ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-11/346-2/348-11/385
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"12" листопада 2007 р.  16:00
м. Севастополь

Господарський суд міста Севастополя
в складі:

судді Дмитрієва В.Є., при
секретарі судового засідання Щербань М.В., розглянув матеріали адміністративної
позовної заяви

фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до відповідача Державної
податкової інспекції в Ленінському районі м. Севастополя (99011, м.
Севастополь, вул. Кулакова, 37)

про скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 02.07.2007 № 000209233/0

за участю представників:

позивача:                    ОСОБА_2, довіреність № ВСО
412323 від 10.01.2006

відповідача:            Кочкаренко В.О., довіреність №
10-004/263 від 25.05.2007

Суддя Дмитрієв В.Є.

Суть спору:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
звернувся в суд з позовною заявою до Державної податкової інспекції в
Ленінському районі м. Севастополя про скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових)  санкцій від
02.07.2007 № 000209233/0.

Ухвалою від 27.07.2007 суд відкрив
провадження в адміністративній справі.

Розпорядженням голови суду від
20.08.2007 № 70 справу передано з провадження судді Дмитрієва В.Є. до
провадження судді Шевчук Н.Г.

Ухвалою від 22.08.2007 справа була
прийнята до провадження судді  Шевчук
Н.Г.

Розпорядженням виконуючого
обов`язки  голови суду від 01.10.2007 №
89 справа 20-11/346-2/348, яка знаходилася у провадженні судді Шевчук Н.Г., з
метою дотримання строків розгляду справи, передана до провадження судді  Дмитрієва В.Є.

Ухвалою суду від 01.10.2007 справа
прийнята до провадження судді Дмитрієва В.Є.

Представник позивача на задоволенні
позовних вимог наполягає, позовні вимоги обґрунтовує тим, що перевірка
проведена незаконно, оскаржуване рішення являється незаконним  та підлягає скасуванню.

Представник відповідача проти
задоволенні позовних вимог заперечує, в задоволенні позову просить відмовити.

Згідно статей 27-32, 49, 51 Кодексу
адміністративного судочинства України у судовому засідання представнику
позивача та третьої особи роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухав представників сторін, суд, встановив:

06.06.2007р. Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі міста Севастополя була проведена планова
перевірка щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
магазину “Добров”, що належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 та
розташованого за адресою: м. Севастополь, пр.Жовтневої революції, 61.

В ході перевірки було встановлено
порушення пунктів 1, 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
яке виразилось в невідповідності готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеної в денному Х-звіті реєстратора розрахункових
операцій, не роздрукування розрахункового документа встановленої форми.

На підставі акту перевірки від
06.06.2007р. №27022531/2330 та пункту 4 статті 17, статті 22 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”  ДПІ у
ленінському районі м. Севастополя прийнято рішення від 02.07.2005 р. №
000209233/0 про застосування до суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1   фінансових санкцій у розмірі
6857,00 грн.

В позовній заяві позивач стверджує,
що податковим органом  помилково
врахована сума 1300,00 грн. при визначені готівкових коштів на місці проведення
розрахунків тому, що вона знаходилася у гаманці комерційного директора ОСОБА_2,
з якого був здійснений розмін грошових коштів для надання споживачу решти з
200,0грн. При цьому, позивач не оскаржує факт непроведення суми покупки в
розмірі 45,20грн. через реєстратор розрахункових операцій.

Як свідчать матеріали перевірки при
реалізації 1 пляшки вина “Кокур” та 1 пляшки вина “Мерло Каберне” загальною
вартістю 45,20 грн., за які продавцю була сплачена грошова купюра номінальної
вартістю 200,00 грн. продавцем видані товар та здача, через реєстратори
розрахункових операція проведена не була (акт №27022531/2330 від 06.06.2007р.).
По закінченню розрахункової операції продавцю були надані службові посвідчення
та розпорядження на право проведення перевірки. Після чого був знятий денний
звіт (Х - звіт) реєстратора розрахункових операцій за 06.06.2007р., в якому
була зазначена сума 161,75грн. Продавцем особисто перелічені наявні кошти, що
знаходилися на місті проведення розрахунків, сума готівки відповідно склала
1465,15 грн., з урахуванням вартості реалізованого товару в сумі 45,20 грн. За
результатами перерахунку був складений акт покупюрного опису наявних грошових
коштів, що знаходилися на місці проведення розрахунків.

