ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.12.07 р.
Справа № 6/272

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді _Подколзіної Л.Д.

При секретарі  Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю “Вітел” м.Горлівка, Донецької області

до відповідача: Фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1 м.Горлівка, Донецької області

третьої особи
____________________________________________________________________

про стягнення   176 357грн. 92коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача - Захаренко Л.О. -
представник по довіреності № 40  від  02.10.2007р.

від відповідача  - ОСОБА_1- СПД

від третьої особи

Відповідно ст.77 ГПК України у засіданні суду

з  06.11.2007р. по 04.12.2007р.
оголошувалася

перерва для представлення сторонами

додаткових документів та з 04.12.2007р. по

25.12.2007р. для оголошення тексту рішення.

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю “Вітел” м.Горлівка, Донецької області, звернувся до
господарського суду з позовом про стягнення з фізичної особи- підприємця
ОСОБА_1 м.Горлівка, Донецької області боргу у сумі 88 178грн. 96коп. та штрафу
у сумі 88 178грн. 96коп. відповідно договору поставки товару №1999 від
01.08.2007р. (Усього 176 357грн. 92коп.)

Справа слуханням відкладалася та у
судовому засіданні оголошувалася перерва для представлення сторонами додаткових
документів, необхідних для вирішення спору по суті.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
від 24.10.2007р. заперечив проти позовних вимог та наполягає на тому, що  договір поставки товару №1999 від
01.08.2007р. був укладений без вільного волевиявлення фізичної особи, а саме
ОСОБА_1. Крім того, просить зупинити провадження по справі №6/272 до винесення
судового рішення по кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_2,  який отримав товар у шахрайстві, що призвело
до матеріальних збитків позивача.  Суд
відхиляє дане клопотання, оскільки статтею 79 ГПК України не передбачено
зупинення провадження у справі з мотивів, зазначених у даному клопотанні.

У процесі слухання справи позивач
надав заперечення на відзив відповідача, в якому стверджує, що договір №1999
від 01.08.2007р. був укладений між сторонами у повній відповідності з вимогами
цивільного та господарського законодавства України. Також стверджує, що факт
отримання товару за договором підтверджується видатковими накладними та актом
звірки взаєморозрахунків.  Крім того,
вказує, що посилання відповідача на наявність якогось іншого договору не відповідає
дійсності, оскільки він не укладався і
його не було представлено суду.

17 грудня 2007р. відповідач
звернувся  до суду з доповненням до
відзиву на позовну заяву, в якому вказує на те, що господарські стосунки між
сторонами склалися більше трьох років за укладеними договорами поставки
продукції, та надав низьку договорів та накладних.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши  представників сторін,
суд  -

встановив:

Позивач стверджує, що 1 серпня 2007р.
між Товариством з обмеженою відповідальністю “Вітел” м.Горлівка, Донецької
області та фізичною особою- підприємця ОСОБА_1 м.Горлівка був укладений договір
№1999, згідно умов якого  позивач взяв на
себе зобов”язання передавати у власність відповідача в термін усього строку дії
даного договору продукти  харчування в
кількості, асортименті та за ціною, згідно накладним на кожну партію товару, а
відповідач зобов”язався прийняти товар та сплатити за нього грошову суму,
вказану у накладній на кожну партію товару.

Позивач посилається на виконання
своїх зобов”язань у повному обсязі, де він у виконання умов договору
06.08.2007р. по  накладним №РО-7740,  №РО-7743, №РО-7744  здійснив поставку у адресу відповідача  товару на загальну суму 108 678грн. 96коп.

Відповідно до п.4.3 договору №1999 від
01.08.2007р. оплата повинна була здійснена
відповідачем протягом семи календарних днів з моменту одержання товару
шляхом внесення готівки у касу позивача або перерахування на поточний рахунок.
Однак відповідач своєчасно не розрахувався за поставлений товар, у зв”язку з
чим виникла заборгованість у сумі   88
178грн. 96коп.

Тому позивач наполягає на стягненні з
відповідача заборгованості у сумі                           88 178грн. 96коп., а
також  штрафу у сумі 88 178грн. 96коп.

Суд вважає вимоги позивача не
підлягаючими  задоволенню з наступних
підстав.

Представлені суду накладні №РО-7740,
№РО-7743, №РО-7744 від 06.08.2007р. не містять відомостей про те, що
поставка  товару буда здійснена за
умовами договору  №1999 від 01.08.2007р.

Акт звірення взаєморозрахунків від
23.08.2007р. не може бути прийнятий судом в якості безспірного доказу наявності
боргу, тому як також  не містить
посилання про проведення звірки поставки товару саме за умовами договору №1999
від 01.08.2007р.

Крім того, при огляді представленого у
судовому засіданні позивачем  оригіналу
договору №1999 від 01.08.2007р., судом встановлено, що він суттєво
відрізняється від копії наданого до справи, а саме: на договорі, якій було
прикладено до позову зазначено усього “ПП верно”, на оригіналі вказано
“ОСОБА_1”, а підписи зовсім різні.

А також, як вбачається з доданого
відповідачем до матеріалам справи листа від 05.11.2007р.
Центрально-Міського  РВ  Горлівського МУ ГМВС України у Донецькій
області у відношенні ОСОБА_2 була порушена кримінальна справа №14-41360 та в
ході слідства була доведена вина ОСОБА_2 по фактам шахрайства відносно ДП
“Асканія Дістрібьюшн Дон”, ТОВ “Мобинет”, ПП “Милютин”, по даним фактам
кримінальна справа була направлена до суду у порядку ст.232 УПК України.
Матеріал перевірки за заявою ОСОБА_1.
відносно директора ТОВ “Вітел”, а також відносно ОСОБА_2, який заволодів
товаром ТОВ “Вітел” виділений з матеріалу кримінальної справи для проведення
додаткової перевірки і прийняття законного рішення.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог.

Статтею 34 ГПК України передбачено,
що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи не підтверджений
факт поставки позивачем відповідачеві товару на підставі договору №1999 від
01.08.2007р., жодний первинний документ не містить посилань на договір
поставки, на підставі якого здійснювалася поставка товару.

Доводи позивача про те,  що між сторонами не укладалися інші договори
не відповідає дійсності, так як відповідач представив суду договори поставки
товару від 15.01.2007р.,  від
14.03.2006р., від 21.03.2005р. та багато накладних поставки товару за період з
2004р. по 2007р.  включно.

Таким чином, суд вважає, що позовні
вимоги про стягнення боргу за поставлений товар безпідставні та задоволенню не
підлягають, оскільки надані в підтвердження позовних вимог документи, а саме:
накладні та акт звірки взаєморозрахунків не можуть бути визнані належними
доказами, підтверджуючими поставку
товару за договором поставки №1999 від 01.08.2007р. та наявність боргу у
відповідача по сплаті даного товару.

Позовні вимоги в частині стягнення
штрафу у сумі 88 178грн. 96коп. також задоволенню не підлягають.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що позивачу у позові слід відмовити, у зв'язку з   недоведеністю заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову
Товариства з обмеженою відповідальністю “Вітел” м.Горлівка, Донецької області
до фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 м.Горлівка, Донецької області  про стягнення
176 357грн. 92коп. відмовити.

Рішення   було оголошено  у судовому засіданні    25.12.2007р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку
з дня його прийняття.

Суддя
Подколзіна Л.Д.