СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

12 грудня 2007 року

Справа № 2-8/15450-2006

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Плута
В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Борисової Ю.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився;

відповідача:
не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Чумаченко С.А.) від 16.10.2007 у справі № 2-8/15450-2006

за позовом          суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до суб'єкта
підприємницької діяльності
ОСОБА_2(АДРЕСА_2)

про стягнення 31219,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Cуб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду АР Крим з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2про стягнення заборгованості по орендній
платі в розмірі 379,10 грн., а також 30840,00 грн. упущеної вигоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 з 10.04.2002 року, на підставі
договору оренди № 193-1, укладеного з Управлінням житлово-комунального
господарства, являвся орендарем індивідуально визначеного (нерухомого або
іншого) майна площею 128,5 кв. м., розташованого в м. Євпаторії по вул. Дм.
Ульянова, 1а - підвал жилого дому, яке було передано для використання під кафе.
З 18.03.2005 року власником об`єкту оренду являється суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1. Позивач зазначає, що СПД ОСОБА_2, як орендар, орендну плату
належним чином не сплачував, від укладення нового договору, у зв`язку із зміною
орендодавця, відмовився. При цьому, на підставі рішення господарського суду АР
Крим від 13.02.2007 року у справі №2-21/154.1-2007 договір оренди, укладений
між Управлінням житлово-комунального господарства Євпаторійської міської ради і
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 від 10.04.2002 року було
розірвано. Позивач посилається на той факт, що результатом користування
відповідачем орендованими приміщеннями з`явилось спричинення збитків у вигляді
неотриманої орендної плати та упущеної вигоди, яка утворилась в результаті
бездоговірного користування СПД ОСОБА_2 займаними ним приміщеннями.

Рішенням господарського суду АР
Крим від 16.10.2007 року у справі № 2-8/15450-2007 позов суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1. задоволено частково. Суд стягнув з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 на користь позивача 379,10 грн.
заборгованості по орендній платі, 312,19 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову
відмовлено.

При прийнятті рішення в частині
задоволення позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що відповідач
фактично користувався приміщенням площею 128,5 кв. м., розташованого в м.
Євпаторії по вул. Дм. Ульянова, 1а - підвал жилого дому, у зв`язку з чим,
визнав обґрунтованими позовні вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі
за 4 місяці в розмірі 75,82 грн. за кожен місяць. При відмові у задоволенні
позову в частині стягнення упущеної вигоди, господарський суд АР Крим зазначив,
що позивач не надав суду розрахунку упущеної вигоди за невиконання умов
договору оренди та не представив правового обґрунтування позовних вимог щодо
стягнення з СПД ОСОБА_2 упущеної вигоди.

Не
погодившись  з  цим
судовим  актом, суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського  апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати,
позов задовольнити у повному обсязі.

Позивач в апеляційній скарзі
посилається на той факт, що СПД ОСОБА_2 фактично займав спірні приміщення у
період з березня 2005 року по вересень 2006 року не сплачуючи орендну плату. У
зв`язку цим, позивач вважає безпідставним стягнення на його користь орендної
плати лише за 5 місяців. СПД ОСОБА_1. також вважає, що в результаті
неправомірних дій відповідача має право на стягнення заявленої в позові упущеної
вигоди.

Представники сторін у судове
засідання не з`явились, причину неявки не повідомили, хоча про час та місце
слухання справи сповіщались належним чином ухвалою від 03.12.2007 року.
Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких
обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності
представників сторін у даній справі.

З причини зайнятості в іншому
судовому засіданні судді Сотула В.В., на підставі розпорядження заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складів судової
колегії було здійснено заміну на суддю Борисову Ю.В.

Повторно розглянувши справу у
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України,
проаналізувавши правильність застосування господарським судом при винесені
оскаржуваного рішення норм матеріального і процесуального права та на підставі
встановлених фактичних обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. не підлягає задоволенню з
наступних  підстав.

10.04.2002 року між Управлінням
житлово-комунального господарства -орендодавцем, та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_2-орендарем, був укладений договір оренди №193-1 індивідуально
визначеного (нерухомого або іншого) майна, предметом якого, відповідно до
пункту 1.1. договору, з`явилось окреме індивідуально визначене майно площею
128,5кв.м., розташоване у м. Євпаторія по вул. Дм. Ульянова, 1а - підвал жилого
дому, яке знаходиться на балансі Управління житлово-комунального господарства.
Майно передається в оренду в цілях використання під кафе.

Відповідно до пункту 3.1. договору,
орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої Євпаторійською міською радою та складає без ПДВ за перший місяць
оренди 75,82 грн.

Згідно з пунктом п.5.2 вказаного
договору оренди, орендар зобов'язаний своєчасно та в повному об'ємі сплачувати
орендну плату.

Пунктом 10.1. договору встановлено,
що договір діє з 10.04.2002 року по 31.12.2004 року включно.

