СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

05.06.2007

Справа №2-27/3904-2007А

За позовом - Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

До відповідача -  ДПІ в м. Алушта. м. Алушта, вул.. Леніна, 22
-А.

Третя особа -   Приватне підприємство «Спрей», м. Алушта,
мікрорайон «60 років СССР», 10, кв. 41.

Про   скасування податкового повідомлення -
рішення та першої податкової вимоги.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача -    ОСОБА_1, паспорт.

Від відповідача -  Дишко О. К., дор. у справі.

Третя особа  - не з'явився.

Від третьої особи -

Сутність спору:   Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1  звернувся з позовом до
відповідача про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень -
рішень ДПІ в м. Алушта №/0 від 05.02.2007 р., № /0 від
05.02.2007 р.

Позовні вимоги обґрунтовує
тим,  що відповідач,  у порушення норм чинного законодавства
України, неправомірно включив в суму виручки відповідача за 2005 р. суму
71254,78 грн. - розмірі його виручки за 1 квартал 2005 р., в зв'язку з чим було
здійснено невірний висновок про необхідність переходу з 01.01.2006 р. на
загальну систему оподаткування та неправомірно донарахував за 9 місяців 2006 р.
забов»язання по прибутковому податку у розмірі 558,14 грн. і податку на додану
вартість у розмірі 32520 грн.

На підставі викладеного, просить
позов задовольнити.

01.03.2007 р. суд ухвалив залучити
до участі у справі як третю особу,  яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
приватне підприємство «Спрей», м. Алушта, мікрорайон «60 років СССР»,
10, кв. 41.

Відповідач у запереченнях на позов
повідомив про те, що відповідно до наданої до ДПІ в м. Алушта декларації про
доходи за 1 квартал 2005 р. валовий доход позивача склав 71254.78 грн.
Відповідно до наданого до ДПІ в м. Алушта звіту платника єдиного податку обсяг
виручки від реалізації товарів ( робот, послуг ) за 4 квартал 2005 р
наростаючим підсумком з початку строку дії свідоцтва про сплату єдиного податку
у календарному році склав 472000,00 грн. Таким чином, відповідач вважає,  що позивач у заяві про право застосування
спрощеної системи оподаткування,  обліку
та звітності на 2006 р.,  наданої до ДПІ
в м. Алушта, була вказана тільки виручка від реалізації продукції, отримана
позивачем у період здійснення діяльності на спрощеній системі оподаткування (
2-4 квартали 2005 р. ). Відповідач вважає, що при підрахунку виручки за рік
треба враховувати і 1 квартал 2005 р., період на протязі його позивач
здійснював діяльність на загальній системі оподаткування. Відповідач вважає, що
виручка позивача склала, 556137,48 грн. ( де 554299,17 грн. перераховано на
поточні рахунки та 1838,31 грн. виплачено ПП «Спрей», відповідно до даних
центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми
виплачених доходів б/н від 18.12.2006 р. ). Таким чином, позивач повинен був
зареєструватися як платник податку на додану вартість з січня 2006 р і
відповідно складати і  подавати  декларації по ПДВ за січень - вересень 2006
р.

Позивач у поясненнях до позовної
заяви повідомив про те, що при обрахуванні виручки за 12 місяців не повинно
враховуватися попередній період, коли він знаходився на загальній системі
оподаткування. Заява позивача про перехід на спрощену систему оподаткування на
2006 р. була задоволена відповідачем без заперечень та видано відповідне
свідоцтво про сплату єдиного податку,
яке відповідачем до даного часу не відмінено. Обсяг виручки повинен
враховуватися тільки  за ті періоди, коли
він знаходився на спрощеній системі оподаткування.

