ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 р.
№ 48/275-22/423

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді
суддів
Кота О.В.
Владимиренко С. В.
Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Днестр"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.06. 2007 р.
у справі                                       № 48/275-22/423

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Молдавська ГРЕС"

До
Товариства з обмеженою відповідальністю "ІнтерБудІнвест Україна"
Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Днестр"

Про
визнання недійсним рішення загальних зборів

за участю представників:

позивача: Кувічкіна В.Е.;

відповідача-1: не з’явились;

відповідача –2: Рижий В.Ф.;

встановив:

Рішенням господарського суду м. Києва від 21 березня 2007 року у справі № 48/275-22/423 позов задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Днестр", оформлене протоколом № 14 від 18 грудня 2004 року в частині визначення порядку повернення частки ЗАТ "Молдавська ГРЕС" шляхом повернення ЗАТ "Молдавська ГРЕС" 30% його частки, включаючи суму інвестицій в грошовому еквіваленті; зобов’язано ТОВ "Фірма "Днестр" повернути ЗАТ "Молдавська ГРЕС" цілісний майновий    комплекс пансіонату "Днестр", розташований за адресою: пр. Курортний,           буд. 1, с. Коблево, Березанського району, Миколаївської області,                 переданий ЗАТ "Молдавська ГРЕС" у користування ТОВ "Фірма "Днестр"; зобов’язано ТОВ "ІнтерБудІнвест Україна" виконати умови договору доручення № 129-06 від 15 травня 2006 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 5 червня 2007 року (судді Андрієнко В.В., Малетич М.М., Студенець В.І.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

ТОВ Фірма "Днестр" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, оскільки при винесенні оскаржуваного судового акту порушено норми матеріального та процесуального права та припинити провадження у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що Позивачем 26 серпня 2000 року було подано до Загальних зборів учасників ТОВ "Фірма "Днестр" заяву про прийняття позивача до складу учасників ТОВ "Фірма "Днестр", в якості внеску в уставний фонд ТОВ "Фірма "Днестр" в обмін на корпоративні права позивач запропонував майновий внесок: цілісний майновий комплекс пансіонату "Днестр", с. Коблево, балансовою вартістю 22 541 659 900,00 рублів ПМР (258 340,00 грн.) та малоцінне майно вартістю 11 660,00 грн.

Рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Фірма "Днестр" від 27 серпня 2000 року, оформленим протоколом № 1, прийнято позивача до складу учасників ТОВ "Фірма "Днестр" (пункт 2 протоколу № 1). Цим же рішенням вирішено збільшити статутний фонд ТОВ "Фірма "Днестр" до    1 345 577,00 грн. за рахунок внесків учасників і перерозподілити частки таким чином, що на позивача припадало З0 % статутного фонду - майновий внесок: цілісний майновий комплекс пансіонату "Днестр", с. Коблево, на загальну суму 270 000,00 грн. (пункт 4 протоколу № 1). Також, рішенням Загальних зборів учасників ТОВ "Фірма "Днестр" від 27 серпня 2000 року, оформленим протоколом № 1, затверджено Акт оцінки внесків учасників у статутний фонд Товариства (пункт 5 протоколу № 1).

Відповідно до Акту № 4 приймання-передачі майнового вкладу у статутний фонд ТОВ "Фірма "Днестр" від 27 серпня 2000 року посадова особа позивача передала, а комісія у складі дирекції ТОВ "Фірма "Днестр" здійснила прийом майнового вкладу учасника у статутний фонд Товариства на суму 270 000,00 грн., а саме: будівля пансіонату "Днестр" з/в "Коблево" вартістю 258 340,00 грн. та малоцінний інвентар пансіонату "Днестр" вартістю 11 660,00 грн.

Виконавчим комітетом Миколаївської міської Ради З0 серпня 2000 року зареєстровані зміни та доповнення до засновницьких документів ТОВ Фірми "Днестр" за реєстровим № 13472/а.

Позивач зареєстрував іноземну інвестицію за реєстраційним № 1348-3-1 -124 від 20 листопада 2000 року.

Господарськими судами встановлено, що на момент внесення інвестиції до статутного фонду ТОВ "Фірма "Днестр" цілісний майновий комплекс пансіонату "Днестр", с. Коблево, не знаходився в позивача у власності.

Відповідно до пункту 4.5. Декларації про створення ЗАТ "Молдавська ГРЕС" від 2 квітня 1997 року та Додатку № 2 до цієї Декларації майновий комплекс пансіонату "Днестр" передавався позивачу на праві повного господарського відання. Лише 20 червня 2003 року цей комплекс був переданий за актом позивачу у власність на підставі наказу Міністерства промисловості Придністровської Молдавської Республіки    № 582 про передачу майна та зобов'язань від 20 червня 2003 року.

Господарськими судами обґрунтовано встановлено, що станом на момент внесення майнового комплексу пансіонату "Днестр" до статутного фонду ТОВ "Фірма "Днестр" жодного правовстановлюючого документу, що посвідчував би право власності позивача на внесок у вигляді цілісного майнового комплексу, не існувало. Крім того, перебування майна на балансі підприємства не є беззаперечною ознакою того, що таке майно знаходиться у власності вказаного підприємства.

Отже, на момент прийняття рішення Загальними зборами учасників ТОВ "Фірма "Днестр" від 27 серпня 2000 року про прийняття позивача до складу учасників ТОВ "Фірма "Днестр" позивач володів майновим комплексом пансіонату "Днестр" на праві господарського відання, а відтак він не міг передавати це майно до ТОВ "Фірма "Днестр" інакше як на праві користування.

Відповідно до положення частини другої статті 54 Закону України "Про господарські товариства" майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Згідно зі статтею 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування" у разі припинення інвестиційної діяльності іноземний інвестор має право на повернення не пізніше шести місяців з дня припинення цієї діяльності своїх інвестицій в натуральній формі або у валюті інвестування в сумі фактичного внеску (з урахуванням можливого зменшення статутного фонду) без сплати мита, а також доходів з цих інвестицій у грошовій чи товарній формі за реальною ринковою вартістю на момент припинення інвестиційної діяльності, якщо інше не встановлено законодавством або міжнародними договорами України.

Також, статтею 399 Господарського кодексу України визначено, що у разі припинення інвестиційної діяльності на території України іноземний інвестор має право на повернення своїх інвестицій не пізніше шести місяців після припинення цієї діяльності, а також доходів за цими інвестиціями у грошовій або товарній формі, якщо інше не встановлено законом або угодою сторін.

Враховуючи норми частини другої статті 54 Закону України "Про господарські товариства", статті 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування" та статті 399 ГК України, господарські суди вмотивовано встановили, що позивач мав право на повернення в натуральній формі майнового комплексу пансіонату "Днестр", право користування яким було внесено до статутного фонду ТОВ "Фірма "Днестр", протягом шести місяців з моменту прийняття рішення про припинення іноземної інвестиції.

Також судами встановлено, що доказів повернення майнового комплексу пансіонату "Днестр" позивачу у натуральній формі ТОВ "Фірма "Днестр" не надала.

Загальні збори учасників ТОВ "Фірма "Днестр", приймаючи 18 грудня 2004 року рішення, оформлене протоколом № 14, про визначення порядку повернення частки Закритому акціонерному товариству "Молдавська ГРЕС" шляхом повернення останньому 30 % його частки,  включаючи  суму  інвестицій в  грошовому еквіваленті,  діяли  всупереч вимогам частини другої статті 54 Закону України "Про господарські товариства", всупереч положенням статті 11 Закону України "Про режим іноземного інвестування" та положенням статті 399 ГК України.

Таким чином, позовні вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Днестр", оформлене протоколом № 14 від 18 грудня 2004 року в частині визначення порядку повернення частки ЗАТ "Молдавська ГРЕС" шляхом повернення останньому 30 % його частки, включаючи суму інвестицій в грошовому еквіваленті та зобов'язання ТОВ "Фірма "Днестр" повернути ЗАТ "Молдавська ГРЕС" цілісний майновий комплекс пансіонату "Днестр", розташований за адресою: с. Коблево, Береззанського району, Миколаївської області, правомірно задоволені.

Крім того, враховуючи ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарськими судами обґрунтовано, відхилені доводи ТОВ "Фірма "Днестр" про те, що провадження у справі підлягає припиненню, оскільки вимоги позивача про повернення цілісного майнового комплексу пансіонату "Днестр" вже були предметом судового розгляду у справі № 4/140 нр., оскільки у справах були різні підстави позовів.

Враховуючи визнання позову з боку відповідача 1 - ТОВ "ІнтерБудІнвест Україна", що не суперечить чинному законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, вимоги позивача про зобов'язання ТОВ "ІнтерБудІнвест Україна" виконати умови договору доручення № 129-06 від 15 травня 2006 року також правомірно задоволені у відповідності до частини п'ятої статті 78 ГПК України.

Щодо Свідоцтва про право власності на пансіонат "Днестр", в якому зазначено, що на підставі рішення виконкому Березанської районної ради народних депутатів від 19.07.1983 р. цілий пансіонату "Днестр" належить АТЗТ "Молдавська ГРЕС", суд відзначає наступне.

Як вбачається з зазначеного свідоцтва, воно було видано Березанською районною державною адміністрацією 01.11.2000 р. Проте, у свідоцтві зазначено, що воно видано на виконання рішення виконкому Березанської районної ради народних депутатів від 19.07.1983 р. Водночас суду не доведено, що рішенням виконкому Березанської районної ради народних депутатів від  19.07.1983 р. відповідне майно було передано у власність саме АТЗТ "Молдавська ГРЕС".

Матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Виходячи з наведеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваних судових актів.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 5 червня 2007 року у справі № 48/275-22/423 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Днестр" –без задоволення.

Головуючий суддя                                                  О. Кот

судді:                                                  С. Владимиренко

С. Шевчук