СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.11.07
Справа №  10/618/07

Суддя

За позовом: Приватного
підприємцяОСОБА_1, м. Мелітополь

До: Мелітопольської
міської ради, м. Мелітополь

Третя особа: Товариство
з обмеженою відповідальністю “Маттіол”, Мелітопольський р-н

Про спонукання видати дозвіл на
виготовлення проекту відводу земельної ділянки для довгострокової оренди

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1дов. від 15.10.07р.

Від відповідача: Поляков
В.В. дов. від 23.08.07р.

Від третьої особи -1: Школяренко
О.В., - директор

Заявлені
позовні вимоги про спонукання Мелітопольської міської ради видати дозвіл на
виготовлення проекту відводу земельної ділянки для довгострокової оренди.

Ухвалою суду від 30.10.2007р.
порушено провадження у справі, судове засідання призначене  на 09.11.2007р. У судовому засіданні були
оголошені перерви на 14.11.2007р. та на 16.11.2007р. у відповідності до вимог
ст. 77 ГПК України.

16.11.2007р. у судовому засіданні
оголошено рішення суду.

Позивач
вказує, що 06.04.2004р. між Мелітопольською міською радою та ТОВ “Маттіол”,
Мелітопольський р-н, був укладений договір оренди земельної ділянки площею
2198,74 кв.м. кадастровий номер № .02.006.0157, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1з цільовим призначенням -розміщення автостоянки. Такий договір
був зареєстрований Мелітопольською міською радою 22.09.2004р. за № 1291.

Пізніше, на цій земельній ділянці ТОВ
“Маттіол” побудувало будинок А-1 та огородження а-1. На це майно ТОВ “Маттіол”
отримало відповідні правовстановлюючі документи з Бюро технічної
інвентаризації.

16.09.2005р. ОСОБА_1придбала у
власність зазначений об'єкт у ТОВ “Маттіол” на підставі договору купівлі
-продажу, що був укладений нотаріально. Але на сьогодні відповідач ухиляється
від надання дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки для
довгострокової оренди.

Представник позивача у судовому
засідання позов підтримав повністю та пояснив суду, що 07.10.2004р. (за вих. №
49 від 07.10.2006р.) ТОВ “Маттіол”, у особі директора звернулося до управління
комунальною власністю м. Мелітополя Мелітопольської міської ради з заявою у
зв'язку з продажем автостоянки про розірвання договору оренди земельної
ділянки  від 06.04.2005р. з передачею
зазначеної земельної ділянки у користування ОСОБА_1як власнику автостоянки.

07.10.2005р., сам позивач звернувся до
управління комунальною власністю Мелітопольської міської ради з заявою у
зв'язку з придбанням автомобільної стоянки з нерухомим майном з проханням
дозволу викупу зазначеної земельної ділянки.

Однак, згідно відповідей відповідача
по справі № 194784 від 07.11.2005р. та № 195541 від 07.12.2005р., ОСОБА_1було
відмовлено в продажу земельної ділянки та запропоновано спочатку оформити її в
оренду, а потім звернутися з клопотанням про викуп цієї земельної ділянки.

Більш того, 30.11.2005р. відповідач
ухвалив рішення за № 1/10, у відповідності до якого частково, на думку
позивача, розглянув заяву ТОВ “Маттіол” від 07.10.2005р. за вих. № 49, оскільки
цим рішенням розірвав договір оренди земельної ділянки від 06.04.2004р. та
вилучив земельну ділянку площею 2198,74 кв.м. кадастровий номер №
.02.006.0157, що розташована за адресою: АДРЕСА_1до земель запасу.

28.10.2005р., ОСОБА_1 звернулася до
відповідача з заявою з проханням передати у оренду зазначену земельну ділянку,
на якій розташоване приналежне їй майно.

