ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2007 р.                                                            Справа № 55/266-07 (н.р. 35/733-06)

вх. № 8583/5-55 (н.р. 16169/5-35)

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився  відповідача - Головченко В.О.

розглянувши справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Технохолод", м. Харків

про стягнення 2228,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 21 червня 2007 рокупо справі №35/733-06 касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 06 лютого 2007 року, яким в задоволенні позову було відмовлено та постанову Харківського апеляйного господарського суду від 02 квітня 2007 року у справі №35/733-06, якою вказане рішення було залишено без змін, скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 липня 2007 року по справі №55/266-07 було призначено справу до розгляду на 06 серпня 2007 року.

06 серпня 2007 року позивач звернувся до суду з заявою про зміну позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 11140 грн. грошових коштів, що складає вартість універсальної кухонної машини УКМ-0,6, з посиланням на те, що оскільки вимоги позивача доукомплектувати товар не були задоволені відповідачем на протязі тривалого часу, відповідач повинен повернути грошові кошті, які йому було сплачено за товар.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 06 серпня 2007 року було продовжено строк розгляду справи за межі передбачені ч.1 ст.69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06 серпня 2007 року  було відкладено розгляд справи на 01 жовтня 2007 року.

24  вересня 2007 року позивач надав до суду правове обгрунтування уточнених позовних вимог, де з посиланням на п.1 п.2 ст.684 ЦК України вказує на те, що до теперешнього часу машину кухону універсальну не введено в експлуатацію через некомплектність, відповідач продовжує заперечувати некомплектність товару, кухонна машина поступила не укомплектованою і відповідач у встановлений законодавством термін не виконав зобов"язання по комплектації машини, не провів шефмонтаж машини як цілісної одиниці устаткування згідно спеціфікації до договору, тим самим порушив п.6 договору, а також п.1 договору в частині постачання комплектного устаткування.

01 жовтня 2007 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову, з посиланням на те, що позивач при прийманні універсальної кухонної машини, порушив вимоги Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного призначення по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1996 року П-7, у зв"язку з чим  позовні вимоги позивача являються необгрунтованими.

01 жовтня 2007 року сторони звернулись до суду з клопотанням про продовження строку розгляду справи до 01 грудня 2007 року, у зв"язку з необхідністю надання додаткових документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2007 року було задоволено клопотання сторін про продовження строку розгляду справи, продовжено строк розгляду справи до 01 грудня 2007 року та відкладено її розгляд на 05 листопада 2007 року.

29 жовтня 2007 року позивач надіслав до суду письмові пояснення, в яких зазначає про те, що листом від 13.09.06 року №437 відповідач пропонував позивачу протирочно-різальну машину МПР 350 вартістю 11140 грн, прийнявши до уваги те, що її вартість дорівнує вартість некомплектної кухонної машини, позивач листом від 20.09.06 р. №03-078-3680 просив здійснити заміну УКМ-0,6 на машину МПР 350  , на що відповідач погодився , проте, здійснивши порівняльний анализ пропозицій потенційних постачальників на машину протирочну МПР, позивач листом від 02.10.2006 року №078-10290 відмовився від машини МПР, оскільки така заміна є неравноцінною.

05 листопада 2007 року позивач надіслав до суду  доповнення до письмових пояснень, в яких вказує на те, що комісія, яка здійснювала приймання продукції у акті від 17.08.2006 року №78 зазначила про відсутність недоліків тари, оскільки ящік було стянуто металевою стрічкою та прибито цвяхами.

08 листопада 2007 року відповідач надав до суду додаткові пояснення, в яких вказує на те, що  при прийманні вантажу від органів транспорту позивач не переконався про наявність отриманого вантажу в збереженні, а також відповідач вважає, що позивач не забезпечив належного зберігання продукції на складі.

05 листопада 2007 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 20 листопада 2007 року.

У судове засідання 20 листопада  2007 року представник позивача не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову, з мотивів наведених у відзиві на позов та доповненнях до нього.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника відповідача судом встановлено наступне.

