ПОСТАНОВА

"12" листопада 2007 р.

Справа № 5а/244-4207

15:55

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Андрушків
Г.З.

при секретарі судового засідання
Степан Т.В.

Розглянув справу

за позовом  Тернопільської
об'єднаної державної податкової інспекції , вул. Білецька, 1, м. Тернопіль

до   Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

про стягнення
408грн.86коп.

За участю представників сторін:

Позивача: Жукевич Л.Б. -ст. державний податковий інспектор
(дов.№61302/7/10-015 від 13.09.2007р.)

Відповідача:   не з'явився

Суть справи:

Тернопільська
об'єднана державна податкова інспекція звернулася в господарський суд з позовом
про стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 -408грн.86коп. податкового боргу, в тому числі: 327грн.68коп.
заборгованості зі сплати єдиного податку, 78грн.06коп. штрафних санкцій,
3грн.12коп. пені.

Ухвалою суду від 05.10.2007
р. відкрито провадження у справі №5а/244-4207 та з метою з'ясування можливості
врегулювання спору до судового розгляду, забезпечення всебічного та
об'єктивного вирішення справи, на підставі ст.110 Кодексу адміністративного
судочинства України, в межах підготовчого провадження, на 11год.15хв.
31.10.2007р. призначено попереднє засідання, про що сторін повідомлено у
відповідності до вимог ст. 33 КАС України.

У попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач на вимогу суду відзиву на позов не надав, його
повноважний представник в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце
його проведення був повідомлений належним чином повісткою про виклик (повістка
про виклик направлена за адресою, зазначеною в свідоцтві про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи від 11.03.2004р., а саме:
АДРЕСА_1).

Ухвалою від 31.10.2007р. закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового розгляду на 12.11.2007р. о 15год.40хв.

Відповідач на
повторну вимогу суду відзиву на позов не надав, його повноважний представник в
судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його проведення був
повідомлений належним чином повісткою про виклик (повістка про виклик
направлена за адресою, зазначеною в довідці державного реєстратора щодо місця
реєстрації відповідача від 05.11.2007р. та в довідці адресного бюро щодо місця
реєстрації відповідача, а саме: АДРЕСА_1).

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено:

Відповідно до ст. 1
Указу Президента „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998р. (далі Указ) спрощена система
оподаткування установлена для суб'єктів малого підприємництва, до яких відносяться
фізичні особи (далі підприємці), які здійснюють підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не більше десяти осіб і обсяг виручки яких від
реалізації продукції за рік не перевищує 500 тисяч грн..

Пунктом 2 Указу передбачено право підприємців самостійно обрати
спосіб оподаткування доходів за єдиним податком, ставки яких встановлюються
місцевими радами за місцем державної реєстрації підприємця залежно від
здійснюваного ним виду діяльності та сплачуються до 20 числа наступного місяця.

Перехід на спрощену
систему здійснюється шляхом видачі органом державної податкової служби за
місцем державної реєстрації підприємця Свідоцтва  про сплату єдиного податку.

Як слідує з матеріалів
справи, ОСОБА_1, АДРЕСА_1, зареєстрована органом державної реєстрації як
суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа 11 березня 2004 року, про що
видано свідоцтво про державну реєстрацію, копія якого знаходиться в матеріалах
справи, і таким чином відповідно до ст.4 Закону України “Про систему
оподаткування” №1251-XII від 25.06.1991р. з наступними змінами і доповненнями є
платником податків і зборів (обов'язкових платежів).

12.03.2004р. відповідач в порядку, визначеному Указом та
затвердженим наказом ДПА України від 29.10.1999р. «Порядком видачі свідоцтва
про сплату єдиного податку», обрав спрощену систему оподаткування на 2004 рік,
подавши до податкового органу відповідну заяву від 12.03.2004р., з врахуванням
якої відповідачу податковим органом видано свідоцтво серії Б №461240  від 01.04.2004р.

Згідно з ч. 2 п. 2 Указу ставка єдиного податку для суб'єктів
малого підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем
їх державної реєстрації залежно від виду діяльності.

За вказаний період ставка єдиного податку на обраний підприємцем
вид діяльності (діяльність у сфері громадського харчування) згідно рішення
сесії Тернопільської міської ради від 11.12.2003р. №4/9/53 становила 130.00грн.
за місяць. Таким чином відповідач взяв на себе обов'язок сплачувати у 2004 році
щомісячно по 130,00 грн. єдиного податку.

Крім того, як вбачається із заяви відповідача від 20.04.2004р.,
поданої до податкового органу, копія якої знаходиться в матеріалах справи, з
квітня 2004р. ним використовувалася праця одного найманого працівника, тому
відповідно до ч.4 п. 2 Указу, яка передбачає, що у разі коли платник єдиного
податку  здійснює  підприємницьку діяльність з використанням
найманої праці або за участю у підприємницькій діяльності членів його сім'ї,
ставка єдиного податку збільшується на 50 відсотків за кожну особу, відповідач
з квітня 2004р. зобов'язаний сплачувати щомісячно 195грн.00коп. єдиного
податку.