Відповідач у додаткових
запереченнях на позов повідомив про те, що відповідно до п. 11 Постанови КМУ
№507 від 16.03.2000 р. «про роз'яснення Указу Президента України від 03.07.1998
о. №727» під словом «рік» розуміється календарний рік. Дана позиція щодо
визначення поняття «рік» як «календарний рік», з 1 січня по 31 грудня» також
підтверджується листом Державного комітету України з питань регуляторної
політики і підприємництва №2-532/3628 від 13.06.2001 р. До того ж,  відповідно до консультації «Власного Діла» за
20.11.2006 р. №22 говориться про те, що якщо підприємець працював половину року
на загальній системі оподаткування, а половину року на спрощеній системі
оподаткування. для порівняння з 500 - тисячним обмеженням береться виручка,
отримана на обох системах оподаткування.

На підставі викладеного просить у
позові відмовити у повному обсязі.

Позивач клопотанням від 08.05.2007
р. збільшив позовні вимоги та просить суд визнати протиправним та скасувати
першу податкову вимогу ДПІ в м. Алушта
№1/183 від 20.03.2007 р. про сплату суми податку на додану вартість 32520,00
грн., штрафних санкцій у розмірі 17865,50 грн. та прибуткового податку у
розмірі 601,3 грн. Вказане обґрунтовує тим,
що не зважаючи на оскарження податкових повідомлень - рішень в судовому
порядку, відповідачем було надіслано першу податкову вимогу на сплату
податкового боргу визначеного спірними податковими повідомленнями - рішеннями,
при цьому про факт оскарження цих повідомлень - рішень відповідачем був
сповіщений належним чином 02.03.2007 р.

Клопотанням від 23.05.2007 р.
позивач зменшив позовні вимоги та просить скасувати як протиправні податкове
повідомлення -  рішення ДПІ в м. Алушта
№/0 від 05.02.2007 р. на суму забовязань по ПДВ у розмірі 32520 грн.,
штрафних санкцій у розмірі 17865,50 грн., а також першу податкову вимогу №1/183
від 20.03.2007 р. про сплату суми податку на додану вартість у розмірі 32520
грн.,  штрафних санкцій у розмірі
17865,50 грн.

Суд прийняв  вказану часткову відмову позивача від позову,
оскільки вказана відмова не порушує прав і законних інтересів позивача.
Відповідач з вказаним клопотанням був ознайомлений в судовому засіданні.

При таких обставинах, суд ухвалою
від 23.05.2007 р. провадження по справі закрив в частині позовних вимог про
визнання протиправним і скасування податкового повідомлення - рішення
№/0 від 05.02.2007 р.

Третя особа явку представника в
судове засідання не забезпечила,
пояснень по справі не представила, про час та місце розгляду справи була
сповіщена належним чином.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників сторін,    суд,
-

В С Т А Н О В И В :

В період з 15.01.2007 р. по
25.01.2007 р. посадовими особами  ДПІ в
м. Алушта була проведена виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2004 р. по
30.09.2006 р.

За результатами перевірки складений
акт від 29.01.2007 року №95/17-01/НОМЕР_1.

В ході проведення перевірки було
донараховано прибутковий податок за 1 квартал 2005 р., 9 місяців 2006 р. в сумі
601,03 грн.

За порушення п.п. 2.3.1 п. 2.3 ст.
2, п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п.п. 6.1.1. п. 6.1 ст. 6, п.п. 7.3.1
ст. 7,  п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7. п. 9.3.
п. 9.4 ст. 9, п. 10.1 ст. 10 Закону України «Про податок на додану вартість» за
період, що перевірявся, нарахована сума податкового забовязання по ПДВ у
розмірі 32520 грн.

У порушення п.п. 7.8.1 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану вартість», п.п. 4.1.4 п. 4. 1 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами» декларації по ПДВ за січень - вересень 2006 р. до
ДПІ в м. Алушта не надавалися.

На підставі вказаного акту
перевірки відповідачем було винесено зокрема
податкове повідомлення - рішення №/0 від 05.02.2007 р.,  відповідно до якого у відношенні позивача
було визначено податкове забовязання по ПДВ у розмірі 50385,50 грн.. з якого
32520,00 грн. - основний платіж і 17865,50 грн. штрафні санкції.

Вказане податкове повідомлення -
рішення позивачем в адміністративному порядку не оскаржувалося.