21 грудня 2005 року між позивачем та відповідачем по справі  було укладено договір № 078/2931, у відповідності до умов якого відповідач (поставщик) зобов‘язався поставити, а позивач (покупець) прийняти та оплатити торгово-технологічне обладнання (2005 р. випуску), кількість і ціна якого вказані у специфікації та є невід‘ємною частиною договору. Умовами договору було передбачено, що поставка продукції здійснюється на умовах СРТ склад отримувача. Транспортні витрати за рахунок поставщика (п. 4 договору). Згідно п. 6 договору сторони визначили, що кількість обладнання повинна відповідати технічним умовам на нього та засвідчуватись сертифікатом якості або паспортом. Постачальник гарантує якість і шефмонтаж поставляємого обладнання, включаючи складові частини і комплектуючих виробів. Гарантійний строк встановлений сторонами в 12 місяців з дня вводу об‘єкту в експлуатацію, але не пізніше 18 місяців з моменту поставки позивачу. Вказаним пунктом договору встановлено, що в разі виявлення браку поставщик зобов‘язаний за свій рахунок усторонити дефекти, виявлені в обладнанні на протязі гарантійного строку, або замінити обладнання, якщо не доведе, що дефекти виникли в результаті порушення покупцем правил експлуатації обладнання або зберігання. Усторонення дефектів або заміна обладнання здійснюється на протязі 20 днів після отримання повідомлення покупця про виявлені дефекти. Згідно п.7 договору сторонами було погоджено про те, що приймання обладнання по кількості та якості здійснюється згідно з Інструкціями П-6, П-7. Пунктом 8 вказаного договору сторонами було визначено про те, що за недопоставку або несвоєчасну поставку продукції постачальник виплачує покупцю штраф у розмірі 8% від суми не поставленої або недопоставленої у строк продукції. Оплата не звільняє поставщика від виконання своїх зобов‘язань по договору.

На виконання умов вказаного договору та  специфікації до нього (додаток № 1 до договору) позивачем на адресу відповідача було здійснено поставку товару на загальну суму 19420 грн., в тому числі універсальної кухонної машини УКМ-0,6 (м‘ясорубка, овочерізка, протирка) вартістю 11140 грн. з ПДВ, що підтверджується  видатковою накладною № 1-00560 від 05 червня 2006 р. , на якій міститься підпис представника позивача Брежневої про отримання вказаного товару згідно з довіреністю ЯМЕ 360248 від 06.06.2006 року.

Актом приймання вантажу від 06.06.2006 року, який складений представниками позивача, засвідчено: при зовнішньому огляді поставленого товару встановлено, що ящики цілі, без пошкоджень, наявність відповідає накладній. Кінцева прийомка буде здійснена на місці установки.

Як вказує позивач, після приймання товару він був поміщений на охоронюваний склад позивача. Ящик з кухонною машиною було розкрито 17.08.2006 року, перед її монтажем, та саме 17.08.2006 р. було проведено приймання продукції за якістю та комплектністю за участю представника громадськості. Актом  № 78 від 17.08.2006 року  було встановлено, що відповідна машина надійшла до позивач неукомплектованою, в ній був відсутній овочерізально-протиральний механізм. Як вбачається із акту, він підписаний трьома представниками позивача та представником громадськості Маталкіною М.А. на підставі посвідчення № 14 від 17.08.2006 р.

Позивачем до матеріалів справи надано посвідчення № 14 від 17.08.2006 р., підписане в.о. заступника генерального директора по якості позивача В.Шалімовим, з якого вбачається, що Маталкіна М.А. уповноважена на участь в прийомці по якості машини кухонної універсальної УКМ-06, що надійшла по накладній № 1.00560 від 05.06.2006 р. Представник громадськості виділений рішенням профкому комбінату від 25.09.2004 р.

18 серпня 2006 р. представниками позивача за участю механіка відповідача Бурого С.В. складений акт приймання торгово-технічного обладнання, яким засвідчено, що універсальна кухонна машина УКМ-0,6 надійшла лише з насадками для м‘ясорубки. Необхідно доукомплектувати на протирку.