30.08.2006р. позивач повторно
звернувся до відповідача з заявою з проханням передати земельну ділянку у
оренду та надав усі необхідні для цієї процедури документи, зокрема: паспорт,
ІПН, договір купівлі -продажу автостоянки, договір купівлі -продажу не житлової
будівлі, схематичний план з технічного паспорту об'єкту оренди, лист про
присвоєння адресного номеру, технічний висновок про оформлення будівлі з
ситуаційним планом, план встановлення меж, кадастровий план земельної ділянки,
акт визначення меж, припис Мелітопольської міжрайонної облдержземінспекції,
свідоцтво про державну реєстрацію підприємця, свідоцтво про сплату єдиного
податку.

25.12.2006р. за № 2/20 відповідач
ухвалив рішення, ніяким чином не мотивоване, про відмову у наданні згоди на
розроблення проектів землеустрою, щодо відведення земельної ділянки позивачки
та до сьогодні відповідач не укладає такого договору довгострокової оренди
земельної ділянки з позивачем.

При всьому викладеному позивач
вважає, що відповідач повинен був надати дозвіл на розроблення проектів
землеустрою, щодо відведення земельної ділянки, оскільки ОСОБА_1є власником
об'єкта нерухомості, що містить у собі капітальний будинок А-1 та огородження
а-1, цільове призначення земельної ділянки не змінювалося з її придбанням
позивачем -розташування автомобільної стоянки.

Дії відповідача, який й досі не уклав
з позивачем договору оренди порушують його права, передбачені вимогами
ст.ст.316, 317, 319, 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

Позивач просить суд спонукати
Мелітопольську міську раду видати дозвіл на виготовлення проекту відводу
земельної ділянки площею 2198,74 кв.м. кадастровий номер №
.02.006.0157, що розташована за адресою: АДРЕСА_1для довгострокової
оренди.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, надав суду відзив на позовну заяву по справі №
10/618/07 від 09.11.2007р., у відповідності до якого просить суд провадження по
справі припинити з посиланням на вимоги ст. 80 ГПК України, оскільки, на його
думку, даний спір не підлягає вирішенню в господарському суді. Посилається на
те, що ОСОБА_1зверталася до нього у якості фізичної особи, та є власником майна
також як фізична особа, тому спір повинен був вирішуватися у місцевому суді за
правилами КАС України. Вказує, що надання дозволу на виготовлення проекту
відводу земельної ділянки для довгострокової оренди площею 2198,74 кв.м.
кадастровий номер № .02.006.0157, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1позивачці не можливе, оскільки змінюється цільове використання
зазначеної земельної ділянки з розміщення автостоянки на обслуговування
будівлі.

Представник третьої особи -1 (ТОВ
“Маттіол”) у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Позов підтримує з наступних обставин:

Дійсно, 06.04.2004р. між
Мелітопольською міською радою та ТОВ “Маттіол”, Мелітопольський р-н, був
укладений договір оренди земельної ділянки площею 2198,74 кв.м. кадастровий
номер № .02.006.0157, що розташована за адресою: АДРЕСА_1з цільовим
призначенням -розміщення автостоянки.

Пізніше, на цій земельній ділянці ТОВ
“Маттіол” побудувало будинок А-1 та огородження а-1. На це майно, у
відповідності до рішення Господарського суду Запорізької області по справі №
17/160 від 23.05.2005р., яке набрало законної сили, ТОВ “Маттіол” отримало
відповідні правовстановлюючі документи з Бюро технічної інвентаризації за №
731п/6п-127, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно
№ 8336008 від 14.09.2005р.

Згодом, це майно, разом з
автомобільною стоянкою було продано позивачці та надано заяву до відповідача з
боку ТОВ “Маттіол” про надання земельної ділянки, що раніше використовувало ТОВ
“Маттіол”. Однак, 25.12.2006р. відповідачем було прийняте рішення № 2/20, яким
було безпідставно відмовлено позивачці у наданні такого дозволу. Зазначає суду,
що постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області по
справі № 2-а-407 2007р., що була частково залишено у силі Дніпропетровським
адміністративним апеляційним судом, в частині скасування рішення органу
місцевого самоврядування, було скасоване, як незаконне рішення відповідача №
2/20 від 25.12.2006р. про відмову ОСОБА_1у наданні дозволу на виготовлення
проекту відводу земельної ділянки для довгострокової оренди. За таких підстав,
вважає, що відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог
позивачки. Крім того, пояснив суду, що у розумінні вимог ст. 120 ЗК України, у
відповідача немає підстав для відмови позивачці у наданні згоди.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши надані докази,  матеріали
справи, фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню за наступних підстав:

Позов був заявлений, відкрите
провадження по справі та спір розглядається на підставі вимог ГПК України,
оскільки між сторонами по справі існує
спір.

