ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27 листопада 2007 р., 14 год. 30 хв.                                        Справа  № 8/171

Суддя    –  В.С. Русняк

Секретар судового засідання   – А.А. Кокрева

За позовом Дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України”, м. Ужгород

до відповідача Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області,                      м. Ужгород

про визнання протиправними дій Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області по включенню до Довідки за №05-57 від 04.07.2007р. неправдивих та таких, що не відповідають дійсності відомостей щодо ДП  „Закарпатський облавтодор” про завищення 16 філіями ДП „Закарпатський облавтодор” витрат в актах приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в на загальну суму 271511грн., з яких: завищення вартості матеріалів – 164161грн., зайво списаних матеріалів – 15661 грн., завищення сум податків – 1018 грн., завищення суми нарахованих лікарняних за перші 5 днів за рахунок філії – 13519грн., завищення витрат зимового утримання – 12386грн., завищення витрат експлуатації машин і механізмів –57197грн., завищення витрат на роз’їзний характер – 7569грн. та відомостей про використання позивачем не за призначенням коштів в сумі 92918,40 грн. (з ПДВ), з яких 75546грн., використаних на ремонт та облаштування адміністративних корпусів філій, та кошти в сумі 1886 грн., використаних на ремонт вагончиків (з врахуванням зави про уточнення позовних вимог від 22.10.2007 р.).

Представники:

Від позивача – Маркусь М.І. – представник, довіреність №01/1656 від 22.10.07;

– Кидик З.М. – представник, довіреність №01/1805 від 26.11.07;

–          Греца Я.В. – представник, довіреність №01/1029 від 27.04.07;

Від відповідача –Колчар В.Д. –головний контролер-ревізор з питань будівництва, довіреність №07-25-12/5938 від 23.11.07;

–Корецька М.І. –головний аудитор, довіреність №07-25-12/5937 від 23.11.07;

–Голінка С.І. –завідувач сектору правової роботи, довіреність №07-01/683 від 13.02.07

СУТЬ СПОРУ: Позивачем заявлено позов про визнання протиправними дій позивача по включенню до Довідки за №05-57 від 04.07.2007 р. неправдивих та таких, що не відповідають дійсності відомостей щодо ДП „Закарпатський облавтодор”, а саме відомостей про те, що за наслідками зустрічних звірок в 16 філіях ДП „Закарпатський облавтодор” встановлено завищення витрат в актах приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в на загальну суму 271511грн., з яких: завищення вартості матеріалів – 164161грн., зайво списаних матеріалів – 15661 грн., завищення сум податків – 1018 грн., завищення суми нарахованих лікарняних за перші 5 днів за рахунок філії – 13519грн., завищення витрат зимового утримання – 12386грн., завищення витрат експлуатації машин і механізмів – 57197грн., завищення витрат на роз’їзний характер робіт – 7569грн., а також відомостей про використання позивачем не за призначенням коштів в сумі 92918,40 грн. (з ПДВ), з яких 75546 грн., використаних на ремонт та облаштування адміністративних корпусів філій, та кошти в сумі 1886 грн., використаних на ремонт вагончиків

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідачем протиправно вчинені дії щодо включення до Довідки за №05-57 від 04.07.2007 р. відомостей про порушення з боку позивача вимог чинного законодавства та фінансової дисципліни, оскільки насправді позивачем правильно визначались вартість виконаних підрядних робіт, зокрема в частині використаних матеріалів, а відповідачем при визначенні вартості матеріалів не враховувались транспортно заготівельні та інші витрати, які формують собівартість. Позивач стверджує, що ним не допущено зайвого списання матеріалів, оскільки до актів передавання виконаних робіт форми КБ-2в ним включалися тільки ті матеріали та в тій кількості, які ним були фактично використані при виконанні робіт. Жодних відхилень щодо кількості використаних матеріалів відповідачем виявлено та зафіксовано не було. Виявлені розбіжності щодо вартості списаних матеріалів є наслідком застосування відповідачем неправильної методики визначення вартості матеріалів, яка не враховує всі, в тому числі транспортно-заготівельні витрати. На думку позивача, з його боку відсутнє завищення витрат зимового утримання, оскільки відповідачем не прийняті до уваги в повному обсязі дані шляхових листів, табелів виходу на роботу механізаторів. За твердженнями позивача, первинними документами спростовуються також інші факти порушень вимог діючого законодавства, відомості про які включено до довідки за №05-57 від 04.07.2007 р., (про завищення витрат по експлуатації машин і механізмів, сум нарахованих лікарняних, використання коштів на титульні будівлі і споруди тощо) оскільки відповідачем не прийнято до уваги всі фактично понесені позивачем витрати. Також позивач вказує на те, що відповідач при проведенні зустрічної звірки діяв не в порядок та спосіб визначений законом, по суті провів не зустрічну звірку, а ревізію, що суперечить змісту пункту 12 ст. 10 Закону України  „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” за №2939-XII від 26 січня 1993 р. з змінами та доповненнями.