При таких обставинах справи,
позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі,  виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з акту перевірки,
податкове забовязання по ПДВ було донараховано за період з 1 - 3 квартали 2006
р. у розмірі 32520,00 грн. в зв'язку з тим,
що позивач неправомірно здійснював господарську  діяльність в період з 1 - 3 квартали 2006 р.
по спрощеній системі оподаткування.

Судом встановлено, що у 1 кварталі
2005 р. позивач по справі здійснював діяльність по загальній системі
оподаткування, а з 2 кварталу 2005 р. перейшов на спрощену систему
оподаткування, на якій знаходився на протязі 2 - 4 кварталів 2005 р.

Потім позивач звернувся з заявою
вх. №11149/С від 13.12.2005 р. до ДПІ в м. Алушта про застосування спрощеної
системи оподаткування,  обліку і
звітності.

Вказана заява була відповідачем
розглянути у належний строк і задоволена. 16.12.2005 р. було вирішено видати
позивачу по справі свідоцтво про сплату єдиного податку №В - 013554 на строк з
01.01.2006 р. по 31.12.2006 р.

Відповідно до п. 1 Указу «Про
спрощену систему оподаткування, обліку і звітності» №727/98 від 03.07.1998
р.  установлено,  що спрощена система оподаткування,  обліку та звітності   запроваджується    для
таких    суб'єктів    малого підприємництва, зокрема, фізичних
осіб,  які  здійснюють підприємницьку діяльність без
створення  юридичної  особи
і  у  трудових
відносинах  з  якими, включаючи членів  їх
сімей,  протягом  року
перебуває  не більше 10 осіб та
обсяг виручки яких від реалізації
продукції  (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень

Виручкою від реалізації
продукції  (товарів,  робіт,
послуг) вважається   сума,  фактично
отримана  суб'єктом  підприємницької діяльності на розрахунковий
рахунок або (та) в касу за  здійснення
операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Відповідач посилається на той факт,
що для встановлення вказаного 500 - тисячного обмеження необхідно враховувати
весь попередній календарний рік. Суд не може погодитися з вказаним.

Судом встановлено, що в 1 кварталі
2005 р. позивач здійснював свою діяльність на загальній системі оподаткування,
а з 2 кварталу 2005 р. перейшов на спрощену систему оподаткування. Відповідно
до наданої до ДПІ в м. Алушта декларації про доходи за 1 квартал 2005 р. (вх.
№2594 від 05.05.2005 р. ) валовий дохід позивача по справі склав 71254,78 грн.,
тобто не перевищів суми у розмірі  500
000 грн.,  встановленої Указом Президента
№727, що  і стало підставою для видачі
свідоцтва на застосування спрощеної системи оподаткування, обліку і звітності.

Відповідно до наданої відповідачем
звіту СПД - платника єдиного податку ( вх. №28879 від 04.01.2006 р. ) обсяг
виручки від реалізації товарів  ( робот,
послуг ) за 4 квартал 2005 р. наростаючим підсумком з початку строку дії
свідоцтва про сплату єдиного податку в 2005 р. склав 472000 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що при обчисленні встановленого Указом Президента України №727 500 - тисячного
обмеження,  необхідно враховувати
виручку, яка отримана платником, починаючи з того періоду, з якого він почав
здійснювати господарську діяльність по спрощеній системі оподаткування,
отримавши відповідне свідоцтво платника єдиного податку. Не можна враховувати
для обчисленні виручки  той період, на
протязі якого платник здійснював діяльність по системі оподаткування, відмінної
від спрощеної, оскільки ці дві системи є
дещо різними,  регулюються різними
законодавчими актами та ставлять різні вимоги до платника податків.

Відповідно до ч. «г» пп.4.4.2. п.4.4.
ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» податковими роз'ясненнями вважаються
будь-які відповіді контролюючого органа на запити зацікавлених осіб з питань
оподатковування.

Частиною «г» пп.4.4.2. п.4.4. ст.4
Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» визначено, що податкове роз'яснення,
надане контролюючим органом вищого рівня, має пріоритет над податковими
роз'ясненнями підлеглих йому контролюючих органів. Податкове роз'яснення
центрального податкового органа має пріоритет над податковими роз'ясненнями,
виданими іншими контролюючими органами.

