КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2007                                                                                           № 8/156

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:            Калатай  Н.Ф.

Пашкіної С.А.

при секретарі:           Кулачок О.А.

За участю представників:

від позивача - Грохольська Н.П. (дов. від 10.12.2007р.);

від відповідача : Молчанов Ю.І. (дов. № 3 від 15.06.2007р.);

від третьої особи Карпусь С.В. (дов. № 01/20-64 від 03.04.2007р.):

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Придесення"

на рішення Господарського суду м.Києва від 09.10.2007

у справі № 8/156 (Оленич Т.Г.)

за позовом                               ВАТ "Страхове товариство "Гарантія"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Придесення"

третя особа                     Відкрите акціонерне товариство "Банк "Демарк"

про                                                  стягнення 172000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області у справі № 8/156 від 09.10.2007р. повністю задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Страхове товариство “Гарантія”, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Придесення” на користь Відкритого акціонерного товариства “Страхове товариство “Гарантія” 172 000,00 грн. збитків, 1 720,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю “Придесення” не надало належних доказів того, що ним подавались документи до банківських установ або інших установ-членів платіжної системи, протягом операційного дня цих установ 10.05.2004р., то зобов’язання по поверненню кредиту в строк, встановлений кредитним договором № 63 від 07.02.2003р. є такими, що не виконані.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що саме 10.05.2004р. під час дії договору № 17-30-311/04 страхування фінансового ризику непогашення кредиту від 02.04.2004р. настав страховий випадок – неповерненя кредиту.

Також Господарський суд Чернігівської області зазначає, що в результаті настання страхового випадку Відкрите акціонерне товариство “Страхове товариство “Гарантія”, платіжними дорученнями № 521 від 12.05.2004р. та № 549 від 21.05.2004р. виплатило страхувальнику – Відкритому акціонерному товариству “Банк “Демарк” 172 000,00 грн., а тому, відповідно до норм ст. 27 Закону України “Про страхування” та ст. 993 Цивільного кодексу України до Відкритого акціонерного товариства “Страхове товариство “Гарантія” перейшло право вимоги, яке Відкрите акціонерне товариство “Банк “Демарк” – страхувальник мав до Товариства з обмеженою відповідальністю “Придесення”.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю “Придесення” звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області по справі № 8/156 від 09.10.2007р. та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства “Страхове товариство “Гарантія”.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що оспорюване рішення місцевого господарського суду є необґрунтованим і прийняте з порушенням норм ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, внаслідок невірного тлумачення змісту кредитного договору № 63 від 07.02.2003р., щодо строку користування кредитом та строку його погашення.

На думку апелянта 10 травня 2004р. це останній день, коли він, згідно умов кредитного договору № 63 від 07.02.2003р., міг користуватися коштами, а тому ТОВ “Придесення” мало погасити кредит протягом операційного дня 11.05.2004р.

Оскільки договір № 17-30-311/04 страхування фінансового ризику непогашення кредиту від 02.04.2004р. між ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” і ВАТ “Банк “Демарк” припинив свою дію 10.05.2004р., то апелянт вважає, що страховий випадок (прострочення погашення кредиту) під час дії зазначеного договору страхування не відбувся, а грошова сума, що складає 172 000,00 грн., яка була перерахована ВАТ “Банк “Демарк”, не є страховим відшкодуванням.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне:

07.02.2003р. між Відкритим акціонерним товариством “Банк “Демарк” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Придесення” укладено кредитний договір № 63.

Згідно п.п. 3.1., 3.2. зазначеного договору ВАТ “Банк “Демарк” зобов’язалось надати ТОВ “Придесення” кредит у розмірі 368 056,43 грн., строком по 05.02.2004р.

Кредит надається ТОВ “Придесення” для плати за зерно, будматеріали, продукти харчування, корми для тварин, незавершене виробництво під урожай майбутнього 2003 року.

Відповідно до п. 3.4.1. кредитного договору ТОВ “Придесення” взяло на себе зобов’язання погасити кредит в строк по 05.02.2004р.

Додатковою угодою № 1 від 05.02.2004р. до кредитного договору № 63, укладеною між ВАТ “Банк “Демарк” та ТОВ “Придесення” продовжено строк повернення кредиту по 10.05.2004р.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується представниками сторін, на виконання умов кредитного договору № 63 від 07.02.2003р., ВАТ “Банк “Демарк” надано ТОВ “Придесення” 368 056,43 грн.

