СУД
ПОСТАНОВА

15.11.07р.

Справа № А37/364-07

За позовом  Відділ освіти Жовтневої районної у місті
Дніпропетровську  ради, м.Дніпропетровськ

до  1. Дніпропетровського обласного відділення
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,
м.Дніпропетровск,

2. Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровска, м.Дніпропетровськ

про
визнання незаконними та скасування рішення та першої податкової вимоги

Суддя  Кеся Н.Б.

Представники сторін:

від позивача: Кальова Ю.В., дов від 17.09.2007року

від відповідача: 1. Паплик С.А., дов. №0708/5173 від 03.09.2007року

Берека В.М.,
дов. №07/08/5221 від 04.09.2007року

2.          Будьонний Г.В. дов. №44644/10-048 від
15.10.2007року

Сипко Ю.А. дов.№179/10/10-039 від
10.01.2007року

На підставі ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства  України в
судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Відділ освіти Жовтневої районної у
місті Дніпропетровську  ради (далі
-позивач) звернувся з позовом до Дніпропетровського обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі -відповідач-1)
та до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська
(далі - відповідач-2) і просить суд визнати незаконним та скасувати рішення
№067 від 29.03.2007року,прийняте відповідачем-1, та визнати незаконним та
скасувати першу податкову вимогу від 28.04.2007року №1/721, видану
відповідачем-2.

В обґрунтування позову позивач
послався на те, що відповідачем-1 неправомірно нараховані страхові внески та
штрафні санкції на виплачені педагогічним працівникам надбавки за вислугу років
та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки.

Так, зазначені виплати згідно зі
ст.1 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених
статтею 57 Закону України „Про освіту” визнані кредиторською заборгованістю
Державного бюджету України. Вказаний Закон не містить норм щодо проведення
нарахувань на кредиторську заборгованість державного бюджету зазначених
страхових внесків.

До набрання чинності постанови
Кабінету Міністрів України від 25.05.2006року №745 позивач керувався
відповідними роз'ясненнями, наданими спільним листом Міністерства фінансів
України та Міністерства освіти і науки України від 30.11.2005року
№31-17000-02-5/25800 та №1/9-681, листом Міністерства фінансів України від
20.04.2006року №31-17000-02-13/8139, погоджених Міністерством праці та
соціальної політики та Державним казначейством.

Крім того, відділенням Державного
казначейства у Жовтневому районі було відмовлено в перерахуванні страхових
внесків на вищевказані виплати педагогічним працівникам.

Законами України „Про Державний
бюджет України на 2005 рік” та „Про Державний бюджет України на 2006 рік”
виплати на реалізацію положень Закону України „Про реструктуризацію заборгованості
з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту” планувались і
здійснювались за кодом економічної класифікації „інші поточні трансферти
населенню”, а не за кодом „Заробітна плата”.

За даними Державного комітету
статистики України виплати із заборгованості по статті 57 Закону України „Про
освіту” не відображаються у формах державних статистичних спостережень і, таким
чином, не включаються до фонду оплати праці та суми боргу із виплати заробітної
плати.

Відповідач-1 проти позову
заперечує, посилаючись на те, що заборгованість з виплати надбавки за вислугу
років та допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки педагогічним
та науково-педагогічним працівникам за 1997-2002роки погашається у
відповідності  із Законом України „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України „Про освіту”. На виконання цього Закону постановою Кабінету Міністрів
України від 19.09.2005року №934 затверджено Порядок погашення кредиторської
заборгованості державного бюджету педагогічним та науково-педагогічним
працівникам навчальних закладів та установ освіти з виплати надбавки за вислугу
років та допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки. Пунктом 4
зазначеного Порядку встановлено, що відрахування, передбачені законодавством, з
виплат здійснюються в установленому порядку.