Відповідно до ч. «е» пп.4.4.2.
п.4.4. ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» платник податків має
право безкоштовно одержати будь-яке податкове роз'яснення, у тому числі надане
іншому платникові податків по питанню, що розглядається  (з дотриманням правил комерційної або
банківської таємниці), у строки, передбачені для надання відповіді на звернення
громадян до органів державної влади, установлені законом.

Відповідно до листа Державної
податкової адміністрації України №19786/7/15-1317 від 30.12.1999 р. «Про
застосування окремих норм Указу президента України «Про спрощену систему
оподаткування,  обліку і звітності          суб'єктів малого підприємництва» було
роз'яснено, що якщо суб'єкт підприємницької діяльності в 1 кварталі працював на
загальній системі. то оподаткуванню підлягає його прибуток і СПД складає
декларацію про прибуток підприємства, а з 2 кварталу, перейшовши на сплату
єдиного податку, - оподатковується виручка від реалізації продукції ( товарів,
робот. послуг ). Таким чином, суб'єкт малого підприємництва при заповненні
розрахунку сплати єдиного податку облік повинен вести, починаючи з 2 кварталу.

З вказаного суд робить висновок про
те, що,  оскільки облік починає вестися з
2 кварталу, то і  виручки повинна враховуватися
також відповідно з другого кварталу.

Відповідно до п. 2 «Порядку видачі
Свідоцтва про сплату єдиного податку» підставою   для
видачі  Свідоцтва  є
подання  суб'єктом
підприємницької  діяльності  -  фізичною  особою
письмової  заяви згідно  з
додатком  1  до
цього  Порядку та платіжного
документа (квитанція,  копія платіжного
доручення  з  відміткою
банківської установи)  про сплату
(перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць.
Заява має бути подана не пізніше ніж за
15  днів  до
початку  кварталу,  з
якого  він  обирає спосіб оподаткування доходів за
єдиним  податком  за
умови  сплати  всіх установлених податків та обов'язкових
платежів, термін сплати яких настав на дату подання заяви.

Рішення про перехід на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності  може  бути
прийняте  не  більше
одного  разу   за календарний рік. Орган державної  податкової
служби   за   місцем
державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи за наявності  платіжного  документа
про   сплату   єдиного
податку зобов'язаний
протягом  десяти  робочих днів після отримання заяви безоплатно  видати
Свідоцтво  або  надати
письмову   мотивовану відмову.

Відповідно до листа ДПА України від
23.12.2004 р. №25067/7/17 - 3117    орган
ДПС по держреєстрації СПД - фізичної особи при наявності платіжного документа
про сплату єдиного податку забовязаний на протязі 10 - ти робочих днів після
отримання заяви безкоштовно видати Свідоцтво або представити письмову
мотивовану   відмову, якщо суб'єктом
малого підприємництва не дотримані вимоги Указу, Порядку і Постанови КМУ від
16.03.2000 р. №507 «Про роз'яснення Указу президента України від 03.07.1998 р.
№727».

Суд встановлено,  що при зверненні позивача з заявою вх.
№11149/С від 13.12.2005 р. до ДПІ в м. Алушта про застосування спрощеної
системи оподаткування,  обліку і
звітності, відповідач не знайшов ніяких причин для відмовлення у видачі
вказаного свідоцтва, в тому числі з причини недодержання 500 - тисячного
обмеження виручки за рік.

До речі,  суду не надано жодного доказу того факту, що
вказане свідоцтво про сплату єдиного податку
позивача на 2006 р. визнано нечинним чи скасоване у встановленому
законом порядку.

Таким чином, позивач і не повинен
був складати та надавати на адресу відповідача декларації по ПДВ за січень  - вересень 2006 р.

Відповідно до п.п. 5.1.7 п. 5.1 ст.
5 Закону України «Про податок на додану вартість» звільняються від
оподаткування операції з, зокрема, поставки
(у   тому   числі   аптечними
закладами) зареєстрованих  та  допущених до застосування в Україні
лікарських засобів  та виробів медичного
призначення за переліком, що щорічно визначається  Кабінетом
Міністрів  України  до
1  вересня  року, попереднього  звітному. Якщо у такий строк перелік не
встановлено, діє перелік минулого року.

