СУД
Чернігівської області
справа
№ 8/236
За позовом:            ОСОБА_1,
до відповідачів: 1.Товариства
з обмеженою відповідальністю „ППН-Арго”, юридична адреса:
вул.Ольмінського 8, кв.3, м.Харків)
з обмеженою відповідальністю “ППН-Трейд”,
визнання незаконною передачу майна
Суддя
Куделко І.М. -представник, довіреність пост. від 31.10.2005р.
В судовому засіданні за згодою
відповідача-1 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.
Позивачем заявлено позов
про визнання недійсною передачу установки первинної обробки нафти у власність
Відповідач-1 проти позову заперечує,
та стверджує, що позивачем не зазначено, в чому полягає порушення його прав та
інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, а також, зазначає
відповідач-1, між відповідачами  не
існувало будь-яких відносин щодо передачі майна.
Відповідач-2 проти позову заперечує,
стверджуючи, що між відповідачами не існувало ніяких відносин щодо
передачі  установки первинної обробки
Незважаючи на обізнаність позивача
про час та місце розгляду справи, в судове засідання, яке відбулося
07.11.07р.,  ані позивач особисто, ані
його представник не з'явилися. Про поважність причин неявки суду не
повідомлено.  Письмові пояснення, які вимагалися
судом, позивачем не надані. Враховуючи, що встановлений законом строк вирішення
спору по даній справі закінчується 07.11.07р., можливість його продовження
відсутня, суд прийшов до висновку про розгляд справи за відсутністю позивача.
Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення та доводи представників сторін, вивчивши додатково
надіслані докази, з'ясувавши обставини, які мають значення для вирішення спору,
На підставі постанови Київського
апеляційного господарського суду від 02.08.07р. у справі №2-1/07 позивач у
справі був поновлений у складі учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю “ППН-Агро” (відповідач-1 у справі).
Як зазначає позивач, після його
незаконного виключення із складу учасників товариства, відповідач-1 незаконно
розпорядився належним товариству майном, та передав об'єкт нерухомості
-установку первинної обробки нафти  - ТОВ
“ППН-Трейд” (відповідач-2 у справі). При цьому рішення про передачу
установки  позивач вважає незаконним, оскільки
воно прийнято в той час, коли позивач був незаконно виключений зі складу
учасників, а тому був позбавлений права приймати участь у загальних зборах
Згідно із ст.316 Цивільного кодексу
України    правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону  за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб.  В силу ст.328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на підставах, що не  заборонені законом, зокрема із правочинів.
Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач зазначає, що ТОВ “ППН-Агро”
виступало замовником будівництва об'єкту нерухомості -установки
первинної обробки нафти, яка була здана в експлуатацію на підставі акту
державної приймальної  комісії при
прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 22.09.05р., а
тому в силу ст.331 Цивільного кодексу України набуло право власності на
новостворене майно. Як на доказ наявності у ТОВ “ППН-Агро” права власності на
спірний об'єкт позивач посилається на розпорядження голови Варвинської районної
ради від 05.10.05р. №23 “Про присвоєння
адреси закінченого будівництва об'єкту “Установка первинної обробки
нафти” в смт.Варва, згідно якого вказаному об'єкту присвоєно адресу: смт.Варва,
вул..900 річчя Варви, 85 (а.с.53).
Таке твердження судом до уваги не
приймається, оскільки відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України
якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній
реєстрації, право власності на таке нерухоме майно  виникає з моменту державної реєстрації.
Вимоги щодо обов'язковій державній реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна,  будівництво яких
закінчено та  які  прийняті
в експлуатацію  у  встановленому
порядку містяться в Тимчасовому положенні про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженому наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.02р. №7/5, який зареєстрований в Міністерстві
юстиції  України 18.02.02р. за №157/6445.
Отже, право власності на об'єкт нерухомості “Установка первинної обробки нафти”
у відповідача-1 могло виникнути лише після проведення державної реєстрації
такого права в бюро технічної інвентаризації.
Виходячи із змісту права власності,
визначено ст.317 Цивільного кодексу України, права володіння, користування та
розпорядження своїм майном належать лише власникові цього майна.
Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 14.11.05р., виданого Варвинською районною радою
на підставі розпорядження голови райради від 05.10.05р. №23 (а.с.91),  право власності на комплекс установки
первинної переробки нафти: прохідну, операторну, туалет, свердловину,
водонапірну башту, освітлювальну мачту, огорожу, який розташований по вул..900
річчя Варви, 85 в смт.Варва,
зареєстровано за товариством з обмеженою відповідальністю “У.С.К.”, про
що також свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від
14.11.05р. №8938102.
23.11.05р. Варвинською районною
радою  на підставі розпорядження голови
райради від 22.11.05р. №29 відповідачу-2 видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно:  комплекс установки
первинної переробки нафти: прохідну, операторну, туалет, свердловину,
водонапірну башту, освітлювальну мачту, огорожу, який розташований по вул..900
річчя Варви, 85 в смт.Варва.  Право
власності на вказаний об'єкт за відповідачем-2 зареєстровано 23.11.05р.  у реєстрі, про що свідчить витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.11.05р. №НОМЕР_1 (а.с.94).
Таким чином,  матеріалами справи спростовується твердження
позивача, що відповідач-1 був власником установки первинної обробки нафти.
Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України  на
сторони покладений обов'язок доводити встановленими засобами доказування ті
обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог  або заперечень. Позивач не надав суду
належних доказів перебування у  власності
відповідача-1 об'єкту нерухомості: установки первинної обробки нафти, а також
не представив суду доказів здійснення відповідачем-1 будь-яких  правочинів або інших дій по передачі  цього об'єкту відповідачу-2.  Навпаки, як свідчать матеріали справи,  установка первинної обробки нафти була
передана до статутного фонду відповідача-2 товариством з обмеженою
відповідальністю “У.С.К.” і в силу ст.115 Цивільного кодексу України належить
на праві власності відповідачу-2.
Відповідно до ст.1 Господарського
процесуального кодексу України, фізичні особи
у випадках, встановлених законом, можуть звертатися до господарського
суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та інтересів.
Позивач не довів суду факту
наявності оспорюваної ним передачі майна від відповідача-1, учасником якого він
є, до відповідача-2, матеріалами справи не підтверджується наявність між
відповідачами будь-яких правовідносин щодо передачі установки первинної обробки
нафти, а тому суд  приходить до висновку,
що права та інтереси позивача не порушені, в зв'язку з чим позов є
безпідставним, і задоволенню не підлягає.
Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача в
Керуючись ст.167 Господарського
кодексу України, ст.ст.316,317,328,331 Цивільного кодексу України,
ст.ст.49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд
В позові відмовити повністю.
Суддя                                                                                               Т.Г.Оленич
Повне рішення підписано 12
Суддя