ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2007 р.                                                          Справа №  11/690

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача: Рудницької Т.М. - представника за довіреністю від 26.10.2007 р.,

від відповідача: Коц В.М. - представника за довіреністю від 30.10.2007 р.,

прокурора відділу прокуратури в Житомирській області Сидоренка  О.П.,

посвідчення №45 від 27.05.2004 року,

розглянувши апеляційне подання Першого заступника прокурора Житомирської

області, м. Житомир

на ухвалу господарського суду Житомирської області

від "09" вересня 2007 р. у справі № 11/690 ( суддя Маріщенко Л.О. )

за позовом Прокурора Олевського району в інтересах держави в особі Державного

підприємства "Олевське лісове господарство", смт. Олевськ

до Відділу освіти Олевської районної державної адміністрації Житомирської області,

смт. Олевськ

про стягнення 242413,31 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 09.08.2007 р. позовну заяву прокурора Олевського району, який звернувся до суду  в інтересах держави в особі Державного підприємства "Олевське лісове господарство" ( смт. Олевськ ), повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною судом першої інстанції ухвалою, перший  заступник прокурора Житомирської області вніс апеляційне подання, в якому просив оскаржену ухвалу скасувати з підстав, наведених у поданні, а справу направити до господарського суду Житомирської області для розгляду по суті, вважаючи, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права.

Мотивуючи своє апеляційне подання, перший  заступник прокурора Житомирської області зазначив, зокрема що:

- помилковим є висновок місцевого суду, що ДП "Олевське лісове господарство" не є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, та має самостійно звернутись до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості;

- господарський суд Житомирської області невірно трактує вимоги ст.2 ГПК України та рішення Конституційного суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99 та дійшов помилкового висновку про те, що прокурор може звернутись до суду за захистом інтересів держави лише у випадку, коли безпосередньо зачіпаються інтереси органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, тобто органу виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- ДП "Олевське лісове господарство" засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного комітету лісового господарства України та є його структурним підрозділом; відповідно до ст.28 Лісового кодексу України також є органом державного управління в галузі охорони, захисту, використання та відтворення лісів;

- діяльність суб"єкта господарювання - ДП "Олевське лісове господарство" безпосередньо пов"язана з виконанням функцій державного органу у сфері охорони лісового фонду України;

- прокурором Олевського району обґрунтовано заявлено позов та вірно визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У судому засіданні прокурор  відділу   прокуратури  в  Житомирській  області   Сидоренко  О.П. та представник позивача апеляційне подання підтримали, просили його задовольнити, вважаючи оскаржену ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою; представник  відповідача покладався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційного подання, суд вважає, що воно  підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з поданих документів, прокурор Олевського району з посиланням на приписи ст.121 Конституції України, ст.2 ГПК України 07.08.2007 р. подав до господарського суду Житомирської області позовну заяву в інтересах держави в особі Державного підприємства "Олевське лісове господарство" про стягнення з відділу освіти Олевської районної державної адміністрації Житомирської області                           ( вказану особу зазначено в якості відповідача ) 242 413 грн. 31 коп. боргу за відпущені останньому в січні 2007 р. паливні дрова середньої, твердої та м"якої порід згідно з відповідним договором купівлі - продажу ( а.спр. 8-15 ).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 09.08.2007 р. позовну заяву прокурора Олевського району, який звернувся до суду  в інтересах держави в особі Державного підприємства "Олевське лісове господарство" ( смт. Олевськ ), повернуто без розгляду по п.1 ст.63 ГПК України з посиланням на те, що позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, оскільки ДП "Олевське лісове господарство" не є органом, уповноваженим державою здійснювати  функції, пов"язані  з перерахуванням податків та страхових платежів, що впливає на фінансування виплат пенсії та допомоги населенню, а відповідно до ст.2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурора, який звертається до господарського суду в інтересах держави, визначає в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту. Також в ухвалі наголошено, що  згідно зі ст. 1 ГПК України ДП "Олевське лісове господарство"  має самостійно звернутись до господарського суду з позовом про стягнення  з відповідача заборгованості за господарським договором цивільно-правовими засобами ( а. спр. 6 ).