Відповідач заперечує проти позову з підстав, викладених у запереченні проти позову від 19.11.2007 р. за № 97-25/526, зокрема вказує на те, що даний спір не віднесено до компетенції судів адміністративної юрисдикції, оскільки позивач фактично оскаржує висновки довідки, складеної за наслідками зустрічної звірки, разом з тим сама довідка не порушує права та охоронювані інтереси позивача. Крім того відповідач наголошує, що наведені в довідці №05-57 від 04.07.2007 р. факти порушень, допущених позивачем є достовірними, позивачем не спростовані, оскільки відповідні довідки, складені за результатами звірки в структурних підрозділах позивача  підписані працівниками таких  підрозділів без зауважень.

В судовому засіданні 26.11.2007 р. оголошувалась перерва до 27.11.2007р. в зв’язку з проголошенням 27.11.2007р. лише вступної та резолютивної частини постанови, повний текст якої був виготовлений відповідно до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України 03.12.2007 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено зустрічну звірку у позивача з питань документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, їх реальності та повноти відображення в обліку за періоди 2005-2006 років та І квартал 2007 року, замовником яких виступала Служба автомобільних доріг у Закарпатській області. Результати зустрічної звірки були оформлені шляхом складання довідки від 04.07.2007 року за № 05-57.

Позивач оскаржує дії відповідача по внесенню до вказаної довідки відомостей про порушення з боку позивача вимог чинного законодавства та встановлених нормативів, що за висновками відповідача потягли за собою завищення витрат та вартості матеріалів в наслідок чого до позивача замовником пред’явлено вимогу про повернення коштів лист №1387/06-10 від 20.09.2007 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.  Нормою п. 1 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Як передбачено ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

За своїм правовим статусом відповідач як орган державної влади є суб’єктом владних повноважень. При виконанні визначених законодавством функцій і завдань відповідач вчиняє дії, що є актами усвідомленої та вольової поведінки, які мають певні правові наслідки, спрямовані на досягнення певного правового результату.

Відповідно до пункту 12 ст. 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” органи контрольно-ревізійної служби України мають право проводити у суб’єктів господарювання, які мали правові відносини з підконтрольною установою, зустрічні звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з’ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи.

В ході реалізації вказаних повноважень відповідач вчиняє дії по проведенню зустрічних звірок і документальному оформленню їх результатів, зокрема дії щодо включення до довідки про проведення зустрічної звірки фактичних даних та відомостей, встановлених за результатами її проведення.

Оскільки норми ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють можливість оскаржити до адміністративних судів будь-які дії суб’єктів владних повноважень, суд приходить до переконання, що оскарження дій відповідача, які є предметом даного позову, віднесено до компетенції судів адміністративної юрисдикції і є належним матеріально-правовим способом захисту порушених прав, що передбачений законом. Позивач у даному випадку оскаржує саме дії відповідача, а не його правовий акт, тому заперечення відповідача в цій частині судом відхиляються.

Крім того, суд приймає до уваги, що оскаржені позивачем дії відповідача полягають у включені до документу, складеного за наслідками зустрічної звірки, відомостей про порушення позивачем вимог чинного законодавства та встановлених нормативів. Такі дії, в разі встановлення судом їх протиправності, можуть порушувати права і законні інтереси позивача, оскільки можуть потягнути за собою неправильне встановлення виду, обсягу і якості операцій та розрахунків  між позивачем та суб’єктом, що мав з ним відповідні правовідносини. Крім того документальна фіксація фактів вчинення позивачем правопорушень може слугувати приводом для притягнення його до встановленої законом юридичної відповідальності, тому в разі, якщо позивач вважає їх недостовірними, він не позбавлений права оскаржувати дії щодо документальної фіксації таких фактів. Також нормою ст. 94 Цивільного кодексу України встановлено право юридичної особи на недоторканість її ділової репутації, тоді як документальна фіксація фактів протиправної поведінки може завдати шкоди діловій репутації позивача. Тому не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про те, що оскаржені дії не можуть порушувати прав та законних інтересів позивача.

Суд проаналізувавши зміст довідки за №05-57 від 04.07.2007р. щодо фактів завищення позивачем витрат при виконанні підрядних робіт та включених до актів форми КБ-2в констатує наступне.

Відповідач в результаті проведеної зустрічної звірки встановив, що позивачем було завищено витрати в актах виконаних підрядних робіт в шістнадцяти філіях позивача за рахунок завищення вартості матеріалів на загальну суму 164161 грн. відомості про що включені до довідки.

