ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  6/589

21.11.07

За позовом                     Акціонерного
комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк»в особі Київської міської
філії

До відповідача 1           Спеціалізованого
держаного підприємства «Укрспец'юст»

До відповідача 2          Товарної
біржі «Східно-українська товарно-сировинна біржа»

Треті особи                     на
стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,

1)          Державна виконавча служба  Шевченківського районного управління юстиції
у місті Києві

2)          ОСОБА_1

Про                              визнання аукціону з продажу
автомобілю недійсним

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

Від позивача                     Коробова О.В. (за дов.)

Від відповідача 1                    Ковальчук І.М. (за дов.)

Від відповідача 2                    не з'явився

Від третьої особи 1                    не з'явився

Від третьої особи 2                    ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва
звернувся з позовом акціонерний комерційний банк соціального розвитку
«Укрсоцбанк»в особі Київської міської філії до спеціалізованого держаного
підприємства «Укрспец'юст»(відповідача-1) та товарної біржі «Східно-українська
товарно-сировинна біржа»(відповідача-2) про визнання аукціону з продажу
автомобілю Mercedes-Benz, модель Е 500, 2004 року випуску, кузов
WDB2110831Х123596, недійсним.

Ухвалою суду № 05-5-17/434 (суддя
Кролевець О.А.) від 15.06.2007 у прийнятті позовної заяви було відмовлено на
підставі п. 1 ст. 62 ГПК України.

Постановою Київського
апеляційного господарського суду від 31.07.2007 вказану ухвалу було скасовано.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.09.2007 (суддя Ковтун С.А.) було порушено провадження у справі №
6/589.

Позовні вимоги мотивовані наступними
обставинами. Товариством з обмеженою відповідальністю «Арадон»не було виконано
перед позивачем зобов'язання за договором надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії № 02-25/213 від 07.05.2004, у зв'язку з чим
було вчинено виконавчий напис та відкрито виконавче провадження по його
виконанню. Відповідач-1 виграв тендер на проведення аукціону, участь в якому
взяло п'ять осіб, про що було зроблено запис у протоколі. При ознайомленні з
протоколом позивач з'ясував, що останній не містить більшості учасників,
автомобіль продано за ціною 181743,83 грн., протокол підписано директором
організатора аукціону та директором Київської філії відповідача-2. Натомість,
позивач стверджує, що протокол мав бути затверджений тільки організатором
аукціону, що дає підстави вважати його підробленим, а оскільки автомобіль
продано на 61256,17 грн. менше за оголошену на аукціоні ціну, позивачеві
завдано збитків.

Під час розгляду справи
відповідачем-2 заявлено клопотання про залучення Державної виконавчої служби у
Шевченківському районі міста Києва до участі у справі як іншого відповідача,
оскільки реалізація спірного майна здійснювалася на виконання умов договору про
надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого
рухомого майна № 6280031 від 10.05.2006, укладеного між відповідачем-2 та
вказаним органом виконання рішень.

Клопотання було відхилено. У той же
час, суд залучив до участі у справі як третіх осіб на стороні відповідачів, які
не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Державну виконавчу службу
Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві та ОСОБА_1
(переможця аукціону) в порядку ст. 27 ГПК України, оскільки рішення у справі
може вплинути на права та обов'язки останніх щодо однієї зі сторін.

Відповідач-1 у наданому суду відзиві
проти позовних вимог заперечив. Не погоджуючись з тим, що протокол № 6280031-2
проведення аукціону є підробленим, а результат аукціону -сфальсифікованим,
відповідач зазначив наступне. Нормами Закону України «Про виконавче
провадження», яким регулюється порядок реалізації заставленого майна, не
передбаченого іншого порядку, крім порядку, встановленого для арештованого
майна, оскільки заставлене майно набуває статусу арештованого після того, як
державний виконавець накладає арешт на вказане майно. Реалізація арештованого
рухомого майна регулюється Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України № 42/5 від 1.07.1999. Крім того,
відповідач-1 зазначив, що автомобіль було продано за найвищою ціною.

Позивач у наданих суду уточненнях
зазначив, що автомобіль переданий банківській установі у заставу, набув
особливого режиму -заставного майна, оскільки забезпечує вимогу заставодавця.
На думку позивача, при реалізації такого майна необхідно застосовувати норми
спеціального акту - постанови Кабінету Міністрів України № 1448 від 22.12.1997
«Про затвердження Положення про порядок проведення аукціонів (публічних торгів)
з реалізації заставного майна», а не положення Порядку реалізації арештованого
майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 42/5 від
15.07.1999. Спірний аукціон було поновлено після відмови переможця від
підписання протоколу в порушення вимог згаданого вище Положення, оскільки даним
актом взагалі не передбачено процедури поновлення торгів. Натомість, аукціон
мав бути оголошений таким, що не відбувся і, з дотриманням п. 18 Положення,
мали бути призначені повторні торги, оголошення про які повинно бути
надруковано не пізніше як за 30 днів (п. 5 Положення).

Клопотання позивача про вжиття
заходів забезпечення позову в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України було відхилено
судом як необґрунтоване.

ОСОБА_1надав суду письмові пояснення,
у яких позовні вимоги не визнав. На даний час третя особа-2 не є власником
спірного автомобіля, який було продано за біржовою угодою ОСОБА_3. Автомобіль,
на думку третьої особи-2, продано на законних підставах. Нормативно ОСОБА_1
посилається на ст. 388 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майно не
може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продано у
порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідач-2 та третя особа-1 у
судові засідання не з'явились, про припини неявки суд не повідомили, жодних заяв
та клопотань не подали. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути
справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши надані сторонами
документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважених представників,
всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і
заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

07.05.2004
між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк»(кредитором)
та товариством з обмеженою відповідальністю «Арадон»(позичальником) було
укладено договір про надання мультивалютної відновлювальної кредитної лінії №
02-25/213 (далі -Договір).

