ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

03.04.07                                                                                           Справа  № 5/3279-18/181А

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді                                                  Галушко Н.А.

Суддів                                                                      Юрченко Я.О.

Процик Т.С.

розглянув апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова, м. Львів № 3248/9/10 від 13.02.2007 року (далі ДПІ у Франківському районі м. Львова)

на постанову Господарського суду Львівської області від 09.02.2007 року

у справі № 5/3279-18/181А

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрхімресурс»,         м. Львів (далі ТзОВ «Укрхімресурс», м. Львів)

до відповідача: ДПІ у Франківському районі м. Львова

про визнання нечинними акту державної податкової інспекції

за участю представників сторін:

від позивача –Фещенко Ю.Ю. - представник

від відповідача –Чабан О.С. –старший державний податковий інспектор юридичного відділу

Права та обов’язки представникам сторін відповідно до ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено.

Постановою Господарського суду Львівської області від 09.02.2007 року у справі № 5/3279-18/181А задоволено позовні вимоги ТзОВ «Укрхімресурс», м. Львів: скасовано акт ДПІ у Франківському районі      м. Львова від 01.12.2005 року № 175 про анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість та зобов’язано ДПІ у Франківському районі м. Львова поновити ТзОВ «Укрхімресурс»в Реєстрі платників податку на додану вартість з 01.12.2005 року.

Постанова господарського суду першої інстанції мотивована тим, що перебіг строку, протягом якого у підприємства повинні бути оподатковувані операції податком на додану вартість, на думку суду, повинен починатись з квітня 2005 року, а саме з моменту набрання чинності законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», відповідно орган податкової служби неправомірно поширив норми згаданого закону на правовідносини, які існували до набрання ним чинності; позивачем подано до суду першої інстанції податкові декларації за період з грудня 2004 року по грудень 2005 року, з яких вбачається, що в листопаді 2005 року у позивача були оподатковувані операції податком на додану вартість.

ДПІ у Франківському районі м. Львова подано апеляційну скаргу №3248/9/10 від 13.02.2007 року, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що господарським судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті постанови порушено норми Закону України «Про податок на додану вартість»та Кодексу адміністративного судочинства України. Крім цього, скаржник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги податкові накладні по податку на додану вартість, які подавались ТзОВ «Укрхімресурс»впродовж 12 послідовних податкових місяців з 01.10.2004 року по 30.09.2005 року без відображення оподатковуваних операцій.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення та заперечення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

Як вбачається з акту за № 175 від 01.12.2005 року, органом державної податкової служби було анульовано Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість за № 17965573, індивідуальний податковий номер 52, виданого 29.08.2001 року платнику податків ТзОВ «Укрхімресурс».

У відповідності до п. 2.4 Порядку проведення інвентаризації платників податку на додану вартість, комісія з проведення інвентаризації та анулювання реєстрації платників податку на додану вартість розглядає питання про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість, підписує відповідний акт та подає його на затвердження керівнику органу державної податкової служби або приймає рішення про недостатність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість і повертає проект зазначеного акта разом із підтверджувальними документами до відповідного підрозділу. Датою прийняття рішення є дата затвердження керівником органу державної податкової служби акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість або дата прийняття рішення про недостатність підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість..

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що даний документ (акт) за своєю правовою природою є індивідуальним актом, оскільки у зв’язку з його прийняттям настають певні юридичні наслідки, які можуть порушувати права, свободи та інтереси суб‘єктів господарювання, а тому може бути оспорений у відповідності до вимог ст. 2 КАС України.

Як вбачається з акту № 175 від 01.12.2005 року, свідоцтво платника податку на додану вартість було анульовано на підставі підп. «ґ»п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», з наступними змінами та доповненнями, та Порядку проведення інвентаризації платників податку на додану вартість від 30.08.2005 року за №372, оскільки, платник, в даному випадку позивач, протягом дванадцяти послідовних місяців (з 01.10.2004 року по 30.09.2005 року) подавав декларації з податку на додану вартість, які свідчили про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду.

У відповідності до вимог підп. «ґ»п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість» реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Вищенаведений підпункт, викладений в наведеній редакції, згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»та деяких інших законодавчих актів України»від 25.03.2005 року № 2505-IV, який набув чинності з 01.04.2005 року.

Згідно абзацу 4 пункту 13 (Перехідні положення) розділу 2 згаданого Закону, у двомісячний термін після введення в дію цього Закону провадиться інвентаризація платників податку з метою вилучення з Реєстру платників, які не відповідають визначеним цим Законом критеріям, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

На виконання абз. 4 п. 13 (Перехідні положення) розділу 2 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2005 року № 534, Державній податковій адміністрації делеговано повноваження на затвердження за погодженням з Міністерством фінансів Порядку проведення інвентаризації платників податку на додану вартість відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»та деяких інших законодавчих актів України». В свою чергу, Наказом від 30.08.2005 року № 372 ДПА України затверджено Порядок проведення інвентаризації платників податку на додану вартість, зареєстр. в Мін’юсті України 13.09.2005 року за № 1039/11319.

У відповідності до вимог п. 1.3 Порядку проведення інвентаризації платників податку на додану вартість, органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру платників податку на додану вартість, та у разі існування підстав, визначених у підпунктах «а»–«ґ»п. 9.8 ст. 9 Закону, приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість.

Згідно п. 1.4 вищенаведеного Порядку, анулювання реєстрації платника податку на додану вартість на підставі, визначеній у підпункті «а»пункту 9.8 статті 9 Закону, здійснюється за заявою платника податку на додану вартість у порядку, передбаченому Положенням про Реєстр платників податку на додану вартість, затвердженим наказом ДПА України від 1.03.2000 року №79 та зареєстр. в Мін’юсті України 3.04.2000 року за №208/4429, а на підставах, визначених у підпунктах «б»–«ґ»цього пункту Закону, - за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

Крім цього, в матеріалах справи наявні податкові декларації за період з жовтня 2004 року по вересень 2005 року включно, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду. Однак, у суді першої інстанції позивачем було додано до матеріалів справи податкові декларації за період з грудня 2004 року по грудень 2005 року, з яких вбачається, що в листопаді 2005 року у позивача були оподатковувані операції податком на додану вартість.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що законодавець не поширив застосування нової редакції п. 9.8 ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», зокрема підп. «ґ», на правовідносини які мали місце до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», а тому, згаданий підпункт повинен застосовуватись з моменту набрання чинності цим законом і не може застосовуватись до правовідносин, які мали місце до набрання чинності згаданого закону, зокрема, анулювати реєстрацію платника податку на додану вартість, в даному випадку, можливо лише тоді, коли особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців, починаючи з моменту набрання чинності нової редакції п. 9.8   ст. 9 Закону України «Про податок на додану вартість», або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Скаржником не подано судовій колегії доказів, які б стали підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що постанова Господарського суду Львівської області прийнята з дотримання норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 199, 200, 205, 206 КАС України, -

Львівський апеляційний господарський суд У Х В А Л И В:

1.          Залишити без змін постанову Господарського суду Львівської області від 09.02.2007 року у даній справі, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку, згідно із ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя                                                            Галушко Н.А.

Суддя                                                                                          Процик Т.С.

Суддя                                                                                          Юрченко Я.О.