ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"14" листопада 2007 р.
Справа № 03/2-64А.

за позовом  Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м.Луцьк

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Горохів-насіння”,                           с. Мар’янівка Горохівського району

про стягнення 8 465 грн. 52 коп. штрафних санкцій

Суддя                Сініцина Л.М.

При секретарі Пастушук А.М.

Представники:

від  позивача: Ліщук А.В. –провідний спеціаліст, дов. в справі

від відповідача: Корольчук Ю.М. –представник, дов. в справі

Суть спору: Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Горохів-насіння” 8 465 грн. 52 коп. штрафних санкцій за непрацевлаштування інвалідів у 2004 році. Свої вимоги обґрунтувало тим, що статтею 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” передбачений норматив працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих. Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001р. № 1767 затверджений Порядок сплати підприємствами (об’єднаннями) установами та організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів. Згідно п.4 вказаного порядку штрафні санкції сплачуться підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним. Відповідачем не було представлено доказів створення ним робочих місць для працевлаштування інвалідів. За три незайнятих інвалідами робочих місця відповідачу нараховано 8 465грн. 52 коп. штрафних санкцій.

Відповідач (представник за дорученням) у поясненні щодо позовних вимог від 09.11.2007р.  позов не визнає, зазначає, що ТзОВ “ Горохів-насіння ” у 2004 році створено 11 робочих місць для інвалідів. Крім того, товариство подавало до центру зайнятості дані про наявність робочих місць на яких могли бути працевлаштовані інваліди, однак, центром зайнятості інваліди не направлялись в чому відсутня вина товариства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, а представник відповідача позов заперечив з підстав викладених у поясненні щодо позовних вимог.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін, господарський суд —

В С Т А Н О В И В:

Згідно статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991р в редакції станом на червень 2005р. (на день подачі позову та здійснення правовідносин), для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Статтею 20 Закону в редакції, що діяла у 2004 році передбачено, що підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форм власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Частиною першою статті 18 вказаного Закону передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів.

Згідно пункту 5 Положення “Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995р. № 314, підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до пункту 10 вказаного Положення, працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров’я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Пунктом 14 цього ж Положення передбачено, що підприємства у межах доведеного нормативу створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів.

Фонд соціального захисту інвалідів, який є урядовим органом державного управління і діє у складі Мінпраці та підпорядковується йому (п.1 Положення про фонд соціального захисту інвалідів), Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів є юридичними особами, наділені повноваженнями здійснювати контроль за додержанням підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності і господарювання нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, за своєчасним перерахуванням сум штрафних санкцій, що надходять від підприємств, установ і організацій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, а у разі несплати - стягувати їх у судовому порядку (п.п. 3,4 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, п. 11 Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку і використання цих коштів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року № 1767, п.п. 3, 4 Положення про Волинське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів). Здійснювати функції контролю за своєчасним і повним надходженням коштів до бюджету Фонду неможливо без обліку і стягнення Фондом штрафних санкцій з підприємств (об’єднань), установ і організацій, які не забезпечують встановлених нормативів робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, якщо ними добровільно не виплачуються штрафні санкції за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом. Стаття 124 Конституції України гарантує Фонду право звертатись до суду з даними вимогами.

Відповідальність за незабезпечення зазначених нормативів відповідно до частини другої статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в України”  покладається на керівників підприємств. А в разі, коли кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, підприємства (об’єднання), установи і організації щороку сплачують адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається у розмірі середньої  річної заробітної плати на підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом (ч. 1 ст. 20 Закону).

Викладене дає підстави вважати, що обов’язок підприємства щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів не супроводжується його обов’язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов’язок покладається на органи працевлаштування, перелічені в частині першій статті 18 названого Закону. Це підтверджується і змістом абзацу другого пункту третього Положення про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1434 від 26.09.2002р., згідно з яким завданням Фонду є здійснення контролю за додержанням підприємствами нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, а також підпункту третього пункту четвертого та підпункту третього пункту п’ятого цього Положення, котрими Фонду надано право здійснювати контроль за своєчасним перерахуванням підприємствами штрафних санкцій за недодержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів та здійснювати перевірки підприємств щодо додержання ними нормативів робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Разом з тим, відповідно до ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, пункту 6 Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями) установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів, затвердженого Постановою КМУ від 28.12.2001р. №1767, сплату адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення працевлаштування інвалідів підприємства, установи та організації проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів).