З матеріалів справи вбачається, що
18.03.2005 року між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1. та
Таврійською товарно-сировинною біржею було укладено договір купівлі-продажу,
предметом якого з`явилась передача у власність СПД ОСОБА_1. окремого
індивідуально визначеного майна площею 128,5 кв.м., розташованого за адресою:
м. Євпаторія, вул. Дм. Ульянова, 1а.

21.04.2005 року СПД ОСОБА_1.
направила на адресу СПД ОСОБА_2 лист з двома екземплярами договору оренди та з
проханням розглянути та підписати договір оренди підвального приміщення дому №
1а по вул. Дм. Ульянова в новій редакції у зв'язку із зміною орендодавця.

25.08.2005 року СПД ОСОБА_2
направив на адресу СПД ОСОБА_1. лист з відмовою в переукладенні договору оренди
підвального приміщення дому №1а по вул. Дм. Ульянова.

Судовою колегією встановлено, що в
провадженні господарського суду АР Крим знаходилась справа № 2-21/154.1-2007 за
позовом СПД ОСОБА_1. до СПД ОСОБА_2 про припинення дії договору оренди,
укладеного 10.04.2002 року між Управлінням житлово-комунального господарства Євпаторійської
міської ради і суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2стосовно нерухомого
майна - підвального приміщення площею 128,5 кв.м., розташованого за адресою: м.
Євпаторія, вул. Дм. Ульянова 1а.

За наслідками розгляду вказаної
справи, господарським судом АР Крим було винесено рішення від 13.02.2007 року
про розірвання вказаного вище договору оренди, а також зобов'язання суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2повернути суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_1 підвальне приміщення площею 128,5кв.м., розташоване за адресою: м.
Євпаторія, вул. Дм. Ульянова. 1а.

Постановою Севастопольського
Апеляційного господарського суду від 14.06.2007 року зазначене рішення суду
першої інстанції від 13.02.2007 року залишено без змін.

Згідно з частиною 2 статті 35
Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу, який
вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не
доводяться  знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, під час розгляду справи №
2-21/154.1-2007 за позовом СПД ОСОБА_1. до СПД ОСОБА_2 про припинення договору
оренди, судом першої та апеляційної інстанції було встановлено той факт, що СПД
ОСОБА_2 користується орендованим майном всупереч договору, своєю недбалою
поведінкою створює загрозу по шкодження орендованого майна, а також не вносить
орендну плату за користу вання орендованим майном впродовж більш трьох місяців.
Встановлені факти, на підставі частини 1 статті 782, частини 1 статті 783, частини
1 статті 785 Цивільного кодексу України, з`явились підставою  для розірвання договору оренди від 10.04.2002
року.

Судова колегія вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за
договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 Цивільного кодексу
України встановлено, що за
користування майном з наймача справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що відповідач не надав суду доказів сплати орендної плати за
фактичне користування спірним договором, у зв`язку з чим, позовні вимоги про
стягнення з нього орендної плати за 5 місяців в розмірі 75,82 грн. за 1 місяць
(всього 379,10 грн.) є обґрунтованими та їх задоволення судом першої інстанції
є правомірним.

При цьому, доводи апеляційної
скарги про те, що судом першої інстанції необґрунтовано стягнуто заборгованість
по орендній платі лише за 5 місяців судовою колегією не можуть бути визнані
обґрунтованими, оскільки самим позивачем позов про стягнення заборгованості з
орендної плати було заявлено саме в таких межах -379,10 грн. При цьому,
обов`язок по формуванню позовних вимог, згідно зі статтею 54 Господарського
процесуального кодексу України, покладається саме на позивача. Приймаючи той
факт, що будь-які підстави для виходу за межі позовних вимог були відсутні, суд
першої інстанції позов в частині стягнення заборгованості з орендної плати
задовольнив у повному обсязі, при тому, що судова колегія вважає такі дії
господарського суду АР Крим вірними.

Що стосується відмови судом першої
інстанції у задоволенні позову про стягнення неотриманого прибутку, судова
колегія зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті
54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Відповідно до частини 4 статті 623
Цивільного кодексу України, при визначенні неодержаних доходів (упущеної
вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

У даному випадку, суд першої
інстанції вірно зазначив, що позивач не надав суду розрахунку упущеної вигоди
за невиконання умов договору оренди, не представив правового обґрунтування
позовних вимог щодо стягнення з СПД ОСОБА_2 упущеної вигоди, а також не надав
суду доказів вжиття заходів, спрямованих на одержання упущеної вигоди. У
зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість оскаржуваного
рішення в цій частині не можуть бути прийняті до уваги.

На підставі викладеного,
оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним, у зв`язку з чим, підстави
для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
Автономної республіки Крим від 16 жовтня 2007 року у справі № 2-8/15450-2006
залишити без змін.

Головуючий суддя
В.М. Плут

Судді                                                                                В.І.
Гонтар

Ю.В. Борисова