ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"15" серпня 2007 р.
Справа  № 26/226-07-4944А

За  позовом  :   заступника  прокурора  м. Одеси  в  інтересах  держави  в особі

Одеського  обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до відповідача :   виробничого  управління  житлового  комунального  господарства

смт. Сарата

про стягнення  6206,26  грн.

Суддя      М.І.Никифорчук

За  участю  представників :

від  прокуратури : помічник прокурора Дондов В.К.;

від  позивача :  Тернова Т.В., Порубіна  Ю.Д.,  Кіндяк Н.В. за довіреністю;

від  відповідача : не ‘явився;

Суть спору : 3аявлена вимога  про стягнення з відповідача адміністративно- господарських санкцій  за невиконання  нормативу  робочих  місць  для  забезпечення  працевлаштування   інвалідів   у  2006  р. в  розмірі   6102,04  грн.  та  пені  за порушення строків  сплати   вказаний  санкцій в розмірі 104,22  грн.

Представник  позивача  вимоги  підтримує.

Представник  відповідача   у судове засідання   не з’явився, був повідомлений належним  чином  про  час та  місце  розглядання  справи, про що свідчить  поштове рекомендоване  повідомлення  від 2 червня  2007 р.  причини неявки суду не повідомив, заперечення   на  позов  не  надав,  тому  справу  розглянуто  на  підставі   наявних  в ній доказів,  згідно  вимог ст. 128 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників позивача, суд, -

у с т а н о в и в :

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних  судів адміністративні справи, підвідомчі господарським  судам  відповідно  до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та  апеляційній інстанціях  відповідні  місцеві  та  апеляційні  господарські   суди   за   правилами   Кодексу   адміністративного судочинства України.

Згідно  зі  ст. 4 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні",  із змінами, ( далі - Закон)  діяльність держави  щодо  інвалідів  виявляється  у створенні правових, економічних, політичних, соціально-побутових і соціально-психологічних умов  для задоволення  їх потреб у відновленні  здоров'я,  матеріальному забезпеченні,  посильній   трудовій  та  громадській  діяльності.

Згідно з  ч.1  ст. 19  вказаного   Закону  із  змінами, для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив  робочих  місць  для  забезпечення  працевлаштування   інвалідів у розмірі чотирьох відсотків   від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу  за  рік,  а  якщо  працює від 8 до 15 чоловік - у кількості одного робочого місця".

Згідно з ч. 2 цієї ж статті із змінами, норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування   інвалідів  визначається  виключно  цим  Законом, якщо іншими законами  встановлюються  нормативи  робочих  місць  для   забезпечення працевлаштування  інвалідів, які  відрізняються  від  зазначених  у  цій статті, застосовуються   положення  цього  Закону.

Згідно  з  ч.1 ст.20  цього  ж  Закону  із  змінами,  підприємства  (об'єднання),  установи і організації, крім тих, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих   інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального  захисту  інвалідів   штрафні  санкції,  сума яких визначається у розмірі середньої  річної  заробітної  плати   на   відповідному  підприємстві (в об'єднанні), в установі,  організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом. Для підприємств (об'єднань),  установ  і  організацій  незалежно  від   форми   власності   та господарювання, на  яких  працює  від 8 до 15 осіб, розмір  штрафних санкцій  за  робоче місце,   не   зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному  підприємстві  (об'єднанні),  у  відповідній   установі,  організації.

Згідно  ч. 3  цієї  ж статті сплату штрафних санкцій підприємства (об'єднання), установи і організації провадять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається  в  їх   розпорядженні після сплати всіх податків і зборів  (обов'язкових платежів).

Згідно ч. 5 ст. 20 вказаного Закону, із зазначеними  вище змінами, суми  штрафних санкцій, що надійшли до Фонду соціального захисту інвалідів, використовуються  на фінансування Фондом заходів щодо соціальної, трудової, фізкультурно –спортивної                ( за  поданням   Національного комітету спорту  інвалідів України) та професійної реабілітації  інвалідів   і  надання  цільової позики (на поворотній основі з терміном повернення  до трьох  років) на створення робочих місць, призначених для працевлаштування   інвалідів.

Згідно  п. 4 Порядку сплати підприємствами (об'єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та   використання цих коштів затверджений постановою Кабінету Міністрів України  № 1767  від 28 грудня 2001 р. ( далі –«Порядок сплати…») суми штрафних санкцій перераховуються  підприємствами в дохід державного бюджету на рахунки  органів Державного казначейства,   відкриті в установах Національного банку за балансовим   рахунком  N 3510 або в установах   комерційних банків за балансовим рахунком N 2510. Штрафні  санкції  сплачуються  підприємствами  самостійно  не  пізніше 15 квітня  року,  що  настає  за  звітним.

Згідно звіту підприємства за 2006 р., складеного по формі № 10-ПІ, затвердженої наказом Держкомстату України № 42 від 10.02.2002 р. середньооблікова чисельність працюючих   на  підприємстві  у  2005 р. складала  49 осіб, ( код рядка  у звіті 1).

Відповідно до наданого  розрахунку  сум  штрафних  санкцій  за  2006  звітний рік, який  складений  відповідно  до  вимог  вищевказаного  «Порядку  сплати …»:

1. Норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів, становить 4% від середньої чисельності  штатних працівників на підприємстві, та складає 2 робочих  місць                 ( код  рядка  звіту 03).

2. Середньооблікова   кількість штатних працівників  за звітний  рік, яким відповідно до  чинного законодавства встановлена інвалідність = 1.