Відповідно до ст.21 Закону
України  „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та
витратами,               зумовленими народженням
та похованням” та ст.1 Закону України „Про розмір внесків на деякі види
загальнообов'язкового державного соціального страхування” базою для нарахування
страхових внесків до Фонду є суми фактичних витрат на оплату праці найманих
працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної
плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній
формі, які визначаються  згідно з
нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України „Про
оплату праці”. Згідно зі ст.2 Закону України „Про оплату праці” спірні виплати
працівникам належать до заробітної плати.

Відповідач-2 проти позову також
заперечує, посилаючись на те, що несплачені у встановлений строк страхові
внески є податковим боргом, стягнення якого покладено на податкові органи.
Оскільки позивач не сплатив коштів за рішення відповідача-1, ДПІ правомірно
направила на адресу позивача першу податкову вимогу.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд . -

В с т а н о в и в :

На підставі акту перевірки від
14.03.2007року виконавчою дирекцією Дніпропетровського обласного відділення
Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято
рішення №067 від 29.03.2007року про застосування та зарахування до бюджету     Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових
(штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за
порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування.
Вказаним рішенням позивача зобов'язано сплатити до бюджету Фонду 663806,05грн.,
із яких 23940,2грн. є сумою страхового внеску, 627831,57грн. -штрафна санкція,
8022,85грн.- неприйняті до заліку витрати, штрафна санкція - 4011,43грн. Позивач
частково виконав це рішення, відобразивши не прийняті до заліку витрати та
штрафні санкції у звіті про нараховані внески, перерахування та витрати,
пов'язані з загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності. В ході судового розгляду позивач підтвердив,
що нарахування  відповідача-1 щодо
виплат, не прийнятих до заліку та пов'язану з цим штрафні санкції, він не
оспорює.

В частині нарахувань, що
оспорюються позивачем, актом перевірки зафіксовано наступне.

В квітні 2006року відповідно
наданих документів (банківські виписки, платіжні доручення, платіжні відомості
нарахування заробітної плати за квітень 2006року) було виплачено працівникам за
1998-1999роки відповідно до статті 57 Закону України „Про освіту” в сумі
336970,45грн. На суми виплат 509934,21грн., які були виплачені в грудні
2005рокута 117263,10грн., які були виплачені в квітні 2006року, установою було
нараховано і утримано внески до Пенсійного фонду України, прибутковий податок і
внески до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.
Однак по бухгалтерському рахунку 652 „Розрахунки по соціальному страхуванню” в
Головній книзі та звітах по коштах зазначеного Фонду (звіт Ф4-ФСС з ТВП) суми
нарахування страхових внесків до Фонду не відображені. На підставі викладеного,
відповідачем-1 зроблено висновок про порушення вимог частини 1 статті 1 Закону
України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового                 державного соціального
страхування”, оскільки  установою
занижено фонд оплати праці для нарахування та утримання страхових внесків на
суму 627197,31грн. (грудень 2005 року -509934,21грн., квітень 2006року
-117263,10грн.), і не нараховані внески у розмірі 23915,47грн.

Аналогічні порушення виявлені за
фактом  нарахування і виплат у травні
2006 року  за 1999 рік на суму
31741,55грн., сума донарахованих внесків до Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності склала -24,73грн.

За результатами перевірки було
донараховано страхових внесків на суму 23940,20грн.

Згідно абз.4 частини 1 статті 30
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими
народженням та похованням” за неповну   сплату   страхових
внесків  на  страхувальника накладається штраф у розмірі
прихованої (заниженої) суми заробітної плати, на яку відповідно до цього Закону
нараховуються страхові внески, а в разі повторного порушення - у трикратному
розмірі зазначеної суми.

На підставі викладеного  сума штрафних санкцій нарахована
відповідачем-1 в розмірі 627831,57грн.

Суд вважає, що вказані нарахування
узгоджуються з нормами чинного законодавства з таких підстав.

