ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2007 р.
№ 05-5-42/11156

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
Карабаня В.Я.

суддів :
Ковтонюк Л.В., Чабана В.В.

у відкритому судовому засіданні за участю представників

ВАТ "Рівнегаз"
Янкевич Л.Д.

Дочірньої компанії "Газ України"
Мицько Р.М.

розглянувши касаційну скаргу
ВАТ "Рівнегаз"

на ухвалу
господарського суду м. Києва від 13.08.2007

у справі
№  05-5-42/11156

господарського суду
м. Києва

за позовом
ВАТ "Рівнегаз"

до
Дочірньої компанії "Газ України"

про
визнання угоди недійсною

Ухвалою господарського суду м. Києва (суддя Паламар П.І.) від 13.08.2007 позовну заяву ВАТ "Рівнегаз" повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ВАТ "Рівнегаз" подало касаційну скаргу в якій просить її скасувати, а позовну заяву передати до господарського суду м. Києва на розгляд по суті.

За твердженням скаржника, місцевим судом не правильно застосовані норми процесуального права, що і призвело до винесення помилкової ухвали.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Рівнегаз" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Дочірньої компанії "Газ України" про визнання угоди недійсною.

13.08.2007 господарський суд м. Києва, розглянувши матеріали позовної заяви визнав їх недостатніми для прийняття, тому з посиланням на п. 4 ст. 63 ГПК України, повернув без розгляду.

Як зазначено в ухвалі суду, позивачем сплачено державне мито за розгляд позовних вимог немайнового характеру, однак в даному випадку необхідно було сплатити державне мито, виходячи з вартості відшукуваного майна.

Однак з такою позицією суду погодитись не можна.

Позовні заяви, які подаються до господарського суду оплачують державним митом, причому згідно ст. 46 ГПК України, державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету в порядку та розмірі, встановлених законодавством України.

Декретом Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.01.1993р. встановлено, що із позовних заяв немайнового характеру які подаються до господарського суду державне мито справляється у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Предметом позову у даній справі є вимога про визнання недійсною угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог. За своєю суттю ця вимога не носить майнового характеру.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач сплатив державне мито в розмірі 85 грн., тому у місцевого господарського суду не було правових підстав для повернення такої позовної заяви на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про скасування ухвали господарського суду м. Києва від 13.08.2007 та передачі позовної заяви на розгляд по суті.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, ст.ст. 11112, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1) Касаційну скаргу ВАТ "Рівнегаз" задовольнити.

2) Ухвалу господарського суду м. Києва від 13.08.2007 у справі № 05-5-42/11156 скасувати, а матеріали позовної заяви передати до господарського суду м. Києва на розгляд по суті.

Головуючий  суддя                                                                В.Карабань

Судді                                                                                         Л.Ковтонюк

В.Чабан