Доводи позивача, що сума готівки
1300,00грн. знаходилася в підсобному приміщенні у гаманці директора магазину не
підтверджується обставинами, викладеними в акті проведеної перевірки. При цьому,
акт перевірки та акт опису наявних грошових коштів на місці проведення
розрахунків, підписані продавцем без зауважень та заперечень. В судовому
засіданні продавець ОСОБА_3 підтвердила належність її підписи на актах але
пояснила, що при розрахунках зі споживачами купюра вартістю 200,00грн. лише для
розміну була покладена в гаманець у якому знаходилося готівка в сумі
1300,00грн.

Суд також, звертає увагу на
суперечні письмові пояснення покупця ОСОБА_4, яка указує на те, що при
здійснені розрахункової операції продавець вийшла із підсобного  приміщення зі гаманцем, з якого споживачу
видала здачу зі 200,0грн.

Податковим інспектором Клесовецем
О.М., що приймав участь у перевірки, також надані пояснення в ході судового
розгляду, згідно яких готівкові кошті в повної сумі 1465,15грн. знаходилися на
місці проведення розрахунків під касовим апаратом, та саме з цих грошей була
видана здача.

Крім того, суд не приймає до уваги
доводи СПД ОСОБА_1 стосовно того, що в підсобному приміщені, в якому нібито
відбувався розмін продавцем 200,00 грн., знаходилося декілька купюр номінальної
вартістю 200,00 грн., тому що згідно акту опису наявних грошових коштів на
місці проведення розрахунків, який був складений та підписаний під час
перевірки  продавцем, на місці проведення
розрахунків знаходилася лише одна грошова купюра номінальною вартістю 200,00
грн.

Крім того, акт № 27020232 від
06.06.2007 (арк. с. 62-63) підписаний продавцем ОСОБА_3, будь яких з боку  ОСОБА_3 зазначений акт не містить.

У відповідності зі ст.2 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” розрахунковою операцією є приймання
від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків тощо
за місцем реалізації товарів (послуг). При цьому місцем проведення
розрахунків є місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари
(надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані
послуги) готівкові кошти.

Згідно п. 22 Порядку заняття
торговельною діяльністю і правил торговельного обслуговування населення касир
або інший працівник, який одержує грошові кошти за товар, під час розрахунку з
покупцем повинен чітко назвати суму, одержану від покупця, і покласти одержані
від нього гроші окремо на видному місці, оформити розрахунковий документ
установленої форми на повну суму покупки, назвати покупцеві належну йому суму
здачі і видати її разом з розрахунковим документом.

Пунктом 4.4 п. 4 Порядку
реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за
товари (послуги), затвердженого наказом ДПА України № 614 від 01.12.2000р.
(зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001р. за №107/5298),
передбачено, що реєстрація продажу товару (надання послуги) через реєстратор
розрахункових операцій проводиться одночасно з розрахунковою операцією.
Розрахунковий документ повинен видаватися покупцеві не пізніше завершення
розрахункової операції.

Таким чином, виходячи з акту
перевірки, пояснень інспектору, що проводив перевірку, та пояснень свідків з боку
позивача - продавця, витикає, що сума готівкових коштів, що знаходилася на
місці проведення розрахунків в тому числі включає суму 1300,00 грн., яка була
зафіксована на місці проведення розрахунків, використовувалась при розрахунках
із споживачами в якості розмінних коштів при видаванні здачі, тим самим,
використовувалась у службових цілях. Водночас операція "службовий
ввід" через РРО не здійснювалася.

Також, неспроможні доводи позивача,
що з боку ДПІ у Ленінському районі м.Севастополя допущено порушення
встановленої законом процедури проведення перевірок, а саме абз. 3 п.2 Указу
Президента України “Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької
діяльності” та не можуть бути прийняті до уваги, так як цим Указом регулюються
питання перевірок фінансово -господарської діяльності.

Види, порядок, строки проведення
перевірок фінансово -господарської діяльності  суб'єктів підприємницької діяльності
встановлені в Указі.

Згідно п.3 Указу позаплановою
виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи
контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин,
визначених у цьому пункті.