Судова колегія вважає безпідставним повернення вищезазначеної позовної заяви прокурора без розгляду, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 36 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Як зазначено в пункті 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № З-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", що міститься в частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Лісового кодексу України державне регулювання та управління у сфері лісових відносин здійснюється шляхом формування та визначення основних напрямів державної політики у сфері лісових відносин; визначення законом повноважень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування; установлення відповідно до закону порядку і правил у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів; здійснення державного контролю за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів. Статтею 28 Лісового кодексу України визначено повноваження спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань лісового господарства, який здійснює державне управління, координацію виконання заходів у галузі ведення лісового господарства, організовує ведення лісового господарства і раціональне використання лісових ресурсів тощо. Центральний орган виконавчої влади з питань лісового господарства здійснює покладені на нього повноваження самостійно і через його територіальні органи. Спеціально уповноваженими державними органами лісового господарства є Міністерство лісового господарства України (Державний комітет лісового господарства України) та його органи на місцях.

Таким чином, Державний комітет лісового господарства України є органом, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави, а, отже, виступає як орган державної влади, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

ДП "Олевське лісове господарство" засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного комітету лісового господарства України, який виступає від імені комітету, реалізує державну політику в галузі охорони і захисту, раціонального використання та відтворення лісів на території Овруцького району і відповідно до вимог ст.28 Лісового кодексу України також є органом державного управління на місцях в галузі охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси які знаходяться в межах території України є об'єктом права власності українського народу. Ліси є національним багатством України, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку і охороні                   ( ст. 1 Лісового кодексу України).

Згідно зі ст. 17 Лісового кодексу України постійні лісокористувачі зобов'язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів тощо. Видатки на підвищення продуктивності, поліпшення якісного складу лісів, їх відтворення і охорони здійснюються за рахунок: державного бюджету та власних коштів підприємств, установ і організацій лісового господарства - щодо лісів державної власності; місцевого бюджету та власних коштів підприємств, установ та

Відповідно до приписів Статуту ( а.спр.17-25 ) ДП "Олевське лісове господарство" створено, зокрема з метою ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів; основними напрямками діяльності  є: ведення лісового господарства , включаючи заходи по раціональному використанню лісів, їх відновленню і збереженню, проведення рубок в необхідних розмірах, охорона та захист лісів, виконання норм та вимог щодо охорони навколишнього природного середовища, раціональне використання і відтворення природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки ( ст.3 Статуту ).

Джерелами формування майна підприємства є, зокрема майно, передане йому органом  управління майном, доходи, одержані від реалізації продукції, а також від інших видів фінансово-господарської діяльності ( п.5.3. ст. 5 Статуту ).

Отже,  діяльність суб"єкта господарювання - ДП "Олевське лісове господарство" безпосередньо пов"язана з виконанням функцій державного органу у сфері охорони лісового фонду України  ( аналогічною є позиція Вищого господарського суду України в аналогічній ситуації - постанова від 15.06.2006 р. №16/1282 ).

Таким чином, прокурором Олевського району вірно визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

На думку колегії суддів, господарський суд Житомирської області невірно трактує вимоги ст. 2 ГПК України та відповідне рішення Конституційного Суду України,  фактично робить висновок про те, що прокурор може звернутись до суду за захистом інтересів держави лише у випадку, коли безпосередньо зачіпаються інтереси органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, тобто органу виконавчої влади або місцевого самоврядування, який і повинен бути єдиним позивачем у справі.

Помилковим є висновок суду першої інстанції про невідповідність заяви прокурора Олевського району вимогам статті 2 ГПК України.

Прокурор мав право підписувати позовну заяву, подану в інтересах держави в особі ДП "Олевське лісове господарство". За таких обставин помилковим є  висновок  місцевого суду про протилежне.

Згідно зі ст. 1 Лісового кодексу України ліси є національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні та інші функції.

На думку колегії,  в даній ситуації інтереси держави мають місце.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що прокурором Олевського району обґрунтовано заявлено позов в інтересах держави в особі Державного підприємства "Олевське лісове господарство"       ( смт. Олевськ ),

Судова колегія погоджується з доводами апеляційного подання, а тому задовольняє його.

Оскаржена ухвала підлягає скасуванню як така, що винесена з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.106 ГПК України у випадку скасування апеляційною інстанцією, зокрема ухвали про повернення позовної заяви справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, сформовану апеляційним судом справу №11/690 передати на розгляд до  господарського суду Житомирської області.

Керуючись ст.ст.101, 103-105,106 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання Першого заступника прокурора Житомирської області задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 09 вересня 2007 року у справі №11/690 скасувати.

3. Справу №11/690 передати на розгляд до господарського суду Житомирської області.

Головуючий - суддя:

судді:

Віддрук. 6 прим.:

-------------------------

1 - до справи

2 - ДП "Олевське лісове господарство"

3 - відповідачу

4 - прокур. Олевськ.р-ну

5 - прокур-рі Житомир.обл.

6 - в наряд