ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

01.10.2007                                                                Справа №  14/355-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Гридасова Ю.В. при секретарі Кривенко В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Будівельного управління Державного управління справами, м. Київ,

до Азово-Сиваського Національного природного парку, м. Генічеськ Херсонської області,

про стягнення 85280грн.40коп. основного боргу, 6009грн.84коп. пені, 31640грн.16коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 7682грн.24коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, за участю представників

позивача: Делідон І.М., юрист, дов. від 15.09.2007 року,

відповідача: Олешко С.Ю., т.в.о. директора, наказ № 52 від 19.09.07 р.; Негуляєв Ю.М., провідний юрист, дов. № 388 від 27.09.2007 року.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 85280грн.40коп. основного боргу, 6009грн.84коп. пені, 31640грн.16коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 7682грн.24коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції,  відповідно до умов договору підряду від 02.01.2003 року № 1/9. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 526, 625, 610, 692, 706, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. З3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача в ході судового засідання заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем. У заяві, поданій суду 01.10.07 р. відповідач просить застосувати строк позовної давності до спірних правовідносин.

За згодою представників учасників судового процесу судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

02 січня 2003 року між Азово-Сиваським Національним природним парком (Замовник) та Будівельним управлінням Державного управління справами (Генеральний підрядник) укладено Договір № 1/9 на виконання робіт з поточного ремонту приміщень будинків Азово-Сиваського Національного природного парку.

Згідно п. 1.2. Договору Замовник доручає, а Генеральний підрядник зобов'язується виконати поточний ремонт приміщень будинків Азово-Сиваського Національного природного парку.

Відповідно до п. 1.5. Договору договірна ціна на виконання робіт є динамічною і визначається на основі кошторисів та розрахунків Генерального підрядника на додаткові витрати, зумовлені ринковими відносинами на підставі ДБН Д. 1.1.1 -2000.

Згідно Зведеного кошторису розрахунку вартості будівництва поточного ремонту будинків Азово-Сиваського Національного природного парку та Договірної ціни на поточний ремонт будинків Азово-Сиваського Національного природного парку, договірна ціна склала 85 280,00 грн.

На виконання умов Договору від 02.01.2003 року Будівельним управлінням Державного управління справами виконано роботи з поточного ремонту приміщень будинків Азово- Сиваського Національного природного парку на суму 85 280,00 грн., що підтверджується актами виконаних підрядних робіт № 581, № 582, № 583 за вересень 2003 року, однак Відповідачем оплати за вказані роботи проведено не було.

Пунктом 1.6. Договору встановлено, що оплата робіт здійснюється щомісячно за фактично виконані роботи, згідно актів, які складаються до першого числа наступного місяця та підписуються Змовником протягом 2-х діб з моменту надання.

За умовами п. 1.7. Договору Замовник зобов'язується сплатити виконані Генеральним підрядником роботи протягом 5 днів з моменту підписання Замовником акта виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 854 ЦУК України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після здачі роботи, за умови, що роботу виконано належними чином і в

погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану

роботу.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується виконати будівельні

роботи, а замовник прийняти об'єкт або закінченні будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України, ч. 1, 2 ст. 318 ГК України). Частиною 4 ст. 879 ЦК України передбачено, що оплата робіт за договором будівельного підряду проводиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Як зазначалося, приймання виконаних робіт здійснено за актом форми № КБ-2в.

Згідно спеціального наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2022 року № 237/5

"Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві" типовими формами первинних документів у будівництві є № КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" та № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт".

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання

(неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України  (435-4) неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які   боржник   повинен  передати  кредиторові  у  разі  порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено що вразі, якщо   предметом  неустойки  є  грошова  сума,  її  розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов цієї угоди настає згідно із законодавством України.

Конкретного розміну неустойки, яку відповідач має сплатити у разі прострочення виконання грошового зобов’язання, сторони у договорі не узгодили.

Вказана обставина є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України  (435-4) боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача, розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних становить відповідно 31640грн.16коп. і 7682грн.24коп.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України  (435-4) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Разом з тим, статтею 257 Цивільного кодексу України (435-4) встановлений строк загальної позовної давності у три роки.

Відповідно до положень частини 3 ст. 267 ЦК України (436-4) позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Зазначена заява надійшла від відповідача.

У відповідності до положень ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з вимогами ст. 266 ЦК україни зі  спливом   позовної   давності   до   основної вимоги вважається,  що  позовна  давність  спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення  на  заставлене  майно тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив  позовної  давності,  про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи, що строк виконання грошового зобов’язання відповідачем сплинув 05.10.03 р., трирічний строк позовної давності відповідно сплинув 05.10.06 р., що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення основного боргу та сум з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3 % річних.

За вказаних обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись  ст. ст.  82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1.           В задоволенні позовних вимог відмовити.

2.           Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України (вступна, описова, мотивувальна і резолютивна частини).

Суддя                                                                                      Ю.В. Гридасов

Дата оформлення та підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України                                                            "02" листопада 2007 р.