ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 35/280
28.08.07 р.

За позовом   Відкритого акціонерного товариства «Київський річковий порт»

до                   Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Торговий дім «Укртекст»

про                стягнення  127 938,57 грн.

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача:               Ліліцька О.М. – предст. за довір. №01-29-728 від 20.07.07р.;

від відповідача:  не з‘явились.

Рішення прийняте 28.08.2007р., на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, в зв‘язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 16.08.2007р. по 28.08.2007р.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги  Відкритого акціонерного товариства «Київський річковий порт»до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Торговий дім «Укртекст»про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 127 938,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не виконані взяті на себе договірні зобов’язання щодо оплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2007 року порушено провадження у справі № 35/280 розгляд справи призначений на 31.07.2007 року.

В судовому засіданні 31.07.2007р. представник позивача подав суду заяву про зменшення позовних вимог та документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/280 від 06.07.2007р.

Відповідач в судове засідання 31.07.2007р. не з'явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду № 35/280 від 06.07.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 31.07.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено до 16.08.2007р.

В судовому засіданні 16.08.2007р. представник позивача надав суду документи до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання 16.08.2007р. вдруге не з'явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез’явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду № 35/280 від 06.07.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи.

В судовому засіданні 16.08.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 28.08.2007р.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Київський річковий порт»(надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укртекст»(надалі відповідач) було укладено Договір № 10-33/07 оренди нежитлового приміщення (далі Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1.) орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування нежитлові приміщення загальною площею 266,6 кв.м., розташовані на четвертому поверсі будинку Річкового вокзалу  за адресою: м. Київ, Поштова площа, 3.

Факт передачі вищезазначених приміщень відповідачу підтверджується Актом приймання-передачі від 01.11.2006р.

Відповідно до п. 3.1. Договору місячна орендна плата за майно, яке орендується, складає з ПДВ 37 324,00 грн.

Сплата орендної плати здійснюється у формі попередньої оплати до 5 числа поточного місяця (п. 3.3. Договору).

Згідно з п. 4.1.2. Договору орендар зобов’язався своєчасно  і у повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату, витрати за споживання електроенергії, та інші витрати, пов’язані з утриманням орендованого майна.

На виконання умов Договору позивачем були виставлені відповідачу наступні рахунки-фактури: № КР-0000233 від 03.03.2007р. та № КР-0000425 від 29.03.2007р.

Проте відповідач взяті на себе зобов’язання за Договором щодо сплати орендної плати, витрат за споживання електроенергії, та інших витрат, пов’язаних з утриманням орендованого майна не виконав.

За невиконання або неналежне виконання зобов’язань згідно з Договором сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством України (п. 6.1. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору за прострочення терміну сплати орендної плати та витрат за споживання електроенергії понад 25 календарних днів, орендодавець має право нарахувати орендарю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати).

24.04.2007р. позивач направив відповідачу претензію № 01-29-377 на суму 85 590,42 грн., з якої вбачається, що сума заборгованості відповідача перед позивачем за період користування орендованими приміщеннями, а саме, з березня 2006р. по квітень 2007р. складає 84 391,69 грн., сума пені за весь строк прострочення платежів –1 198,73 грн.

Вищевказаною претензією позивач вимагав від відповідача в семиденний строк з дня отримання претензії перерахувати суму в розмірі 85 590,42 грн. на розрахунковий рахунок ВАТ «Київський річковий порт», а також зазначав, що у разі невиконання вимог претензії він буде змушений звернутися до Господарського суду м. Києва з метою примусового виконання зобов’язань відповідача по Договору.

Відповідачем вищезазначений лист було залишено без реагування. Сума боргу добровільно сплачена не була.

24.04.2007р. позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № КР-0000646, який також оплачено не було.

Відповідно до розрахунку № 01-29-535 від 01.06.2007р. за Договором № 10-33/07 від 01.11.2006р. сума заборгованості відповідача перед позивачем за період з 01.03.07р. по 31.05.07р. становить 127 938,57 грн.: 126 137,10 –заборгованості за оренду приміщення з 01.03.2007р. по 31.05.2007р., 1801,47 грн. –пені за оренду приміщення з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ за період з 01.03.07р. по 31.05.07р..

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 127 938,57 грн.

В процесі розгляду справи позивачем було подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій зазначив, що відповідач частково погасив свій борг, сплативши суму у розмірі 126 137,10 грн.

У зв’язку з цим позивач просив суд зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача суму пені за прострочення сплати орендної плати у розмірі 1 801,47 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ч. 1 ст. 14 Цивільного Кодексу України цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов’язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,  визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з матеріалів справи на день розгляду справи в судовому засіданні відповідачем було здійснено часткову сплату заборгованості в розмірі 126 137,10 грн., в зв’язку з чим позивачем була подана заява про зменшення позовних вимог, та на підтвердження сплати зазначеної суми додані копії банківських виписок.

Таким чином, позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Київській річковий порт»в частині стягнення основного боргу в розмірі 126 137,10 грн., підлягають припиненню на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене позивач просить суд стягнути суму  пені в розмірі 1 801, 47 грн. за прострочення сплати орендної плати, яка передбачена п. 6.2. Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання по Договору оренди не виконав, суму пені за прострочення сплати орендної плати,  не сплатив.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду докази на спростування викладеного в позові.

Враховуючі викладене позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 1801,47 грн. за прострочення сплати орендної  плати є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на  відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 193, 285 Господарського кодексу України, ст.ст. 14, 525, 526, 530, 610, 626, 629, 759, 762 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 49, 77, п. 1-1 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Торговий дім «Укртекст»(04070, м. Київ, Поштова площа, 3, р/р 0486 у ВАТ «Укрексімбанк»м. Києва, МФО 322313, код ЗКПО 31512350) на користь Відкритого акціонерного товариства «Київський річковий порт»(04070, м. Київ, вул. Верхній Вал, 70, р/р 286 в ВАТ ВІЕЙБІБанк м. Києва, МФО 321637, код ЗКПО 03150071), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 1 801,47 грн. (одну тисячу вісімсот одну гривню 47 коп.) –пені, 1 279,39 грн. (одну тисячу двісті сімдесят дев’ять гривень 39 коп.) - державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості в розмірі 126 137,10 грн. провадження у справі припинити на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                                                                                           М.Є. Літвінова