ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

16.10.2007
Справа №2-13/14035-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді                                                   Жукової А.І.

при секретарі                               Ковальчук К.В.

за участю:

Від позивача – Коструба А.В., представник, дов. від 08.09.2007 року

Від відповідача – не з’явився

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд», м. Сімферополь пр. Перемоги, 82

До відповідача Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольської міської філії, м. Севастополь вул. Демідова, 54

Про визнання неправомірними дій та спонукання до реєстрації договору.

Суть спору: Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» звернувся до ГС АР Крим з адміністративним позовом до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольської міської філії та просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови в реєстрації договору суперфіцію та зобов’язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольську міську філію здійснити реєстрацію договору про право на забудову чужої земельної ділянки (суперфіцій), укладеного між позивачем та Севастопольською міською державною адміністрацією від 10 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Сімферопольської державної нотаріальної контори АР Крим (за реєстром № 4-1197) шляхом внесення інформації з договору в електронному вигляді до бази даних відповідача відповідно до „Формату файлу обміну земельно-кадастровими даними” відносно земельних ділянок за орендою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» є користувачем земельної ділянки для забудови площею 0,2829 га у м. Севастополі, Матроський бульвар 1, 1а, 1б на підставі договору про право на забудову чужої земельної ділянки (суперфіцій), заключеного між позивачем та Севастопольською міською державною адміністрацією від 10 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Сімферопольської державної нотаріальної контори АР Крим (за реєстром № 4-1197), який згідно з Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” підлягає обов’язковій державній реєстрації. У зв’язку з чим, відмова відповідача у проведенні реєстрації договору є неправомірною. Крім того, мотивація відмови Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольської міської філії, що на земельну ділянку площею 0,2829 га у м. Севастополі, Матроський бульвар 1, 1а, 1б зареєстровані матеріали інвентаризації Чорноморського флоту Російської Федерації не відповідає дійсності у зв’язку з тим, що у Чорноморського флоту Російської Федерації відсутні державний акт на дану земельну ділянку або договір оренди, які б  підтверджували право власності або користування земельною ділянкою.

Відповідач у судове засідання не з’явився, надав клопотання про розгляд справи у відсутність його представника та просив винести рішення у справі у відповідності з законом.

Провадження по справи здійснювалось відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач відмовився від послуг перекладача.

Відповідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005р. № 2875-ІУ) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимогою особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Позивач у судовому засіданні заявив про відмову у фіксуванні судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком слухання справи позивачу була вручена пам'ятка про права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до п.6, 8 ст.3 КАС України адміністративний позов це звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.ч.1, ст.9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 10 вересня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» та Севастопольською міською державною адміністрацією був укладений договір про право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Згідно договору Севастопольська міська державна адміністрація надала Товариству з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» право забудови земельної ділянки площею 0,2829 га (суперфіцій), яка знаходиться за адресою: м. Севастополь, Матроський бульвар, 1, 1а, 1б.

17.09.2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» звернулось до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольської міської філії з проханням провести реєстрацію зазначеного договору суперфіцію. Проте, листом від 24.09.2007 року Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольська міська філія відмовило в проведенні реєстрації мотивуючи тим, що на земельну ділянку площею 0,2829 га у м. Севастополь, Матроський бульвар, 1, 1а, 1б зареєстровані матеріали інвентаризації Чорноморського флоту Російської Федерації.

Суд вважає, що у відповідача не було достатніх правових підстав для відмови у реєстрації договору про право забудови земельної ділянки (суперфіцій) виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обмежень» відповідна державна реєстрація - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно і їх обмежень, яке супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Частиною 1 статті 4 Закону передбачено, що право забудови земельної ділянки (суперфіцій) підлягає обов’язковій державній реєстрації.

Крім того, згідно ст. 126 Земельного кодексу України документом, що підтверджує право власності або право користування земельною ділянкою є державний акт на земельну ділянку або договір оренди. Проте, жодних документів, що підтверджують наявність права користування спорною земельною ділянкою у Чорноморського флоту Російської Федерації суду надано не було. Більш того, Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольська міська філія не має відомостей про наявність у Чорноморського флоту Російської Федерації правоустановчих документів на зазначену земельну ділянку, що підтверджується листом відповідача від 24.09.2007 року вих.№ 519.

Згідно статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не з’явився, та не представив мотивоване заперечення проти заявлених позовних вимог.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови в реєстрації договору суперфіцію, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» та Севастопольською міською державною адміністрацією від 10 вересня 2007 року є неправомірними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Державне мито у сумі 3,40 грн. підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

п о с т а н о в и в:

Позов задовольнити.

Визнати дії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольської міської філії щодо  відмови в реєстрації договору суперфіцію, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» та Севастопольською міською державною адміністрацією від 10 вересня 2007 року неправомірними.

Зобов’язати Державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольську міську філію здійснити реєстрацію договору про право на забудову земельної ділянки площею 0,2829 га у м. Севастополі, Матроський бульвар 1, 1а, 1б (суперфіцій), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» та Севастопольською міською державною адміністрацією від 10 вересня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Сімферопольської державної нотаріальної контори АР Крим (за реєстром № 4-1197) шляхом внесення інформації з договору у електронному вигляді до бази даних  Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України з земельних ресурсів» Севастопольської міської філії відповідно до «Формату файлу обміну земельно-кадастровими даними (обмінний файл») відповідно земельних ділянок по оренді.

Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 22301854) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Севастопольцентрбуд» (95000, м. Сімферополь пр. Перемоги, 82, ЗКПО 34938782, банківські реквізити суду не відомі) 3,40 грн. державного мита.

Виконавчі листи видати після вступу постанови у законну силу.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.