Відповідно до п.4 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України,
право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
Закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач по справі на законних підставах набув право власності на нерухоме майно
-не житлову будівлю літера А-1, загальною площею 7,2 кв.м., основною площею 7,2
кв.м. та огорожа а-1, 199 пог.м.

У відповідності до матеріалів технічного
паспорту на об'єкт нерухомості -ел.р. № 12015291 (аркуші 2,3,4,5), 16.05.2005р.
не житловій будівлі літера А-1, загальною площею 7,2 кв.м., основною площею 7,2
кв.м. та огорожа а-1, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1була присвоєна адреса,
що є правовстановлюючим фактом на ці об'єкти.
Це підтверджується листом № 317 від 08.06.2005р. Управління  містобудування і архітектури Мелітопольської
міської ради.

Відповідно до ст. 182 ЦК України,
право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації.

На це нерухоме майно було виконано
технічну документацію від 09.09.2003р. за заявою попереднього власника -ТОВ
“Маттіол”, що є третьою особою по справі та зареєстровано за ОСОБА_1про що
свідчить копія договору купівлі -продажу майна від 16.09.2005р. за № 6897,
укладений та посвідчений нотаріально, витяг про реєстрацію права власності на
нерухоме майно КП “Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації” від
23.09.2005р. серія СВХ № 752600.

У відповідності до п.1 договору
купівлі -продажу майна від 16.09.2005р. за № 6897, до об'єктів, що передавалися
у власність увійшли: не житлова будівля літера А-1, загальною площею 7,2 кв.м.,
основною площею 7,2 кв.м. та огорожа а-1.

У відповідності до вимог ч.2 ст.
120 ЗК України при відчуженні будівель та споруд, які розташовані на
орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з
договором оренди земельної ділянки.

З таких підстав суд вважає, що
звернення позивача до Мелітопольської міської ради з заявою про надання згоди
на виготовлення проекту відводу земельної ділянки для довгострокової оренди,
площею 2198,74 кв.м. кадастровий номер № .02.006.0157, що розташована
за адресою: АДРЕСА_1є правомірним у всій частині площі зазначеної земельної
ділянки.

При цьому, суд не звертає уваги на
доводи відповідача по справі, щодо неможливості з його боку надати такий дозвіл
з причин зміни цільового призначення земельної ділянки з розміщення автостоянки
на обслуговування будівлі, оскільки вони не відповідають дійсним обставинам
справи та документам. Так, як вбачається з матеріалів справи, первинно право
власності на об'єкт нерухомості (майно) було зареєстровано за ТОВ “Маттіол” за
рішенням Господарського суду Запорізької області по справі № 17/160 від
23.05.2005р., про що також вказано й договорі купівлі -продажу від 16.09.2005р.
за № 6897, укладеним між ОСОБА_1та ТОВ “Маттіол”. (п. 2  договору купівлі -продажу від 16.09.2005р. за
№ 6897). На цей час ТОВ “Маттіол” вже
було укладено договір оренди земельної ділянки від 06.04.2004р. з
Мелітопольською міською радою. У відповідності до умов цього договору -п. 1.3,
та акту приймання -передачі № 2191 від 22.09.2004р., цільове призначення
земельної ділянки, на якій розташований об'єкт нерухомості є під розміщення
автостоянки. Крім того, сама будівля -не житлова будівля літера А-1 є за своїм
безпосереднім призначенням сторожкою, тобто використовується в узгодженні з
цільовим призначенням орендованої земельної ділянки -розміщення автостоянки.
Так, судом встановлено, що з моменту укладання договору оренди земельної
ділянки (2004р.) її цільове призначення не змінювалося.