Платіжними дорученнями № 4 від 07.02.2003р., № 5 від 07.02.2003р., № 10 від 07.02.2003р., № 6 від 07.02.2003р., № 3 від 07.02.2003р., № 7 від 07.02.2003р.,  № 9 від 07.02.2003р., № 8 від 07.02.2003р., з призначенням платежу - плата за зерно, будматеріали, продукти харчування, корми для тварин, незавершене виробництво під урожай майбутнього 2003 року, згідно договору від 07.02.2003р.,                        ТОВ “Придесення” перерахувало СДП “Ладинка” 368 056,43 грн.,

З наявної в матеріалах справи банківської виписки з позичкового рахунку                             ТОВ “Придесення” вбачається, що останнім, в рахунок погашення кредиту за кредитним договором № 63 від 07.02.2003р. в період з 26.08.2003р. по 12.03.2004р. сплачено ВАТ “Банк “Демарк” суму 196 056,43 грн.

02.04.2004р. між Відкритим акціонерним товариством “Банк “Демарк” (Страхувальник) та Відкритим акціонерним страховим товариством “Гарантія” (Страховик), правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство “Страхове товариство “Гарантія” укладено договір № 17-30-311/04 страхування фінансового ризику непогашення кредиту (надалі – договір страхування).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору об'єктом страхування є майнові інтереси ВАТ “Банк “Демарк”, пов'язані з ризиком несвоєчасного або неповного повернення кредиту, що видається ВАТ “Банк “Демарк” ТОВ “Придесення” згідно кредитного договору № 63 від 07.02.2003р. з максимальним лімітом заборгованості 368 056,43 грн. на строк по 10.05.2004р.

Страхова сума становить 172 000,00 грн. (п. 4.1. договору страхування).

Згідно п. 2.1. договору страхування страховим ризиком визнається ризик неповернення або несвоєчасно повернення підприємством суми кредиту згідно кредитного договору № 63 від 07.02.2003р.

Страховим випадком визнається подія, зазначена в п. 2.1. цього договору, що відбулась під час дії договору страхування та документально підтверджена, і з настанням якої виникає обов’язок страховика виплатити страхове відшкодування (п. 2.2. договору страхування).

Пунктом 7.1. договору страхування встановлено, що він набуває чинності з моменту підписання та діє до 10.05.2004р.

Оскільки ТОВ “Придесення”, в порушення умов кредитного договору № 63 від 07.02.2003р. в строк по 10.05.2004р., не повернуло у повному обсязі кредит, ВАТ “Банк “Демарк”, листом від 11.05.2004р. зверталось до ВАТ “Страхове товариство” “Гарантія”, в якому повідомляло про настання страхового випадку згідно договору № 17-30-311/04 страхування фінансового ризику непогашення кредиту від 02.04.2004р. по кредитному договору № 63 від 07.02.2003р. на суму   172 000,00 грн.

21.05.2004р. ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” складено акт про страховий випадок та розрахунок страхового відшкодування.

Платіжними дорученнями № 521 від 12.05.2004р. та № 549 від 21.05.2004р. ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” сплатило ВАТ “Банк “Демарк” 172 000,00 грн. страхового відшкодування згідно договору № 17-30-311/04 страхування фінансового ризику непогашення кредиту від 02.04.2004р.

23.05.2007р. до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява ВАТ “Страхове товариство “Гарантія”, в якій позивач, керуючись ст. 993 Цивільного кодексу та ст. 27 Закону України “Про страхування” просив в порядку регресу стягнути з ТОВ “Придесення” на його користь 172 000,00 грн. збитків.

Оспорюваним рішенням місцевого господарського суду повністю задоволено позовні вимоги ВАТ “Страхове товариство “Гарантія”, стягнуто з                                        ТОВ “Придесення” на його користь 172 000,00 грн.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне:

Відповідно до п. 7.1. договору № 17-30-311/04 страхування фінансового ризику непогашення кредиту від 02.04.2004р. договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 10.05.2004р., тобто саме ця календарна дата є останнім днем строку його дії.

