ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"27" листопада 2007 р.

Справа № 18/17-3080/1

Одеський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Колоколова С.І.

суддів:
Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій
О.Г.

за участю представників сторін

від позивача: не
з'явився

від відповідача: не
з'явився

від третьої особи: не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Миколаївської
області від „09” жовтня 2007 року   №
18/17-3080/1 про відмову в прийнятті позовної заяви

за позовом ОСОБА_1,
Миколаївська область, Первомайський район, с. Мигія

до Відкритого
акціонерного товариства „Бузькі пороги”, Миколаївська область, Первомайський
район, с. Мигія

за участю третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Незалежного
реєстратора -Товариства з обмеженою відповідальністю „Корта плюс”, м. Миколаїв

про визнання
договору купівлі-продажу недійсним

В С Т А Н О В
И В:

04.10.2007 року ОСОБА_1(далі по
тексту -позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з
позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства „Бузькі пороги” (далі по
тексту -відповідач) про визнання договору від 14.10.2004 року купівлі-продажу
іменних цінних паперів недійсним.

Такі позовні вимоги обґрунтовані
тим, що оскаржувана угода здійснена на вкрай невигідних для позивача умовах
внаслідок оману з боку відповідача, внаслідок чого порушено норми чинного
законодавства та завдає суттєвої шкоди правам та охоронюваним законом інтересам
позивача.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 09.10.2007 року
№ 18/17-3080/1 (суддя Коваль С.М.) у прийнятті позовної заяви ОСОБА_1
-відмовлено. Підставою такого повернення, з посиланням на пункт 1 статті 62
Господарського процесуального кодексу України, судом стало те, що позовна заява
ОСОБА_1 не підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки статус
позивача не відповідає вимогам ст.ст. 1 та 21 ГПК України, тобто фізична особа
не може бути стороною в судовому процесі.

Не погоджуючись із зазначеною вище
ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_1. звернувся до Одеського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю
ухвалу скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду
Миколаївської області. Доводи та вимоги скаржника ґрунтуються на тому, що
оскаржувана ухвала є безпідставною та необґрунтованою, винесена судом без
дослідження належним чином вимог позивача, невірним застосуванням та порушенням
норм матеріального та процесуального права, порушує права скаржника, у зв'язку
з чим є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

На думку скаржника, місцевий
господарський суд, проігнорував положення п.4 ст.12 ГПК України, згідно якого
господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин,
учасником яких і є позивач.

Відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надав, його представник та представник третьої особи в судове
засідання не з'явилися без поважних причин, клопотання про відкладення розгляду
скарги не заявляли, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним
чином повідомлені про час та місце слухання справи, що підтверджується
відповідними поштовими повідомленнями № 292613 від 03.11.2007 року та № 292612
від 05.11.2007 року.

Позивач в судове засідання також не
з'явився, але від нього до суду надійшло клопотання про розгляд апеляційної
скаргу без його участі, мотивуючи це своєю хворобою та відсутністю будь-якого
представника.

Таким чином, судова колегія вважає
за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників сторін та
третьої особи.

Дослідивши матеріали справи,
вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши та проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим
господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
вважає, що ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, апеляційна
скарга -задоволенню, а справа передачі на розгляд місцевого господарського
суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 22
Закону України „Про судоустрій України”, місцеві господарській суди розглядають
справи, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх підсудності.

Згідно із статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського  суду
мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не
є  суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 12 ГПК
України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням,
діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім
трудових спорів.

Отже, до господарського суду вправі
звернутися фізична особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється у випадку, якщо спір виник з корпоративних
відносин.

Згідно із статтею 167
Господарського кодексу України, корпоративні права -це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією,
отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у
разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, господарським судам
підвідомчі справи, коли склад учасників спору відповідає статті 1
Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких
виник спір, мають господарський або інший (в даному випадку корпоративний)
характер, віднесений процесуальним законом до їх підсудності.

Як вбачається з позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, 14.10.2004 року
між громадянином України ОСОБА_1 та ВАТ „Бузькі пороги” укладено договір
купівлі-продажу цінних паперів.

Підставою ж звернення ОСОБА_1 з
позовом до місцевого господарського суду про визнання договору від 14.10.2004
року купівлі-продажу цінних паперів недійсним стало наявність того факту, що ця
угода здійснена на вкрай невигідних для позивача умовах внаслідок оману з боку
відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону
України „Про цінні папери та фондовий ринок”, акція - іменний цінний папір,
який посвідчує майнові права його власника (акціонера), що стосуються
акціонерного товариства, включаючи право на отримання частини прибутку
акціонерного товариства у вигляді дивідендів та право на отримання частини
майна акціонерного товариства у разі його ліквідації, право на управління
акціонерним товариством, а також немайнові права, передбачені Цивільним
кодексом України та законом, що регулює питання створення, діяльності та
припинення акціонерних товариств.

Отже, в даному випадку спір щодо
договору купівлі-продажу акцій, виник саме з корпоративних правовідносин між
акціонером і ВАТ „Бузькі пороги”, із чого випливає, що характер спірних
правовідносин та суб'єктивний склад сторін у даній справі відповідає вимогам
статей 1 та 12 Господарського процесуального кодексу України, а тому такий
корпоративний спір підлягає розгляду саме в порядку господарського судочинства
в господарських судах України.

За викладених обставин, колегія
суддів вважає, що ухвала господарського суду Миколаївської області від
09.10.2007 року № 18/17-3080/1 не відповідає вимогам чинного законодавства та
матеріалам справи, а тому підлягає скасуванню, апеляційна скарга задоволенню, а
справа передачі на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Керуючись
статтями 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України,
колегія суддів -

П О С Т А Н О
В И Л А :

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

2.Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від „09” жовтня 2007 року № 18/17-3080/1 скасувати.

3.Справу № 18/17-3080/1 передати на
розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
М.С. Петров