31.08.2004р. відповідач знов звернулася до податкового органу з
заявою, в якій повідомила про здійснення підприємницької діяльності без
залучення найманих працівників (звільнення найманого працівника з 30.08.2004р.,
тому з вересня 2004 року, зобов'язана сплачувати щомісячно знов 130грн.00коп.
єдиного податку.

Відповідно до ст.67  Конституції
України, ч. 1 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” платники  податків і зборів (обов'язкових платежів)
зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у
встановлені законами терміни. Обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку і збору
(обов'язкового платежу) або його скасуванням, а також у разі смерті платника
(ч. 4 ст. 9 вищеназваного Закону).

В силу приписів ч. 6 п. 2 Указу суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.

Згідно з п.1.3
ст.1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2000 р., далі
-Закон №2181-ІІІ, податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання
(з урахуванням   штрафних   санкцій
за  їх  наявності),
самостійно узгоджене  платником
податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,
але  не сплачене у встановлений
строк, а також пеня,  нарахована на суму
такого податкового зобов'язання;

Згідно з нормами
цього ж Закону податкове зобов'язання платника
податків може бути нараховано контролюючим  органом та узгоджено  шляхом прийняття відповідного рішення.

Відповідно до
підпунктів 2.1.4., 2.3.1. п. 2.1. ст. 2 Закону № 2181-ІІІ контролюючим
органом стосовно сплати податків є податкові органи, які уповноважені
здійснювати заходи з погашення податкового боргу.

Як слідує із
матеріалів справи, а саме: із карток особового рахунку відповідача, останній
протягом 2004 року несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми
податкових зобов'язань, у зв'язку з чим за 2004 рік виник податковий борг в
сумі  408грн.86коп., із них:
327грн.68коп. заборгованості перед бюджетом по єдиному податку, 3грн.12коп.
пені, 78грн.06коп. штрафних санкцій, нарахованих податковим органом відповідно
до пп.17.1.7. п.17.1. ст.. 17 Закону №2181-ІІІ податковими
повідомленнями-рішеннями №/0 від 13.09.2004р., №/0 від
13.09.2004р., №/0 від 23.09.2004р., №/0 та № від
25.11.2004р., копії яких знаходяться в матеріалах справи, які  доведені до відома відповідача у
визначеному Законом №2181 порядку, ним не оскаржені.

Несплачене у
встановлений строк податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному порядку,  визнається згідно п. 1.3. ст. 1 Закону №2181
сумою податкового боргу і до нього застосовуються заходи з погашення
податкового боргу, визначені даним законом.

Податкова інспекція
відповідно до вимог ст. 6 Закону №2181 надіслала відповідачу податкові вимоги
про сплату податкового боргу, що підтверджується корінцями податкових вимог та
повідомленнями про  їх вручення
відповідачу, копії яких знаходиться в матеріалах справи, однак, як стверджує
позивач,  відповідач станом на день
заявлення позову податковий борг в сумі 408грн.86коп., із них: 327грн.68коп.
заборгованості перед бюджетом по єдиному податку, 78грн.06коп. штрафних
санкцій, 3грн.12коп. пені. не погасив.

Приймаючи до уваги, що відповідач станом на день розгляду спору
відповідно до вимог ст.ст. 70, 71 КАС України не надав суду будь-яких доказів,
які б свідчили про протилежне, суму податкового боргу не сплатив заходи з
погашення податкового боргу застосовані податковою інспекцією в порядку,
передбаченому нормами Закону №2181 позитивних результатів не дали, а тому позов
підлягає до задоволення як такий, що заявлений на підставі п.п. 3.1.1.п.3.1.
ст.3. Закону 2181, відповідно до якого активи платника податку можуть бути
стягнуті в примусовому порядку виключно за рішенням суду.

Зважаючи на норми ч. 4 ст. 94 КАС України, беручи до уваги, що
позивач звільнений від сплати судового збору, останній з відповідача не
стягується.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 6, 7-13, 94, 121, 160, 162, 163 Кодексу
адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.    Позов задовольнити.

2.  Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,  АДРЕСА_1, ідент.код НОМЕР_1 в доход бюджету
на р/р 0002, банк УДК в Тернопільській області, МФО 838012, код
платежу 16050200, ВДК у Тернопільській області, код 23588119  -
408грн.86коп. податкового боргу.

3.   Копію постанови
направити сторонам.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду
сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти
днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати
апеляційну скаргу.

Суддя
Г.З. Андрушків