ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
05.11.07                                                                                           Справа  № 4/108-1697
ПОСТАНОВА

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді                                       Орищин Г.В.

суддів                                                              Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу приватного агропромислового підприємства

«Агропродсервіс»,  м.Тернопіль (далі –ПАП) б/н і дати

на рішення господарського суду Тернопільської області від 18.07.2007 р.

у справі № 4/108-1697

за позовом прокурора Козівського району в інтересах держави в особі Козівської

районної державної адміністрації, смт. Козова та Вівсянської сільської ради,

с.Вівся Козівського р-ну

до відповідача ПАП «Агропродсервіс», с.Настасів Тернопільського р-ну

про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення 9070,84 грн.,

за участю представників сторін:

від скаржника  Авдєєнко В.В.-представник

від позивачів  не з»явились

від прокуратури Макогон Ю.І.

Права і обов’язки сторін, передбачені ст.22 ГПК України, представникам роз’яснено.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.07.2007р. у справі  №4/108-1697 (суддя Бурда Н.М.) частково задоволено позовні вимоги прокурора Козівського району в інтересах держави в особі Козівської районної державної адміністрації та Вівсянської сільської ради і присуджено до стягнення з приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс»на користь  Вівсянської сільської ради 7775грн. боргу з орендної плати; в доход Державного бюджету 102грн. державного мита та 118грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченні судового процесу; в частині стягнення 1295,84грн. боргу та розірвання договору оренди земельної ділянки –провадження у справі припинено.

Дане рішення оскаржується відповідачем у справі –ПАП «Агропродсервіс», оскільки, на його думку, прийнято   з порушенням норм матеріального і процесуального права, при невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, обставинам справи. Зокрема, скаржник вважає, що спір по даній справі непідвідомчий господарським судам України і повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства України; судом при прийнятті рішення не враховано, що договором не передбачено обов»язок відповідача, як орендаря, сплатити плату за самовільно зайняту у 2006році земельну ділянку, а також те, що договір оренди земельної ділянки набрав чинності з моменту його державної реєстрації, тобто з січня 2007року.

Прокурор усними поясненнями в судовому засіданні  вимоги скаржника заперечив.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги судовою колегією  встановлено наступне:

У зв»язку з самовільним зайняттям та користуванням  ПАП «Агропродсервіс»землями  резервного фонду Вівсянської сільської ради у 2006році, управлінням з контролю за використанням та охороною земель у Тернопільській області Держземінспекції України складено протокол про адміністративне правопорушення  №001260 від 17.08.2006р. та винесено припис за №001678 від 17.08.2006р., яким зобов»язано відповідача в 30-ти денний термін усунути порушення земельного законодавства, а також Тернопільським обласним головним управлінням  земельних ресурсів  01.09.2006р. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення на директора ПАП «Агропродсервіс»  - Барана А.С.

29.01.2007року Козівською райдержадміністрацією (Орендодавець) та ПАП "Агропродсервіс»(Орендар) на підставі Закону України " Про оренду землі»від 06.10.1998р. (з  наступними  змінами  і доповненнями)  та  рішення     Вівсянської сільської    ради     №77    від    31.01.2005р.,     розпорядження     голови    райдержадміністрації   №581   від   23.10.2006р.,    укладено   договір   оренди   землі, відповідно до умов якого  Орендодавець передає, а Орендар зобов'язується прийняти у строкове платне користування земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення - рілля, загальною площею 52,38 га., строком на 10 років.

Згідно з уточненими позовними вимогами (а.с.33) прокуратура Козівського району просить стягнути з відповідача 7775грн. недоотриманого доходу за самовільне користування землею; в частині стягнення 1295,84грн. заборгованості по орендній платі за землю та розірвання договору оренди землі –провадження у справі припинити у зв»язку з добровільною сплатою  боргу відповідачем.

Заслухавши пояснення представників скаржника та прокурора, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія зазначає наступне:

Статтею 124 Земельного кодексу України встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Пункт 2 ст. 125   Земельного   кодексу  України визначає, що   право   оренди  земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості),  одержання  документа,   що  посвідчує   право   на   неї,  та  його державної реєстрації,  забороняється.

Матеріалами справи (протокол №001260 від 17.08.2006р. про адміністративне правопорушення;  припис №001678 від 17.08.2006р.; постанова про накладення адміністративного стягнення №19 від 01.09.2006р.; а.с.23-27) підтверджується факт самовільного користування ПАП «Агропродсервіс»земельною ділянкою у 2006році:  користування  відбулося  з  порушенням   визначеного  порядку надання земельних  ділянок в оренду,   здійснювалось  без   відведення   землі   в   натурі   й  одержання документа, що засвідчує право на землю, внаслідок чого Вівсянська сільська рада недоотримала доходів в сумі 7775грн.

Посилання скаржника на ту обставину, що судом безпідставно присуджено до стягнення 7775грн. боргу з орендної плати, судовою колегією приймається до уваги лише в частині визначення стягуваної суми як суми боргу з орендної плати, в цій частині рішення суду слід змінити. Сама сума підлягає стягненню, оскільки  позовна вимога уточнена позивачем і визначена як недоотриманий доход за самовільне користування земельною ділянкою (а.с.33), що було предметом розгляду в суді першої інстанції. Місцевим судом помилково в резолютивній частині рішення вказано, що стягувана сума є боргом по орендній платі.

Щодо посилань скаржника на непідсудність даного спору  господарським судам, то судова колегія зазначає наступне:

Відповідно до ст.2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурора, який звертається до господарського суду  в інтересах держави, і самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Інтереси держави полягають у раціональному використанні земель резервного фонду.  Нормативними документами (зокрема, п.«є», ст.12 Земельного  кодексу України, Законом України «Про місцеве самоврядування») встановлено, що здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням  земельного та екологічного законодавства покладено на  сільські, селищні, міські ради. В даному випадку Вівсянська селищна рада не є суб»єктом владних повноважень, тобто не виступає  як орган, який здійснює владні управлінські функції, в розумінні   п. 7 ст. 3 КАС України.

З врахуванням викладеного, вимоги скаржника не підлягають до задоволення як безпідставні, а рішення суду є таким, що відповідає вимогам закону, прийнято у відповідності з фактичними обставинами справи, і підлягає зміні тільки в резолютивній частині щодо визначення стягуваної суми.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАП  «Агропродсервіс»- відхилити.

Рішення господарського суду Тернопільської області області від 18.07.2007р. у справі  №4/108-1697 змінити, а саме, в пункті 2  резолютивної частини визначити стягувану суму як 7775грн. недоотриманих доходів за самовільне користування земельною ділянкою.

Дана постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя                                                                   Орищин Г.В.

суддя                                                              Дубник О.П.

суддя                                                               Якімець Г.Г.