Плановою виїзною перевіркою
вважається перевірка фінансово -господарської діяльності суб'єкта
підприємницької діяльності, яка передбачена у плані роботи контролюючого органу
і проводиться за місцезнаходженням такого суб'єкта чи за місцем розташування
об'єкта власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.
Планова виїзною перевірка проводиться за сукупними показниками його діяльності.
Така перевірка суб'єкта підприємницької діяльності проводиться за письмовим
рішенням керівника відповідного контролюючого органу не частіше одного разу на
календарний рік у межах компетенції відповідного контролюючого органу.

Таким чином, планові та позапланові
перевірки органами державної податкової служби, передбачені Указом, стосуються
виключно до сплати податків і зборів у бюджет та державні цільові фонди. Згідно
ст.5 Указу контролюючими органами, які мають право проводити планові та  позапланові виїзні перевірки фінансово
-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, є, зокрема,
органи державної податкової служби стосовно сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів та державних цільових фондів. Контролюючі органи  мають право проводити перевірки фінансово
-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності лише у рамках
їх компетенції. Отже, зазначеним Указом врегульований порядок проведення
органами державної податкової служби перевірок суб'єктів підприємницької
діяльності виключно з питань своєчасності, повноти обрахування та сплати
податків і зборів (обов'язкових платежів), а не перевірок щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

У даному випадку перевірка фінансово
-господарської діяльності позивача не проводилася.

Разом з тим, згідно зі ст. 15
Закону України №1776-Ш контроль за додержанням суб'єктами підприємницької
діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог
цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України. Статей 16 Закону № 1776-Ш встановлено, що планові або позапланові
перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у
порядку, передбаченому законодавством України. При цьому, Законом № 1776-Ш не
визначений порядок  та періодичність
проведення перевірок у частині контролю за здійсненням розрахункових операцій.
Встановлення періодичності проведення перевірок за здійсненням розрахунків у
сфері готівкового і безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
органами державної податкової служби регламентовано Указом Президента України
від 13.07.2000р. №886/2000 «Про затвердження Положення «Про Державну Податкову
Адміністрацію в Україні», ст. 5 якого визначено, що ДПА України, зокрема, має
право встановлювати періодичність перевірок у суб'єктів підприємницької
діяльності грошових документів, звітів, товарно-касових книг, показників РРО,
які використаються при розрахунках зі споживачами, інших документів шляхом
проведення обстеження виробничих, складських, торговельних та інших приміщень,
які використовуються платниками для здійснення підприємницької діяльності та
отримання доходів.

Згідно п.п. 2.6, 2.7 Методичних
рекомендацій щодо взаємодії між підрозділами органів Державної податкової
служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб,
затверджених наказом ДПА України від 11.10.2005 г. № 441, перевірки контролю за
здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових операцій у сфері
готівкового обігу проводяться за окремими планами органів державної податкової
служби. З метою підвищення контролю за здійсненням розрахункових операцій та
запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і районах формується та
затверджується щомісячний план проведення зазначених перевірок. При цьому за
дорученням Кабінету Міністрів України можуть проводитись позапланові перевірки
суб'єктів господарювання, які здійснюють готівкові розрахунки. Перевірки
проводяться групою у складі не менше двох посадових осіб за наявності у них
службових посвідчень та направлення на перевірку.

Право на перевірку суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 підтверджене відповідними посвідченнями на
перевірку №2461/005821 від 05.06.2007р., що відображено в акті перевірки, та
планом-графіком роботі підрозділів оперативного контролю з 25.05.2007р. по
30.06.2007р., затвердженим заступником голови ДПА у м.Севастополі.

Таким чином, суд вважає, що акт
перевірки складений на законних підставах, спірне рішення є обґрунтованим та
відповідає вимогам діючого законодавства.

В зв'язку з викладеним, суд вважає
позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями  158-165 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

Постановив:

1.          В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня складання
постанови в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку частини п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя                  підпис                                                                                       В.Є. Дмитрієв

З оригіналом згідно

Суддя
В.Є.
Дмитрієв

повний текст постанови виготовлено
19.11.2007

РОЗСИЛКА:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
-АДРЕСА_1

ОСОБА_5 -АДРЕСА_2

Державна податкова інспекція в
Ленінському районі м. Севастополя -99011 м.
Севастополь, вул. Кулакова, 37