ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" вересня 2007 р.
Справа  № 16-27/150-07-4583

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:     Юрченко Р.О. за дов. №51 від 15.08.2007р.;

Від відповідача: не з’явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного комерційного агропромислового банку „Україна” до сільськогосподарського виробничого кооперативу “Іскра”  про стягнення 32312,19 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерний комерційний агропромисловий банк "Україна" (далі по тексту –АКАПБ „Україна”) в особі ліквідатора  звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з сільськогосподарського виробничого кооперативу “Іскра” (далі по тексту –СВК „Іскра”) 32312,19 грн. заборгованості за кредитним договором № 17/21 від 06.12.2000р., у тому числі  29839,39 грн. –заборгованості з відсотків, 2397,79 грн. –штрафу за непогашений в строк  кредит, 75,01 грн. - пені за невиконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом. Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору  № 17/21 від 06.12.2000р., укладеного між сторонами по справі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак на неодноразові вимоги суду в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав, у зв’язку з чим справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між АКАПБ „Україна” (Банк) та СВК „Іскра” (Позичальник) було укладено кредитний  договір №17/21 від 06.12.2000р., на виконання умов п.1.1 якого  Банком наданий Позичальнику кредит в сумі 70 000 грн. на закупку паливно-мастильних матеріалів для проведення осінніх польових робіт строком на 12 місяців з 06.12.2000р. до 06.12.2001 р. із сплатою 37,5% річних, з компенсацією 50% ставки НБУ за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Таким чином, до кредитних правовідносин застосовуються положення Цивільного кодексу України, якими врегульовані правовідносини позики.

Відповідно до умов п. 2.1 кредитного договору між сторонами по справі було укладено договір застави від 06.12.2000р. Відповідно до вказаного договору застави виконання  відповідачем зобов'язання за кредитним договором № 17/21 від 06.12.2000р.  було забезпечено заставою 67 голів великої рогатої худоби на суму 45 500 грн. та посівів озимої пшениці на площі 160 га на суму 60 000 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України  договір  є  обов’язковим  для  виконання сторонами. Зобов’язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Але, у  порушення  умов  кредитного договору, відповідачем прийняті на себе зобов’язання належним чином виконані не були, в зв'язку з чим позивач звернувся до нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Постановою державного виконавця  відділу державної виконавчої служби Красноокнянського районного управління юстиції від 17.10.2002 р. було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису №1952 від 16.09.2002 р. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови державного виконавця  від 23.02.2004 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві, озимої пшениці у СВК „Іскра” на момент надходження виконавчого напису не виявлено, з 67 голів великі худоби в наявності було лише 16. Кошти від реалізації корів в сумі 2523,9 грн. були перераховані позивачеві  платіжним дорученням №33.

Як вбачається з  матеріалів справи,  29.04.2003 р. регіональним уповноваженим ліквідатора АКАПБ  „Україна” в Одеській області було винесено розпорядження, згідно з яким з реєстру кредиторів банку було виключено Іванілова В.І.,  у зв’язку із  здійсненням взаємозаліку боргу Іванілова В.І. перед СВК „Іскра” в сумі 55841,38 грн. за рахунок погашення боргу кооперативу перед  АКАПБ  „Україна” за кредитним договором №17/21 від 06.12.2000 р.

Таким чином, приватним підприємцем Іваніловим В.І. була погашена заборгованість СВК „Іскра” за кредитним договором №17/21 від 06.12.2000 р. по основній сумі кредиту частково –у розмірі 13713,83 грн. та по відсотках за користування кредитом - в сумі 42 127,55 грн.

