ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  43/198

20.06.07

За позовом   товариства з обмеженою відповідальністю „Відродження Полісся”

до                   товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоспецбудмонтаж”

про                 стягнення 18 943,55 грн.

Суддя    Пасько М.В.

Представники:

від позивача         Панкратов В.С., Прокоф’єв Л.Є. –предст. за дов.,

від відповідача     не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоспецбудмонтаж” про стягнення 18 943, 55 грн.  (16 939,12 грн. основного боргу, 863,16 грн. пені, 152,24 грн. 3 % річних та 989,03 грн. інфляційних нарахувань) у зв’язку з неналежним виконанням умов договору підряду від 15.06.06.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.07 порушено провадження у справі  № 43/198 та призначено її розгляд на 16.05.07.

Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи Позивач в судове засідання не з’явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, у зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 07.06.07.

У зв’язку з нез’явленням в судове засідання представника Відповідача, невиконанням ним вимог ухвали господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі          № 43/198 від 06.04.07 та необхідністю витребування нових доказів, суд визнав за необхідне відкласти розгляд справи на 20.06.07.

В судове засідання призначене на 20.06.07 представник Відповідача не з’явився, вимог ухвали господарського суду міста Києва не виконав.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз'яснення Президії ВАСУ від 18.09.97р.               №02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Судом у відповідності до ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками процесу документи, заслухавши пояснення представника Позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.06 між товариством з обмеженою відповідальністю „Відродження Полісся” (далі Позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю „Енергоспецбудмонтаж” (далі Відповідач) було укладено Договір підряду (далі Договір). Відповідно п.1.1. Договору Позивач зобов’язується виготовити та встановити метало-пластикові вікна, а Відповідач зобов’язується забезпечити своєчасне фінансування та прийняття виконаних робіт.

Згідно п. п. 4.1.1., 4.1.2. Договору передплата складає 70% від ціни предмету договору, протягом 3-х банківських днів після підписання даного договору, 30% - ціни предмету Договору, сплачується протягом 3-ох банківських днів після підписання акту прийому-передачі виконаних підрядних робіт.

29.06.07 між сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до договору підряду від 15.06.06, відповідно умов якої, ціна договору була змінена і складала 120 864, 76 грн.

11.08.06 сторони уклали Додаткову угоду № 2 до договору підряду від 15.06.06, згідно п.1.3. якої, сума договору була збільшена до 135 296, 76 грн.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав, що підтверджується актом виконаних робіт за серпень 2006 року та актом № п-00000050 від 09.08.06, видатковими накладними              № п-00000116 від 28.08.06р., № п-00000097 від 09.09.06р., які додані до матеріалів справи.

Отже, Позивач виготовив та встановив метало-пластикові вікна, а Відповідач прийняв та зобов’язався оплатити виконану роботу на загальну суму 135 294, 95грн.

Відповідач свої зобов’язання належним чином не виконав, виконані роботи оплатив частково.

Відповідно до розрахунку наданого Позивачем, заборгованість Відповідача за договором підряду від 15.06.06 складає 16 939,12 грн. основного боргу, 863,16 грн. пені, 152, 24 грн. 3 % річних та 989, 03 грн. інфляційних нарахувань.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно приписів ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а обставини, що відповідно до законодавства можуть бути підтверджені певними засобами доказування не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Як вбачається з договору обидві сторони правочину брали на себе окремі, чітко визначені зобов’язання.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу.

Відповідно до ст.225 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки, відповідно до ст.ст.11, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись своєчасно та належним чином, а одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 525 ЦК України)  позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних в сумі 152,24 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 989,03 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунком Позивача.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Договором підряду від 15.06.06, не передбачено нарахування пені за неналежне виконання умов договору, у зв’язку з чим суд відмовляє в задоволені позовних вимог в частині нарахування пені.

Приймаючи до уваги те, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати  по  оплаті  держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно              ст. 49 ГПК України  покладаються  на  Відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоспецбудмонтаж” (01030,        м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 66, кв.2, код 33155740, р/р 2201 в Подільському відділенні АБ «Київ», м. Київ, МФО 320401 або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Відродження Полісся” (07100, Київська обл., м. Славутич, Добринінський квартал, 4/39, код 13737133, р/р 7501 в філії ВАТ КБ „Надра” Чернігівське РУ м.Славутич, МФО 353627) 16 939, 12 грн. основного боргу, 152, 24 грн. 3% річних,  989, 03 грн. інфляційних нарахувань, 189, 44 грн. державного мита, 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В задоволені позову в частині стягнення 863,16 грн. пені відмовити.

Суддя                                                                                                               М.В.Пасько