Відповідно до умов Договору (п. 1.1)
кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове
користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання.

Згідно з умовами додаткової угоди № 2
до Договору надання кредиту здійснюється в межах максимального ліміту
заборгованості до 2050000 грн. з кінцевим терміном повернення заборгованості до
06.05.2005.

06.07.2004 між вказаними вище особами
було укладено договір застави майна № 05-12/1333 (далі -Договір 2).

Відповідно до п. 1.1 Договору з метою
забезпечення належного виконання заставодавцем (товариством з обмеженою
відповідальністю «Арадон») умов Договору він передав заставодержателю
(позивачеві) в заставу легковий автомобіль марки Mercedes-Benz, модель Е 500,
2004 року випуску, сірого кольору, номер шасі WDB2110831Х123596, реєстр. номер
00344НН.

Пунктом 1.6 Договору-2 передбачено,
що у разі невиконання заставодавцем зобов'язань за Договором кредиту
заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету
застави переважно перед іншими кредиторами.

13.01.2005 у зв'язку з невиконанням
товариством з обмеженою відповідальністю «Арадон»умов Договору в частині
своєчасності та повноти повернення коштів приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис. Зокрема,
було запропоновано звернути стягнення на згаданий вище автомобіль. За рахунок
коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна,
запропоновано задовольнити вимоги позивача в сумі 2023632,53 грн. за Договором.

Постановою відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції міста Києва від
03.02.2005 (справа № 0359-45) було відкрито виконавче провадження з виконання
виконавчого напису № 44д від 13.01.2005.

Відповідно до ст. 61 Закону України
«Про виконавче провадження»реалізація арештованого майна, за винятком майна,
виключеного за законом з обігу, здійснюється спеціалізованими організаціями,
які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між
Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Згідно зі ст. 66 згаданого закону
спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного
виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на
торги за незалежною оцінкою.

Відповідач-1 одержав від органу
виконання рішень заявку на реалізацію арештованого майна (спірного автомобіля),
а також всі необхідні документи згідно з вимогами Закону України «Про виконавче
провадження».

10.05.2006 між відповідачем-1 та ДВС
Шевченківського району міста Києва було укладено договір № 6280031 про надання
послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого
майна.

У газеті «Експрес об'ява»№ 91 від
16.05.2006 було надруковано інформаційне повідомлення про проведення аукціону з
реалізації арештованого майна.

Крім того, відповідачем-1 на адреси
позивача та заставодавця 16.05.2006  було
направлено лист № 153, у якому повідомлено, що аукціон з продажу спірного  автомобіля буде проведено 15.06.2006 об 11.00
год.

Заявки про участь в аукціоні було
подано ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (копії -в матеріалах
справи).

15.06.2006 в приміщенні відповідача-1
відбувся аукціон з продажу автомобіля
(стартова ціна - 165221,66 грн.) за участю п'ятьох осіб, переможцем
якого став ОСОБА_6 (протокол № 6280031-2), який запропонував 241901,03 грн.

Однак, від переможця аукціону
надійшла заява про відмову від оплати лоту, протокол переможцем підписано не
було, проти чого учасники процесу не заперечують.

Частиною 2 п. 5.12.2 Інструкції про
проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №
74/5 від 15.12.1999, встановлено, що реалізація арештованого рухомого майна
регулюється Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України № 42/5 від 15.07.1999 (далі -Порядок).

Пунктом 4.11 Порядку визначено, що
переможець аукціону, який відмовився від підписання протоколу аукціону,
позбавляється права на подальшу участь у цьому аукціоні. При цьому, за умови
достатньої кількості покупців за даним лотом торги відновляються.

Оскільки двоє з учасників (ОСОБА_1,
та ОСОБА_7) залишились, торги було поновлено. За результатами торгів переможцем
останніх став ОСОБА_1, який запропонував ціну 181743,83 грн. (протокол                  № 6280031-2, затверджений
директором Київської філії товарної біржі «Східно-українська товарно-сировинна
біржа»та директором Київської міської філії спеціалізованого державного підприємства
«Укрспец'юст»Міністерства юстиції України).

Таким чином, правові підстави для
визнання аукціону з продажу спірного автомобіля відсутні.

Суд не погоджується з посиланням
позивача на те, що Порядок реалізації арештованого майна, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України № 42/5 від 15.07.1999, не регулює спірні
відносини, оскільки в силу п. 1.1 Порядку він регулює реалізацію арештованого
майна, за винятком нерухомого майна, майна вилученого законом з обігу, та
майна, зазначеного в частині п'ятій статті 55 Закону України "Про
виконавче провадження". Спірне рухоме майно (лот), яке перебувало у
заставі згідно з Договором-2, після накладення на нього арешту (акт опису та
арешту від 02.06.2005.) набуло статусу арештованого, тобто процедура його
реалізації визначена Законом України «Про виконавче провадження»та Порядком
реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції
України № 42/5 від 15.07.1999.

Також спростовуються матеріалами
справи твердження позивача про недійсність протоколу, складеного за
результатами торгів, оскільки у останньому відображені фактичні дані про хід та
результати торгів після їх поновлення.

Отже, правові підстави для
задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Суддя
С.А. Ковтун