рішення судом апеляційної інстанції, про що прийнята
постанова від 20.06.2007р., то вказаний договір оренди 15.04.2004р. вважається
розірваним з 20.06.2007р.

З урахуванням тієї обставини, що земельна ділянка за
договором оренди землі від 23.02.2006р. надавалась позивачу саме для
організації та обслуговування Василівського ринку, а судовим рішенням у справі
№20/261д-15/264д/06-6/44д/07 розірвано договір оренди цілісного майнового
комплексу «Василівський ринок» від 15.04.2004р., позивачем не доведено, які
саме його права та охоронювані законом інтереси можуть порушуватися
відповідачем.

Не вказано позивачем і того, в чому саме полягає суть
порушення відповідачем яких-небудь прав позивача; яким чином обставина
знаходження кіоску відповідача на території Василівського ринку створює
перешкоди позивачу і в чому полягають такі перешкоди; яким чином позивач
позбавлений можливості користуватися об'єктом оренди.

Посилання позивача на те, що відповідач на протязі з
15.04.2004р. і до теперішнього часу ухиляється від укладення з позивачем
господарського договору на розміщення кіоску відповідача на Василівському
ринку, судом до уваги не приймаються як такі, що не мають значення для
вирішення спору. Зокрема, позивач не позбавлений права врегулювати це питання у
встановленому законом порядку, у т.ч. шляхом звернення в суд за захистом свого
права та охоронюваного законом інтересу (гл.20 ГК України, гл.53 ЦК України).

З матеріалів справи також не вбачається неправомірності
дій відповідача у спірних правовідносинах і те, що останній створює будь-які
перешкоди позивачу у здійсненні права користування Василівським ринком або
земельною ділянкою під вказаним ринком.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового
процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для
справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Позивачем не було доведено тих обставин, на які він
посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме, створення відповідачем
перешкод у здійсненні позивачем права володіння і користування об'єктом оренди.
Не доведено позивачем і наявність його порушених прав та охоронюваних законом
інтересів з боку відповідача (ст.1 ГПК України).

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов
до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими і спростовуються вищевикладеним.

Фактичні обставини справи досліджені судом першої
інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення
або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не
вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського
суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального
кодексу України,  Запорізький апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лідер Плюс», м. Василівка Запорізької області залишити без
задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 19.07.2007р.
у справі № 20/217/07 - без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Мойсеєнко Т.
В.  Хуторной В.М.