Таким чином,  відповідач неправомірно донарахував податок
на додану вартість у розмірі 900,45 грн. від суми 4502,26 грн. - вартості
реалізованих позивачем в 2006 р. виробів медичного  призначення.

Також судом встановлено, що, не
зважаючи на судове оскарження спірних рішень, відповідач надіслав на адресу
позивачу  першу податкову вимогу №1/183
від 20.03.2007 р. про сплату суми податку на додану вартість 32520,00 грн.,
штрафних санкцій у розмірі 17865,50 грн. та прибуткового податку у розмірі
601,3 грн.

Відповідно до п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст.
6 Закону України «Про порядок погашення забовязань платників податків перед
бюджетами і державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181 у разі коли
платник податків не сплачує узгоджену суму податкового  зобов'язання
в установлені строки,  податковий
орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до п.п. 5.2.4 п. 5.2 ст.
5   Закону України «Про порядок погашення
забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами»
від 21.12.2000 р. №2181  день
закінчення   процедури   адміністративного    оскарження вважається   днем
узгодження  податкового  зобов'язання
платника податків.  При  зверненні платника податків до суду з позовом
щодо визнання   недійсним   рішення
контролюючого   органу  податкове зобов'язання  вважається
неузгодженим до розгляду судом справи по суті  та
прийняття  відповідного рішення.

Позивач звернувся з даним позовом
28.02.2007 р. до суду. В зв'язку з
вказаним,  позивач 02.03.2007
р.   повідомив відповідача про факт
судового оскарження спірного рішення. Таким чином, відповідач не мав ніякого
права надсилати позивачу податкову вимогу про сплату податкового забовязання,
яке відповідно до чинного законодавства України, ще не стало узгодженим.

При таких обставинах позовні вимоги
необхідно задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення. В
адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи
бездіяльності  суб'єкта  владних
повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого
рішення,  дії  чи
бездіяльності покладається
на   відповідача,   якщо
він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідачем  не було представлено достатніх доказів щодо
правомірності винесених ним рішень.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи  та  підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 11 ст. 171 КАСУ
резолютивна   частина   постанови
суду   про   визнання нормативно-правового акта
незаконним або таким,  що не  відповідає правовому акту вищої юридичної
сили,  і про визнання його нечинним невідкладно
публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено,
після набрання постановою законної сили.

В даному випадку, приймаючи до
уваги той факт, що  опублікуванню
належить постанова суду,  яка виноситься
по справі,  результати якого зачіпають
права і інтереси широкого кола осіб, суд дійшов висновку про те, що спор, який
виник між сторонами по справі  зачіпає
тільки їх інтереси. Результат розгляду даного
спору носить локальний характер. Таким чином, суд не вбачає ніякої необхідності
в опубліковані результатів розгляду даної справи.

Судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню на його користь у розмірі 3, 40  грн. з Державного бюджету України на підставі
ч. 1 ст. 94 КАС України.

Постанову проголошено 05.06.2007р.

Постанову у повному обсязі складено
12.06.2007 р.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2.
Скасувати  податкове повідомлення
-  рішення державної податкової інспекції
в м. Алушта №/0 від 05.02.2007 р. на суму забовязань по ПДВ у розмірі
32520 грн., штрафних санкцій у розмірі 17865,50 грн.

3.
Скасувати  першу податкову вимогу
державної податкової інспекції в м. Алушта
№1/183 від 20.03.2007 р. в частині
сплати суми податку на додану вартість у розмірі 32520 грн.. штрафних
санкцій у розмірі 17865,50 грн.

4. Стягнути з Державного бюджету
України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного
казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО
34740405) на користь  суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ( ідентифікаційний код НОМЕР_1,
банківські реквізити не відомі )    3,40
грн. державного мита.

Виконавчий документ видати після
вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно
винесено.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Воронцова Н.В.