ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.10.07 р.
Справа № 20/319

Суддя господарського суду Донецької
області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Приватного підприємця
ОСОБА_1, м.Горлівка

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка

про
стягнення 16000,00 грн.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - приватний
підприємець

від відповідача: Флом І.В. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької
області звернувся Приватний підприємець ОСОБА_1, м.Горлівка, із позовом до
Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, про  стягнення 16000,00 грн., з яких 14910,00 грн.
- сума матеріальної шкоди, 1090,00 грн. - сума моральної шкоди, заподіяної
відповідачем позивачеві у зв'язку із неправомірним припиненням
електропостачання на об'єкті позивача та псуванням товару, що знаходився у
позивача на зберіганні.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на факт заподіяння йому відповідачем шкоди, на надані суду
документи, на приписи Цивільного кодексу України.

Відповідач проти факту неправомірного
відключення електричної енергії на об'єкті позивача не заперечив, однак позову
не визнав, посилаючись на недоведеність позовних вимог.

Ухвалою голови господарського суду
Донецької області строк вирішення спору продовжено.

У судовому засіданні оголошена
перерва з 30.08.07 р. до 13.09.07 р.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

11 червня 2001 р. позивачем
(Споживач) та відповідачем (Електропостачальна організація) укладено договір №
1386 на користування електричною енергією (далі-Договір), предметом якого є
умови поставки, порядок реалізації електричної енергії та її використання на
межі балансової належності сторін (п.1.1 Договору).

Пунктом 3.1, 3.2 Договору
визначений порядок щомісячного відключення одного з приєднань Споживача для
експлуатаційно-ремонтного обслуговування та усунення дефектів на обладнанні та
електроустановках Електропостачальної організації.

Пунктом 3.3 Договору передбачені
випадки припинення  електропостачання
повністю або частково: незадовільний стан
електроустановок Споживача, відсутність персоналу для обслуговування
електроустановок, несплата платіжного документу за електричну енергію у
встановлені Договором строки тощо.

Як стверджує позивач, та проти чого
відповідач не заперечив, 22.07.04 р. на об'єкті позивача за адресою: АДРЕСА_1,
представником відповідача було неправомірно припинено постачання електричної
енергії.

Даний факт відповідачем визнано у
листі від 10.01.05 р. № 21-41, адресованому прокурору Центрально-Міського району
м.Горлівки.

Позивач стверджує, що внаслідок
вищезазначеного припинення електропостачання сталося псування товару (тушка
перепела), який на підставі договору з ПП “Діана” позивач зберігав у
морозильних камерах, розташованих у зазначеному приміщенні, що підтверджує
наданими суду копіями договору № 2 від 21.07.04 р., накладної № 57 від 21.07.04
р., акту від 27.07.04 р.

Позивач також стверджує, що ним
сплачено ПП “Діана” вартість зіпсованого товару в сумі 14910,00 грн., що
обґрунтовує наданою суду квитанцією до прибуткового касового ордеру, а також,
що відповідачем заподіяно позивачеві й моральної шкоди в сумі 1090,00 грн., що
виявилася у зірванні поставки, втраті ринку збуту тощо.

Посилаючись на ст.ст.1166, 1167,
1172 Цивільного кодексу України, позивач просить суд стягнути з відповідача
матеріальну шкоду в сумі 14910,00 грн. та моральну шкоду в сумі 1090,00 грн.

Відповідач позову не визнав,
посилаючись на недоведеність позовних вимог.

Згідно із ст.4-2) Господарського
процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється
на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного
кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах
змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Статтею ст.33 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.36 Господарського
процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи і матеріали,
які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення
спору.

Згідно із ст.43 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Ніякі докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Статтею 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог
щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.  Не допускаються одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно із ст.224 зазначеного
кодексу, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання
або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого
порушено.

Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Як свідчать матеріали справи, між
сторонами виникли господарські правовідносини з постачання електричної енергії,
що ґрунтуються на укладеному сторонами Договорі.

Отже, за даних обставин питання
відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення однією з сторін
господарського зобов'язання, мають регулюватися відповідними нормами
господарського, цивільного законодавства стосовно договірних правовідносин.

Позивач обґрунтовує свої вимоги,
зокрема, посиланням на приписи ст.ст.116, 1167, 1172 Цивільного кодексу
України, якими встановлені загальні правила відшкодування позадоговірної шкоди,
що у даному випадку є помилковим.

Позивачем надані суду документи,
які свідчать про те, що між ним та Приватним підприємством “Діана” існували
господарські правовідносини, пов'язані із зберіганням позивачем товару
зазначеного підприємства - договір № 2 від 21.07.04 р., що позивачем отримано
від приватного підприємства “Діана” товар на суму 14910,00 грн. - накладна № 57
від 21.07.04 р., що дана сума сплачена позивачем цьому підприємству - квитанція
№ 22 від 04.08.04 р.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні документи, які свідчили про те, що зіпсована продукція зберігалась
позивачем саме на об'єкті, який відповідачем було безпідставно відключено від
електропостачання.

Факт псування продукції позивач
обґрунтовує наданим суду актом від 27.06.04 р., який у якості належного доказу
цих обставин суд до уваги не приймає у зв'язку з тим, що зазначений акт
складено за відсутністю представників відповідача, та, крім самого позивача,
підписано особами, повноваження яких є невизначеним.

Крім того, як зазначено у квитанції
до прибуткового касового ордеру № 22 від 04.08.04 р., підставою сплати
позивачем Приватному підприємству “Діана” 14910,00 грн. є договір № 2 від
21.07.04 р., накладна № 57 від 21.07.04 р., а не заподіяння шкоди.

Факт та розмір заподіяної
позивачеві відповідачем моральної шкоди позивач не обґрунтував наданими суду
доказами.

За даних обставин суд дійшов
висновку про неможливість задоволення позову у зв'язку із неналежним правовим
обґрунтуванням позовних вимог та їх недоведеністю наданими суду документами.

У задоволенні позову слід відмовити
повністю, судові витрати - покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 36, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу  України,
ст.ст.193, 224 Господарського кодексу України, ст.ст.1166, 1167, 1172
Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити
повністю.

Вступну та резолютивну
частини рішення оголошено 18.10.07 р.

Повний текст рішення
підписано 23.10.07 р.

Суддя
Донець О.Є.

Надруковано
3 примірники:

1-          позивачеві;

1
- відповідачеві;

1
- у справу