Крім того, 22.07.2004р. господарським судом Одеської області за результатами розгляду справи № 11 –8 /150 –04 –3934 за позовом  АКАПБ „Україна” до СВК „Іскра” про стягнення 85269,15 грн., позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі, у зв’язку з чим господарським судом Одеської області на користь АКАПБ „Україна” було присуджено 56286,17 грн. – заборгованості по сплаті кредиту,  22224,56 грн. –відсотків за користування кредитом та 9570,51 грн. –пені  за невиконання зобов’язань із сплати відсотків за користування кредитом, а також витрати на оплату державного  мита за вчинення нотаріусом виконавчого надпису,  державне мито, сплачене позивачем при подачі позову, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.02.2006р. за наслідками розгляду справи № 11/ 403 –05 –11660 за позовом АКАПБ „Україна” в особі ліквідатора  до СВК „Іскра” про стягнення 28191,14 грн., позовні вимоги  банку були задоволені повністю, у зв’язку з чим  з відповідача було присуджено на користь АКАПБ „Україна” 28191,14грн. заборгованості по відсотках за період з 01.07.2004р. до 31.10.2005р., яка виникла внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору №17/21 від 06.12.2000 р., державне мито, сплачене позивачем при подачі позову, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, до теперішнього часу зазначені рішення господарського суду Одеської області виконані відповідачем не були, та,  як наслідок, заборгованість перед позивачем  по кредитному договору не погашена.

Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, строк дії договору встановлюється з дня надання кредиту і до повного погашення кредиту та відсотків за ним. Таким чином, суд доходить висновку, що вказаний договір не припинив своєї дії та є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 3 ст. 346 ГК України кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з умовами п.7.1 кредитного договору, сторони домовилися, що за порушення строків повернення кредиту відповідач сплачує підвищені відсотки, виходячи з 37,5% річних.

З огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору  щодо повернення  отриманого кредиту, АКАПБ „Україна”, керуючись п. 7.1 кредитного договору,  за період з 01.11.2005р. по 30.04.2007р. були нараховані відсотки у підвищеному розмірі у сумі  29839,39 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки –грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов’язання. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР платники  грошових  коштів  сплачують  на  користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню  в  розмірі,  що встановлюється за згодою сторін. Розмір  пені,  передбачений  ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з умовами п.7.1 кредитного договору, сторони домовилися, що за непогашені в строк відсотки за кредитом відповідач має сплатити пеню в розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

З огляду на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору щодо сплати  відсотків за користування кредитом, АКАПБ „Україна” було додатково нараховано до сплати відповідачу пеню у сумі  75,01 грн.

Крім того, відповідно до умов п. 5.5 кредитного договору у разі недодержання  позичальником умов  кредитного договору  банк має право розірвати договір та достроково стягнути кредит зі сплатою штрафу у розмірі 0,01% від суми позички.

Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем протягом дії кредитного договору зобов’язань по сплаті відсотків, АКАПБ „Україна” звернувся до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з СВК „Іскра”  32312,19 грн. заборгованості за кредитним договором № 17/21 від 06.12.2000р., у тому числі  29839,39 грн. –заборгованості з відсотків, 2397,79 грн. –штрафу за непогашений в строк  кредит, 75,01 грн. - пені за невиконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, однак на неодноразові вимоги суду в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не надав.

На думку суду, розмір заборгованості СВК „Іскра”  перед АКАПБ „Україна” підтверджується обґрунтованим розрахунком, доданим позивачем до матеріалів справи. Доказів, спростовуючих наведене відповідачем надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Підсумовуючи зазначене, суд доходить висновку щодо обґрунтованості, правомірності заявлених АКАПБ „Україна”  позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 549, 611, 615, 617, 625, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543/96-ВР, у зв’язку з чим з відповідача слід стягнути на користь АКАПБ „Україна”  32312,19 грн. заборгованості за кредитним договором № 17/21 від 06.12.2000р., у тому числі  29839,39 грн. –заборгованості з відсотків, 2397,79 грн. –штрафу за непогашений кредит, 75,01 грн. - пені за невиконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з сільськогосподарського виробничого кооперативу “Іскра” / 67950, Одеська область, Красноокнянський район, с. Гулянка, / на користь акціонерного комерційного агропромислового банку „Україна”/ 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 12, накопичувальний рахунок 1 в НБУ, МФО 300001, /   29839 грн. 39 грн. /двадцять дев’ять тисяч вісімсот тридцять дев’ять грн.. 39 коп./ - заборгованості з відсотків, 2397грн.79 коп. /дві тисячі триста дев’яносто сім грн.. 79 коп./ –штрафу за непогашений кредит, 75грн. 01 коп. /сімдесят п’ять грн.. 01коп. / - пені за невиконання зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом; 323 грн. 20 коп. / триста двадцять три грн. 20 коп./ - держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./ - витрати на ІТЗ судового процесу.  Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 13.09.2007р.

Суддя