Згідно із умовами договору страхування страховим ризиком за даним договором визначено ризик неповернення ТОВ “Придесення” або несвоєчасного повернення кредитних коштів в сумі 172 000,00 грн. згідно кредитного договору, укладеного між ТОВ “Придесення” та ВАТ “Банк “Демарк”.

При цьому, як зазначено у п. 2.2. договору, страховий випадок має відбутися під час дії договору страхування.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду та вважає, що страховий випадок - неповернення ТОВ “Придесення” кредиту, повинен був відбутися саме до 10.05.2004р. включно.

З умов кредитного договору та додаткової угоди до нього вбачається, що погашення кредиту мало здійснюватися відповідачем шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок, а кінцевим терміном повернення кредиту визначено 10.05.2004р.

Таким чином, оскільки терміном виконання зобов'язань за кредитним договором є конкретна календарна дата, то ТОВ “Придесення” мало вчинити дії по переказу коштів до закінчення цього дня - до 24-ї год.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін, ТОВ “Придесення” не виконані зобов’язання по поверненню кредиту в строк, встановлений умовами кредитного договору № 63 від 07.02.2003р., а тому саме 10.05.2004р. під час дії договору страхування, настав страховий випадок – неповернення кредиту.

Відповідно до п. 5.3.4. договору страхування сторони погодили, що           ВАТ “Банк “Демарк” негайно, але у будь-якому випадку не пізніше двох робочих днів з моменту, коли йому стало або повинно було стати відомо про настання страхової події, зобов’язано письмово повідомити про це ВАТ “Страхове товариство “Гарантія”.

Враховуючи те, що ВАТ “Банк “Демарк” звернулось до ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” з листом про настання страхового випадку 11.05.2004р., то колегія суддів вважає, що третьою особою дотримано, обумовлений умовами договору страхування, дводенний термін щодо повідомлення про настання страхової події.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що страховий випадок (прострочення погашення кредиту) під час дії договору страхування не відбувся, а грошова сума, що складає 172 000,00 грн., яка була перерахована ВАТ “Банк “Демарк” не є страховим відшкодуванням.

Як зазначалось вище, ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” в результаті настання страхового випадку, на виконання умов договору № 17-30-311/04 страхування фінансового ризику непогашення кредиту від 02.04.2004р., платіжними дорученнями № 521 від 12.05.2004р. та № 549 від 21.05.2004р. перерахувало ВАТ “Банк “Демарк” – страхувальнику страхове відшкодування на суму 172 000,00 грн.

Згідно ст. 27 Закону України “Про страхування” до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Оскільки ТОВ “Придесення” не надало суду доказів сплати ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” 172 000,00 грн., то колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” щодо стягнення з ТОВ “Придесення” 172 000,00 грн. виплаченого страхувальнику страхового відшкодування.

Також слід зазначити, що позовні вимоги заявлено ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” лише 23.05.2007р., тобто за межами 3-х річного строку позовної давності, проте, оскільки ТОВ “Придесення” не заявлялось про застосування позовної давності, то колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом, в силу ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України правомірно не застосовано позовну давність.

Разом з тим, відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому безпідставними є посилання відповідача на умови кредитного договору, укладеного між ВАТ “Банк “Демарк” і                             ТОВ “Придесення”, оскільки відповідальність ТОВ “Придесення” перед страховиком наступає в силу закону, а не кредитного договору. Підставою для звільнення ТОВ “Придесення” від відповідальності могло бути лише погашення заборгованості за кредитним договором № 63 від 07.02.2003р. у термін, визначений кредитним договором. Оскільки, відповідач не надав доказів повернення кредиту Банку “Демарк”, а ВАТ “Страхове товариство “Гарантія” надало докази оплати за відповідача заборгованості за кредитним договором № 63 від 07.02.2003р. суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог ВАТ “Страхове товариство “Гарантія”.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області по справі № 8/156 від 09.10.2007р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без задоволення апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Придесення” на рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 8/156 від 09.10.2007р.

2. Залишити без змін рішення Господарського суду Чернігівської області у справі № 8/156 від 09.10.2007р.

3. Повернути до Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 8/156.

Головуючий суддя                                                                      Капацин  Н.В.

Судді                                                                                          Калатай  Н.Ф.

Пашкіна С.А.

11.12.07 (відправлено)