3. Кількість  робочих місць, признаечних для  працевлаштування інвалідів  і не зайнятих  інвалідами  визначається різницею між нормативом і фактичною кількістю робочих  місць, зайнятих інвалідами, та складає 1 робоче місце. ( 2-1=1)

4. Середньорічна заробітна плата штатного працівника визначається діленням сум, нарахованих  із  фонду  оплати  праці  штатних  працівників  на середньооблікову чисельність  штатних  працівників,  та  складає  6102,04  грн.

5. Сума  штрафних  санкцій  визначається  як   добуток  середньорічної заробітної плати  на  кількість  робочих  місць,  незайнятих  інвалідами,  та  складає  6102,04 грн., тобто суму позову.

Середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу визначено відповідно до п.3.3.1 –3.3.3 Інструкції  за  статистики  чисельності   працівників,  зайнятих  в народному господарству, затвердженої Наказом Міністерства статистики України від            7 липня 1995 р. N 171, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 7 серпня 1995 р. за             N 287/823,  із   змінами  і  доповненнями, внесеними наказом Державного комітету статистики  України  від 18 лютого 1999 року N 67.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1995 р. N 314, із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України N 19 від 10.01.2002 р. на виконання  постанови  Верховної Ради України від  14  жовтня 1994 р.  N  205  "Про введення  в  дію  Закону України "Про  внесення  змін  до  Закону  Української  РСР  "Про   основи  соціальної  захищеності  інвалідів  в  Українській РСР"  затверджено «Положення  про  робочі  місця   інваліда  і  про  порядок   працевлаштування  інвалідів».

Згідно п.14  «Положення  про  робочі  місця  інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів», ( далі – Положення ) підприємства  у  межах  доведеного   нормативу створюють за  власні  кошти  робочі  місця   для   працевлаштування  інвалідів.

Згідно п. 5  Положення, підприємства розробляють заходи  щодо   створення   робочих місць  для   інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості,  місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту  інвалідів  про створення  (пристосування ) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Згідно з п.3 Положення, робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно  відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології,    атестоване спеціальною к омісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування  на   ньому  інваліда.

Пунктом 10 Положення передбачено, що працевлаштування інвалідів здійснюється державною  службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими   організаціями  інвалідів  з урахуванням   побажань, стану здоров'я інвалідів,  їхніх  здібностей   і   професійних   навичок  відповідно  до  висновків   МСЕК.

Результатом працевлаштування є укладання трудового договору між працівником, тобто  інвалідом, та власником або уповноваженим  ним  органом,   відповідно   до  вимог   ст. 21 КЗпП України. Тому безпосереднє працевлаштування здійснює власник або уповноважений   ним   орган   підприємства ( об’єднання),  установи,   організації   незалежно   від   форм   власності   та   господарювання.

Таким  чином   з  вказаного   Положення   випливає   обов’язок   підприємства   по :

- створенню в межах доведеного нормативу за власні кошти робочих місць для працевлаштування інвалідів;

-  розробленню  заходів   щодо   створення   робочих  місць  для  інвалідів;

-  включенню  їх  до  колективного  договору;

-  інформування  центрів  зайнятості,  місцевих  органів  соціального  захисту  населення та відділення Фонду соціального захисту  інвалідів  про створення  (пристосування )  робочих  місць   для   працевлаштування  інвалідів;

- атестуванню  спеціальною    комісією підприємства     за    участю    представників    МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці,  громадських   організацій   інвалідів.

Крім того, відповідно до ст.20  Закону України «Про основи соціальної захищеності  інвалідів в Україні»порушення термінів сплати адміністративно- господарських санкцій тягне за собою нарахування пені, яка згідно наданого позивачем розрахунку пені станом на 15.06.2007р. , який суд приймає до уваги складає 104.22 грн.

Згідно  вимог  ст. 71  КАС  України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона  посилається   як  на  підставу  своїх  вимог  та  заперечень.

Вищеприведене  повністю  підтверджується  дослідними  судом  матеріалами  справи та  не  спростовано  відповідачем.

Аналіз  вище приведеного дає суду підстави вважати, що відповідачем  не  виконаний установлений  вказаним  Законом  норматив   робочих місць для забезпечення працевлаштування   інвалідів у 2006 р., та  не  виконані обов’язки,  покладені  на  підприємство  вказаним  Положенням,  тому  вимоги   позивача  суд  вважає   обґрунтованими,   доведеними  та  тому  підлягаючими   задоволенню   в  повному  обсягу.

Керуючись частинами 1-3 статті 160, статтями 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,  господарський суд, –

п о с т а н о в и в :

Позов –задовольнити.

Стягнути з  виробничого управління  житлового комунального господарства                   смт. Сарата ( смт. Сарата, Одеської області, вул. Чкалова, 44; р/р 5002 в АКБ „Імексбанк”, МФО 328384,   )  на користь  Одеського обласного відділення  Фонду  соціального захисту інвалідів  ( 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83 )                рр  0423,  код  23214784, КБК 50070000, банк –ГУДКУ  у Одеській області, одержувач –УДК в Саратському  районі,  МФО 828011 ) адміністративно  господарських  - штрафних санкцій за недотримання нормативу робочих місць для забезпечення  працевлаштування  інвалідів у 2006 році  в сумі 6102,04  грн.    та пені в сумі 104,22 грн.

Постанова може бути оскаржена в порядку ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили у порядку ст.254  Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя