СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.07                                                                                 Справа № 16/372.

Суддя Василенко Т.А.., розглянувши матеріали справи за позовом

Обласного комунального підприємства «Луганська обласна паливно-енергетична компанія», м. Луганськ

до Відкритого акціонерного товариства «Лисичанськнафтооргсинтез», м. Лисичанськ  Луганської області

про стягнення 1 400 000 грн. 00 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача  - не прибув;

від відповідача –Іщук І.О., дов. № 18/2-37 від 27.12.06;

в с т а н о в и в :

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за векселями на суму 1 400 000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні  26.11.07 у зв’язку з клопотання позивача про необхідність ознайомлення з матеріалами справи, в присутності представників сторін відповідно до ст.77 ГПК України було оголошено перерву до 03.12.07.

Після перерви представник позивача не прибув та не скористався своїм правом участі у судовому засіданні та ознайомлення з матеріалами справи.

Разом з цим,  05.12.07. від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю забезпечення явки компетентного представника.

В той же час, позивачем не наведено будь-яких причин, що унеможливлюють явку повноважного представника у  судове засідання.

Окрім цього, неявка одного представника юридичної особи не перешкоджає забезпеченню явки в судове засідання іншого представника юридичної особи за відповідним дорученням.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги думку відповідача про можливість розгляду справи за відсутністю представника позивача, клопотання позивача слід відхилити та розглянути справу без його участі.

В  обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.10.2000 відповідач у рахунок сплачення дійсного грошового зобов’язання емітував на користь позивача 14 простих векселів на  загальну суму 140 000 грн. 00 коп.

26.09.2002 відповідачу був направлений акт пред’явлення до платежу векселів на загальну суму 1 400 000 грн. 00 коп., який відповідачем не оплачений.

У зв’язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач  надав до суду  відзив на позовну заяву, за яким  проти позову заперечує, посилаючись на те, що ухвалою господарського суду Луганської області порушено провадження у справі № 22/92б про банкрутство  ВАТ «ЛИНОС»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст.. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»ініціюючим кредитором по справі про банкрутство було здійснено відповідну публікацію у газеті «Урядовий кур’єр»№36 (3449) від 24.02.07.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство вимоги позивача є конкурсними і тому відповідно до ст.14 Закону повинен був звернутися до відповідача з відповідними вимогами протягом 30 днів з дня опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство відповідача, що позивачем здійснено не було.

Окрім цього, ухвалою господарського суду луганської області від 27.07.07 у справі № 22/92б було затверджено реєстр грошових вимог кредиторів та зазначено, що вимоги заявлені після встановленого строку або не заявлені зовсім вважаються погашеними.

З огляду на викладене відповідач просить у задоволені позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності суд прийшов до наступного.

12.10.2000 відповідач емітував на користь позивача 14 простих векселів на загальну суму 1 400 000 грн. 00 коп. із строком платежу «по пред’явленню» за номіналом 100 000 грн. 00 коп. кожен, в тому числі №№ 33, 40, 701, 702, 703, 704, 705, 706, 707, 708, 709, 710, 31, 32.

Згідно ст. 21 Закону України «Про цінні папери й фондову біржу», вексель –цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов’язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Відповідно до п.77 Положення про простий та переказний вексель, затвердженого постановою ЦВК і РНК СРСР від 07.08.1937 р. № 104/1314 (далі за текстом –Положення) до простого векселя застосовуються, оскільки вони не є несумісними з природою цього документа, постанови, які стосуються переказного векселя.

Згідно п. 33 Положення,  простий вексель може бути виданий          строком –за пред’явленням. Прості векселі, де зазначено інше призначення строку або послідовні строки платежу є недійсними.

Згідно п. 34 Положення переказний вексель строком за пред’явленням оплачується при його пред’явленні. Він повинен бути пред’явлений до платежу протягом одного року від дня його складання. Векселедавець може скоротити цей строк або обумовити строк більш тривалий.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.09.2002 позивачем  був складений та підписаний в односторонньому порядку акт пред’явлення вказаних вище векселів до оплати та направив його відповідачу  за супровідним листом №1181 від 26.09.02. В той же час, доказів направлення або передачі вказаного акту відповідачу позивач не надав.

Викладене вище свідчить проте, що  акт пред’явлення векселів к оплаті був складений позивачем  через два роки після складання самих векселів.

Окрім цього слід визначити, що ухвалою від 08.12.06 господарським судом Луганської області за заявою кредитора -ТОВ "Юридична фірма "Вертикаль",  м. Київ порушено провадження у справі №22/92б про банкрутство боржника - Відкритого акціонерного товариства "Лисичанськнафтооргсинтез", м. Лисичанськ Луганської області.

Ухвалою від 21.12.06. судом визнано обґрунтованими вимоги ініціюючого кредитора, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Ламонову О.М.; ініціюючого кредитора зобов’язано опублікувати оголошення про порушення справи про банкрутство боржника;  розпорядника майна зобов’язано скласти та подати до суду реєстр безспірних грошових вимог кредиторів згідно п.6 ст.14 Закону.

В газеті ”Урядовий кур'єр” №36 від 24.02.07. ініціюючим кредитором опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство боржника, встановлений  ст. 14 Закону 30-денний строк на подання заяв конкурсних кредиторів із грошовими вимогами до боржника, з урахуванням положень ст. 51 ГПК України,  сплинув  26.03.07.

Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі за текстом –Закон) конкурсні кредитори, за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов’язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Згідно ст. 1 Закону конкурсні кредитори, це кредитори по вимогам до боржника, які виникли до порушення провадження по справі про банкрутство і вимоги що не забезпечені заставою.

Відповідно до ч.15 ст. 11 Закону, після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі, всі кредитори незалежно від настання  строку виконання зобов’язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами  до боржника згідно ст. 14 Закону.

Із викладеного вище слідує, що позивач є саме конкурсним кредитором.

Ухвалою від 27.07.07.  судом затверджено  реєстр грошових вимог кредиторів, до якого вимоги позивача включені не були.

Разом з цим, в ухвалі суд зазначив, що вимоги  конкурсних кредиторів, які заявлені після закінчення строку встановленого для  їх подання, або не заявлені взагалі, -  не розглядаються і вважаються погашеними.

Наслідки щодо грошових вимог незаявлених у процесі справи про банкрутство боржника, визначені в п.5 ст. 31 Закону –вимоги, що заявлені після закінчення строку, встановлено для їх подання  або не заявлені взагалі –не розглядаються і вважаються погашеними.

Окрім цього,  постановою суду від 09.10.07 у справі № 22/92б відповідача визнано банкрутом і відкрито щодо останнього ліквідаційну процедуру.

З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача.

На підставі викладеного, п. п. 33,34,53,77 Положення про переказний і простий вексель, ст. 70,77,78 Уніфікованого закону про переказний вексель і простий вексель, ст.  14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та керуючись ст.ст.44,49, 82,84,85 ГПК України , суд

в и р і ш и в:

1.          У  задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного  строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення : 07.12.07.

Суддя                                                                                                   Т.А.Василенко

Помічник судді                                                                                    Т.В.Шкуть