ОСОБА_1звернулася до суду з позовом
у якості приватного підприємця та надала всі, передбачені Законом, документи,
що підтверджують її статус, як фізичної особи -підприємця. Є наявними у
матеріалах справи. У своєму позові позивач вказав, що й при придбанні й на
теперішній час він планував й використовує цю земельну ділянку як розміщення
автостоянки. Проти цього не заперечує й сам відповідач.

Крім того, суд звертає увагу на те,
що у матеріалах справи міститься копія припису Мелітопольської міжрайонної
облдержземінспекції від 10.07.06р., у відповідності до якого, було встановлено,
що за адресою: АДРЕСА_1розташований майновий комплекс, власником якого є
ОСОБА_1-позивач у справі., однак нею використовується земельна ділянка для
розміщення автостоянки без належних дозволів та документів, що визначають право
користування цією земельною ділянкою. Приписано як найшвидше вирішити питання з
власником земельної ділянки щодо права користування цією земельною ділянкою.

У відповідності до норм Земельного
Кодексу України, укладанню договору оренди земельної ділянки, у тому числі й
довгострокової оренди, передують цілий ряд процедур, пов'язаних з цим, а саме:

У відповідності до ст. 124 ЗК
України, земельна ділянка передається у оренду на підставі рішення органу
місцевого самоврядування. Для цього, у відповідності до вимог ч.5 ст. 151 ЗК
України, особа, що претендує на земельну ділянку, повинна до свого клопотання
надати й необхідні документи.

Оскільки, як вбачається з
матеріалів справи, позивач надавав до відповідача неодноразово своє клопотання
про надання у оренду земельної ділянки та останньою своєю заявою від
30.08.2006р., передав додатково необхідні документи для вирішення питання
відповідачем його клопотання про надання у оренду земельної ділянки, й такі
документи фактично були отримані відповідачем, про що свідчить напис
уповноваженої особи відповідача на копії заяви позивача від 30.08.2006р., то
суд вважає, що необґрунтованим рішенням відповідача про відмову у наданні
дозволу на виготовлення проекту відводу земельної ділянки для довгострокової
оренди, відповідач не тільки чинив перепони у виконанні позивачем припису
Мелітопольської міжрайонної облдержземінспекції, але й порушив права позивача,
передбачені вимогами ст. ст.316, 317, 319, 377 ЦК України та ст. 120 ЗК
України. До того ж, таке незаконне рішення відповідача № 220 від 25.12.2006р.
було скасоване Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по
справі № № 2-а-407 2007р.

Крім того, діями відповідача було
не тільки порушено права власника майна -позивача, але й його охоронювані
законом інтереси, щодо використання земельної ділянки для здійснення
підприємницької діяльності -розміщення автостоянки, що й було поводом для
укладання право чину -договору купівлі - продажу від 16.09.2005р. за № 6897.,
що стало підставою для позивача звернутися до суду у розумінні ст. 1 ГПК
України.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 158
ЗК України, земельні спори вирішуються, серед іншого, судом.

Виходячи з того, що позивач по
справі є власником майна, постійним користувачем цього майна вже тривалий час,
на законних підставах набув право власності на ці об'єкти майна, приймаючи до
уваги, що відповідач у судовому засіданні не довів правомірності своїх дій,
щодо ненадання дозволу, суд вважає, що позовні вимоги позивача є такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведений до суду в наслідок
його неправомірних дій.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85
ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Спонукати Мелітопольську міську раду
видати дозвіл приватному підприємцю ОСОБА_1, АДРЕСА_1,  на виготовлення проекту відводу земельної
ділянки площею 2198,74 кв.м. кадастровий номер № .02.006.0157, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1з цільовим призначенням -розміщення
автостоянки, для довгострокової оренди.

3. Стягнути з Мелітопольської
міської ради (Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. К. Маркса, б.5 рр
410 в УДК Запорізькій області, МФО 813015, ЕДРПОУ 02140811) судові
витрати у розмірі 85 грн. 00 коп. на користь ПП ОСОБА_1 Видати наказ.

Суддя
Т.Г. Алейникова