ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"11" грудня 2007 р.

справа № 20-5/444

За позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1 )

до Малого приватного
підприємства „Виробничо-комерційна фірма „Антант” (99058 м. Севастополь,
вул. Гер. Бресту, б. 25,кв. 81)

про стягнення заборгованості в
розмірі  108500,00 грн.

Суддя Євдокимов
І.В.

Представники сторін:

Позивач - ОСОБА_2, представник,
довіреність ВЕТ № 966843 від 04.08.07,

Відповідач
- Колодий Володимир Григорович, представник, довіреність № б/н від 01.10.07;

Відповідач - Тімакова Надія
Михайлівна, директор, розпорядження № 3 від 15.10.2004.

Суть спору:

Позивач, СПД ОСОБА_1., звернувся до
суду з позовом до відповідача, Малого приватного підприємства „Виробничо-комерційна
фірма „Антант”, про стягнення заборгованості в розмірі  108500,00 грн.

В процесі розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача суму в розмірі
122500,00  грн.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
тим, що відповідачем належним чином не виконувались обов'язки щодо передачі
об'єкту оренди.

Відповідач позові вимоги визнав
частково на суму 35000,00 грн.

Представникам сторін роз'яснені їх
процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального
кодексу  України.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши надані позивачем докази,  суд,
-

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2004 року між Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1та Малим приватним підприємством
“Виробничо-комерційна фірма “Антант” в особі його власника Тімакова О.Н. в
простій письмовій формі укладений договір б/н оренди нерухомого майна - бару
“Антант”, розташованого за адресою: місто Севастополь, вул. Бухта Козач'я, буд.
6 “а” з наступним його викупом орендарем. Строк дії договору сторонами
встановлений 8 місяців, до 20.01.05.

Орендар в рахунок укладеного
договору зобов'язаний сплатити власнику Малого приватного підприємства “ВКФ
“Антант” суму в розмірі 15000,00 доларів США у наступні строки: 3000,00 доларів
США в строк до 15.06.04, 2000,00 доларів США в строк до 20.06.04, 5000,00
доларів США в строк до 20.07.04, останню частку суми позивач зобов'язаний
сплатити в строк до 20.01.05.

Мале приватне підприємство “ВКФ
“Антант”  в особі Тімакова О.Н. в свою
чергу зобов'язувалось не підвищувати вартість приміщення і не здійснювати дій,
направлених  на відчуження об'єкту оренди
в період його оренди.

Відповідно до умов Договору Мале
приватне підприємство “ВКФ “Антант” зобов'язалось  продати об'єкт оренди протягом 10 днів після
повної оплати вартості об'єкту за ціною не вище обумовленої.

На виконання умов Договору оренди
нерухомого майна позивачем - суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1-
12.06.04 було сплачено Тімакову О.Н.
2000,00 доларів США, 05.10.04 -13500,00 доларів США, що підтверджується
відповідними розписками, підписаними директором Малого приватного підприємства
“ВКФ “Антант” Тімаковим  О.Н.

Крім того, позивачем були передані
директору Малого приватного підприємства “ВКФ “Антант” Тімакову  О.Н. 1300 доларів США згідно з розписками від
25.09.2004, 27.09.2004, 29.09.2004, 01.10.2004, 04.10.2004: 30100,00 грн. і
1300 доларів США, а всього на суму 37250,00 грн. в якості орендної плати.

Суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно положень  статті 193 Господарського кодексу України №
436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526
Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 зобов'язання повинні
виконуватись належним чином  відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна  його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173
Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що
виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у
сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну
дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого
суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію
тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у
тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175
Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських
відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана
сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 611  Цивільного кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають  правові  наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 283
Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець)
передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування
майно для здійснення господарської діяльності.

Рішенням господарського суду м.
Севастополя від 19.01.2006 за позовом СПД ОСОБА_1 до  МПП “Виробничо-комерційна фірма “Антант” про
визнання договору дійсним та про визнання права власності на нерухоме майно,
залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду від 09.03.2006, та постановою Вищого господарського суду України від
06.06.2006, у позові СПД ОСОБА_1 відмовлено.

Також вказаним рішенням
встановлений факт передачі відповідачу 15500 доларів США.

Відповідно до ч. 2 ст. 35
Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час
розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 122500,00
грн.

Керуючись ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд покладає
на відповідача витрати по сплаті державного мита в сумі 1225,00 грн. і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00
грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 22, 49, 82 -85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України,
суд, -

В И Р І Ш И В
:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Малого приватного
підприємства „Виробничо-комерційна фірма „Антант” (99058 м. Севастополь,
вул. Гер. Бресту, б. 25,кв. 81, , відомостей про наявність
поточних  рахунків в установах банків
немає) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код  НОМЕР_1,  відомостей про наявність поточних  рахунків в установах банків немає) заборгованість
в сумі  122500,00 грн.,   витрати по сплаті державного мита в сумі
1225,00 грн., а також  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                         І.В.
Євдокимов

Рішення
оформлено

згідно
з вимогами

ст.
84 ГПК України

та
підписано

11.12.2007

Розсилка:

1.          СПД ОСОБА_1. (АДРЕСА_1 )

2.          Представник позивача -ОСОБА_2
(АДРЕСА_2)

3.          МПП „Виробничо-комерційна фірма
„Антант” (99058 м. Севастополь, вул. Гер. Бресту, б. 25,кв. 81)

4.          Справа

5.          наряд