ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

18.12.07                                                                                           Справа  № 10/0216

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                                  Краєвської М.В.

суддів:                                                                                                         Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Архбуд” ЗАТ “Львівська ПМК-73” від 02.11.2007 р. № 15

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.10.2007 р.

у справі № 10/0216

за позовом Дочірнього підприємства “Архбуд” ЗАТ “Львівська ПМК-73”, м.Львів

до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Львів

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.08.2007 р. № 32

За участю представників сторін:

від позивача –Когут І.І. (представник, довіреність від 28.09.2007 р. № 9 в матеріалах справи);

від відповідача –Оленюк С.Л. (завідувач юридичного сектора, довіреність від 20.09.2007 р. № 13/08-1353 в матеріалах справи, а.с.3)

Представникам сторін роз”яснено їх права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки жодна зі сторін не заявляла клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.10.2007 р. у справі № 10/0216 (суддя Довга О.І.) повернуто позовну заяву без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК України, так як у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, котрі підтверджують викладені в заяві обставини.

Позивач з даною ухвалою не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати, а справу передати на розгляд Господарського суду Львівської області з підстав неправильного застосування норм процесуального права.

У судовому засіданні та в апеляційній скарзі свої вимоги скаржник обгрунтовує тим, зокрема, що згідно з ст.38 ГПК України господарський суд вправі самостійно витребувати докази; порушено конституційне право на судовий захист, оскільки рішення органів Антимонопольного комітету України може бути оскаржене повністю чи частково до господарського суду у двомісячний термін з дня одержання рішення. Цей строк є присікальним і не може бути відновлено.

У відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні відповідач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому. Зокрема, відповідач звертає увагу на те, що в порушення ч.2 ст.57 ГПК України до позовної заяви про визнання акта недійсним не додано копію оспорюваного акта чи засвідчений витяг з нього.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Архбуд” ЗАТ “Львівська ПМК-73” слід задоволити повністю, ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.10.2007 р. у справі № 10/0216 скасувати, а справу передати на розгляд місцевого господарського суду.

При цьому колегія виходила з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України норми останньої є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Таким чином поширення юрисдикціі судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення слід розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, зокрема, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми. Перелік підстав для повернення позовної заяви без розгляду, передбачений ст.63 ГПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Суддя, повертаючи позовну заяву, повинен мотивувати свої дії.

В разі виникнення недостатності доказів у процесі підготовки справи до розгляду суддя має право в порядку ст.38 ГПК України своєю ухвалою витребувати додаткові докази від сторін, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, але в будь-якому випадку не має законних підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Повертаючи  позовну заяву без розгляду за відсутності у ній посилань на докази, які підтверджують викладені обставини, Господарський суд Львівської області не звернув уваги, що звернення Дочірнього підприємства “Архбуд” ЗАТ “Львівська ПМК-73” до господарського суду за захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів є правом позивача, яке включає в себе визначення як предмету спору, так і обсягу тих фактичних даних, якими обгрунтовуються вимоги, і виходячи з покладеного статтею 33 ГПК України обов”язку доведення обставин справи на сторони, визнавати відсутність або достатність доказів, тобто давати оцінку доведеності обставин справи на стадії підготовки справи до розгляду суд не вправі. Такі дії можливі тільки під час вирішення господарського спору по суті, що є наступною стадією процесу. Тут діє вже інша процедура, передбачена розділом ХІ ГПК України - участь сторін на засадах змагальності та реалізація ними своїх процесуальних повноважень, ведення протоколу тощо. Результати такої оцінки та свої висновки суддя має викласти у судовому рішенні (ст.84 ГПК України).

Враховуючи фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд неправильно застосував норми процесуального права, оскільки оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції позивачу фактично відмовлено в судовому захисті його порушених майнових прав і охоронюваних законом інтересів, гарантованого ст.55 Конституції України.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що доводи апелянта документально обгрунтовані, базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства “Архбуд” ЗАТ “Львівська ПМК-73” задоволити повністю.

2. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 09.10.2007 р. у справі № 10/0216 скасувати, а справу передати на розгляд місцевого господарського суду.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий-суддя                                                                                                      М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                         Н.А.Галушко

Суддя                                                                                                      Г.В.Орищин