На підставі даних вищевказаних актів, позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 047/026-24 від 23.10.2006 р., яка була залишена без задоволення.

Позивач у позовній заяві  вказує на те, що приймання продукції здійснено з дотриманням вимог Інструкцій П-6 та П-7, що заперечується відповідачем.

Як зазначалося вище, згідно з умовами укладеного договору поставка продукції здійснюється на умовах СРТ.  Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «Інкотермс» передбачено, що по умовам групи «С» (до якої відноситься і СРТ), продавець зобов‘язаний укласти договір перевезення, але без прийняття на себе ризику втрати або пошкодження товару або яких-небудь додаткових витрат внаслідок подій, що мають місце після відгрузки або відправки товару. Ці витрати відповідними правилами покладаються на покупця (позивача по справі).

П. 3 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості (П-7) передбачено, що при прийманні вантажу від органів транспорту підприємство-отримувач зобов‘язано перевірити, чи забезпечена схоронність вантажу при перевезенні: наявність захисного маркування вантажу, стан пломб і справність тари, відповідність найменування вантажу і транспортної маркіровки на ньому даним, вказаним в транспортному документі, чи були дотримані встановлені правила перевезення, а також здійснити огляд вантажу.

Як свідчать матеріали справи, при прийнятті вантажу позивачем не було забезпечено дотримання вимог п.3 та п. 4 Інструкції П-7 щодо належного прийняття вантажу від органу транспорту,  як було вищевказано у акті приймання вантажу від 06 червня 2006 року зазначено:" при зовнішньому огляді поставленого товару встановлено, що ящики цілі, без пошкоджень, наявність відповідає накладній".

У п. 19 акту приймання продукції по якості від 17.08.2006 року позивач вказує, що комісії до огляду було пред’явлено ящик із продукцією, який був стягнутий металевою стрічкою, інша яка-небудь  інформація про схоронність вантажу під час перевезення відсутня.

Вазані обставини свідчить про те, що позивач не перевірив, чи була забезпечена схоронність вантажу під час перевезення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.2 ст. 683 ЦК України продавець зобов"язаний передати весь товар, який входить до комплекту, одночасно. якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов"язання. Основною вимогою, яка пред"являється щодо передачі товару у комплекті, є одночасність передання речей, що в нього входять.

На покупця покладається обов"язок доведення того, що виявлені недоліки виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту.

Як було вищевказано при прийманні вантажу від органів транспорту підприємство-отримувач зобов‘язано перевірити, чи забезпечена схоронність вантажу при перевезенні: наявність захисного маркування вантажу, стан пломб і справність тари, відповідність найменування вантажу і транспортної маркіровки на ньому даним, вказаним в транспортному документі, чи були дотримані встановлені правила перевезення, а також здійснити огляд вантажу.

Матеріали справи свідчать про те, що у позивача при прийманні вантажу від органів транспорту зауваження та претензії стосовно отриманого вантажу були відсутні,  а навпаки вказано про те, що при зовнішньому огляді поставленого товару встановлено, що ящики цілі, без пошкоджень, наявність відповідає накладній.(акт приймання вантажу від 06.06.2006 року). Позивач не  прийняв до уваги відсутність необхідних пломб, наявність захисного маркування вантажу та інше, лише наявність металевої стрічки задовольнила позивача при прийманні вищевказаного товару від органу транспорту.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивачем не здійснено належної перевірки на час приймання вантажу від органу транспорту щодо схоронність вантажу під час перевезення .

Вказані вище порушення вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення й товарів народного споживання по якості П-7, допущені   ВАТ «Алчевский металургійний комбінат» при прийманні продукції,  суд вважає позбавляють надані позивачем матеріали доказової сили.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов"язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обгрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред"явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

На підставі вищевикладеного,  суд дійшов висновку   про відсутність підстав для  задоволення позову, у зв’язку з необгрунтуванням та недоведенням  відповідними доказами, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.124,129 Конституції України,ст.682,ст.683,ст.684 ЦК України, ст.270,ст.271 ГК України, ст.44,ст.49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.