На підставі частини першої статті 1
Закону України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування”,  у
зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими
народженням та похованням, для роботодавців -встановлено 2,9 відсотка суми
фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на
виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні і
компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про
оплату праці", та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб;
0,5 відсотка - для найманих працівників, заробітна плата яких нижча
прожиткового мінімуму, встановленого для працездатної особи; 1,0 відсотка - для
найманих працівників, заробітна плата яких вища прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатної особи.

За обставинам справи виплаті
працівникам зроблені у відповідності зі ст.57 Закону України „Про освіту”, якою
встановлені  гарантії  держави
педагогічним,
науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників
навчальних закладів. Зокрема, передбачено
виплату  педагогічним  і
науково-педагогічним
працівникам надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до
посадового окладу (ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної
роботи та виплату  педагогічним  і
науково-педагогічним    працівникам
допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки
заробітної плати) при наданні щорічної відпустки.

Зазначені виплати є заробітною
платою відповідно до ст.2 Закону України „Про оплату праці”.

Доходи у вигляді заробітної  плати,
інші  виплати  та винагороди, нараховані (виплачені)
платнику податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового договору,
включаються до складу  загального   місячного
оподатковуваного   доходу,
який  в силу ст.3 Закону України „Про
податок на доходи фізичних осіб” є об'єктом оподаткування податком на доходи
фізичних осіб.

Таким чином, виплати надбавок за
вислугу років та виплату  допомоги на
оздоровлення при наданні щорічної відпустки підлягають обкладенню в спірний
період страховими внесками до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності .

На підставі викладеного, позивач
повинен був відобразити в звітах (Ф4-ФСС з ТВП) виплачену у грудні 2005року,
квітні, травні 2006року заробітну плату працівникам освіти на суму
627831,57грн. та сплатити на користь відповідача-1 страхові внески на загальну
суму в розмірі 23940,20грн.

Посилання позивача на норми Закону
України  „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України „Про освіту”,
Закони України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” та „Про Державний
бюджет України на 2006 рік” та статистичні дані суд вважає неправомірним,
оскільки норми зазначених законів та порядок здійснення статистичної діяльності
не регулюють спірні правовідносини щодо сплати страхових внесків на заробітну
плату, не змінюють статус платежів як заробітної плати, а лише встановлюють
інший порядок їх виплат.   У зв'язку з
цим суд не погоджується з роз'ясненнями, наданими спільним листом Міністерства
фінансів України та Міністерства освіти і науки України від 30.11.2005року
№31-17000-02-5/25800 та №1/9-681, листом Міністерства фінансів України від
20.04.2006року №31-17000-02-13/8139, погоджених Міністерством праці та
соціальної політики та Державним казначейством. Посилання позивача на те, що
відділенням Державного казначейства у Жовтневому районі було відмовлено в
перерахуванні страхових внесків на вищевказані виплати педагогічним
працівникам, суд вважає також неправомірним, оскільки позивач не відобразив у
звітах по коштах зазначеного Фонду (звіт Ф4-ФСС з ТВП) суми нарахування
страхових внесків до Фонду.

У зв'язку з викладеним суд вважає
правомірним видання ДПІ У Жовтневому районі               м. Дніпропетровська першу
податкову вимогу №1/1045 від 08.06.2007року на загальну суму 610723,41грн.,
оскільки за обставинами справи, через з несплату позивачем добровільно
нарахованих відповідачем-1 страхових внесків та штрафних санкцій, ці суми
перетворилися в податковий борг в силу п.5.4 ст.5 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”. На підставі п/п.3.2.1 п.3.2 ст.2 зазначеного Закону
відповідач-2 є   органом,  уповноваженим
здійснювати  заходи  з
погашення податкового боргу (органи стягнення), що передбачає направлення
податкових вимог в порядку, визначеному п.6.2 ст.6 вказаного Закону.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 94, 160-163, 263, п.6 розділу 6 Перехідних та прикінцевих положень
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження відповідно до ст.254
Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки
та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Н.Б.КЕСЯ

Постанову
підписано у  повному обсязі
10.12.2007року