Як вбачається з листа Горохівського районного центру зайнятості (відповіді на запит суду)  № 01-6/556 від 16.11.2005р., Товариство з обмеженою відповідальністю «Горохів-насіння»протягом 2004 року в звітах форми-3ПН «Про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках»в графі щодо наявності вільних робочих місць (вакантних посад) для категорії громадян відповідно до квоти, а також пенсіонерів, учнів, студенти, інваліди про потребу не подавались для працевлаштування інваліди не направлялись (а.с.51).

Листом Горохівського районного центру зайнятості (відповідь на запит ТзОВ)  № 02-03/513 від 07.11.2007р., центр зайнятості повідомив, що ТзОВ «Горохів-насіння»в 2004 році подавали в центр зайнятості дані про наявність таких вакансій: водій автомобіля 3,2,1 класу (2), кухар, підсобний робітник (3), тракторист, механізатор (докер-механізатор) (а.с.132).

Відповідно до звіту відповідача про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2004р., середньооблікова кількість зайнятих працівників за 2004 р. складає 261 чоловік. Відповідно до вимог закону на підприємстві відповідача має працювати 10 інвалідів, а на товаристві, як вбачається зі звіту, підписаного керівником та головним бухгалтером, працювало вісім інвалідів (а.с.8), що стверджується наказами про прийняття на роботу та звільнення з роботи Федина І.Л., Тимчука А.В., Узарука П.Ю., Юзвика М.М., Шевчука А.В. (112-116), копіями виписок з трудових книжок Наквацкої Л.С., Осіпович Н.І. та Кушнірова Г.Ю. (117-119). Їх інвалідність підтверджується копіями довідок МСЕК (а.с.120-131).

Згідно Положення про робоче місце інваліда і порядок працевлаштування інвалідів, робоче місце інваліда вважається створеним у разі якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Відповідальність підприємства настає лише у випадку не зайняття (не працевлаштування) інвалідом робочого місця і не пов’язується з тривалістю його роботи на підприємстві. Осіпович Н.І., як вбачається зі звіту (а.с.9) пропрацювала у позивача 3 місяці, а отже місце для працевлаштування інваліда позивачем було створено і інвалід був працевлаштований.

Відповідачем непрацевлаштовано 2 інваліда, як встановлено судом.

Однак, відповідно до ч. 1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько –правової відповідальності учасника господарських відносин є  вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Наказом №17 від 19.03.2004р. «Про створення атестаційної комісії з атестації робочих місць інвалідів»ТзОВ «Горохів-насіння»створено атестаційну комісію (а.с.108). Актом №11 від 25.03.2004р.  атестовано робочі місця для інвалідів на яких працевлаштовано інвалідів та вільні робочі місця де може бути працевлаштовано інвалідів (а.с.109-110). Згідно Наказу №22 від 31.03.2004р. «Про створення робочих місць інвалідів»на ТзОВ «Горохів-насіння»було створено 11 робочих місць для інвалідів (а.с.111).

Поданими відповідачем доказами стверджується, що товариством було вжито всіх залежних від нього заходів для працевлаштування в 2004 році інвалідів.

Таким чином,  враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фонду соціального захисту інвалідів щодо застосування штрафних санкцій за 3 нестворених робочих місця для працевлаштування інвалідів задоволенню не підлягають. Позивачем було створено 11 робочих місць для працевлаштування інвалідів. Існуюче на той час чинне законодавство зобов’язувало підприємства створити робочі місця для інвалідів і цей обов’язок не супроводжувався обов’язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів.

Керуючись Господарським кодексом України, Законом України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, Положенням про фонд соціального захисту інвалідів, Положенням „Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, “Порядком сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів”,  ст.ст.70,71,86,94,158-163,186 КАС України, господарський суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

В позові Волинського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю “Горохів-насіння” про стягнення 8 465 грн. 52 коп. штрафних санкцій, відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20 денний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього 20 денного строку. Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана до адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                    Л.М.Сініцина