Однак з матеріалів справи, зокрема довідок складених за наслідками зустрічних звірок, проведених відповідачем по філіях позивача, випливає, що звірка витрат матеріалів проводилась відповідачем шляхом порівняння видів, обсягів та цін на використані матеріали, що були включені позивачем до актів приймання виконаних робіт форми №КБ-2в, з накладними на придбання цих матеріалів та звітами матеріально відповідальних осіб позивача форми М-29 та М-19. Відхилення визначені в такий спосіб на думку відповідача є завищенням вартості матеріалів. Позивач заперечив правдивість таких відомостей з мотивів необ’єктивності обраного відповідачем підходу, бо в звітах матеріально-відповідальних осіб, по яких відбувається списання матеріалів, використаних при виконанні підрядних робіт не відображено інших витрати, які згідно правил та стандартів бухгалтерського обліку впливають на формування собівартості виробничих запасів. На думку позивача відповідач, не врахувавши вказаних обставин, об’єктивно не міг визначити дійсну вартість матеріалів включених до актів виконаних робіт, яка не співпадає з відомостями в звітах матеріально-відповідальних осіб, а до актів виконаних робіт включалися лише фактично використані матеріали без завищення їх вартості.

В матеріалах справи наявний висновок незалежного аудитора Якими Н.В. від 23.10.2007р., в якому аудитор, за результатами операційної перевірки відповідності формувань собівартості  запасів позивача П(С)БО 9 „Запаси”, прийшов до висновку, що визначення відповідачем повної собівартості запасів на підставі звітів форми М-19 суперечить методиці формування собівартості виробничих запасів, визначених П(С)БО 9 „Запаси”, а визначення повної виробничої собівартості запасів власної переробки на підставі звіту матеріально-відповідальної особи, без врахування повного обсягу виробничих витрат, не повне та не достовірне,  суперечить нормам П(С)БО 9 „Запаси” та П(С)БО 16 „Витрати”.

За наслідками перевірки формування поточної вартості матеріальних ресурсів до актів передачі підрядних робіт форми КБ-2в за об’єктами виконаних робіт підрозділами дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор” незалежним аудитором було встановлено, що виробнича собівартість використаних матеріальних запасів формується з дотриманням вимог П(С)БО 9 „Запаси” з врахуванням фактично понесених витрат на їх придбання та переробку.

Відповідач не заперечуючи, щодо вказаних висновків аудитора, стверджував, що такими не спростовуються його доводи про завищення позивачем вартості матеріалів, включених до актів передачі підрядних робіт. Вказані доводи відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вони не підтверджені відповідачем документально та спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, відповідачем не доведено, що ним враховано всі фактичні витрати понесені позивачем, які відносяться на собівартість виробничих запасів та повинні враховуватися при визначенні вартості матеріалів, які використані при виконанні підрядних робіт та включені до актів передачі виконаних робіт форми КБ-2в, також не спростовано висновків аудитора про дотримання позивачем вимог П(С)БО 9 „Запаси” при формуванні поточної вартості матеріальних ресурсів до актів передачі виконаних робіт форми КБ-2в.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, в даному випадку саме на відповідача покладений обов’язок доказування тих обставин, якими він заперечує проти позовних вимог, тобто стосовно факту та розміру завищення позивачем вартості матеріалів, а як наслідок наявності обґрунтованих підстав для включення таких відомостей щодо позивача до довідки зустрічної звірки.

В підтвердження факту завищення позивачем вартості матеріалів по спірних позиціях відповідач зазначив лише те, що довідки зустрічних звірок по філіях позивача та додатки до них підписувалися начальниками та бухгалтерами таких структурних підрозділів позивача без зауважень та заперечень, у зв’язку з чим факт завищення позивачем вартості матеріалів та розмір такого завищення є підтвердженим та доведеним.

Що стосується доводів відповідача про те, що довідки за наслідками проведення зустрічних звірок у структурних підрозділах позивача підписані посадовими особами без зауважень, суд виходить з того, що відповідно до                       ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, відповідні довідки не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а оцінюються в сукупності з іншими доказами. Факт підписання посадовими особами структурних підрозділів позивача не надає їм преюдиційності, тим більше, що самим позивачем подані письмові заперечення на довідку  від 04.07.2007 року за №05-57, чим позивач виразив свою незгоду з її висновками і наведеними в ній фактами. Підписання певною особою довідки, складеної за наслідками зустрічної звірки структурного підрозділу, не позбавляє позивача права на судовий захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Заслуговують на увагу також і заперечення позивача з цього питання щодо відсутності необхідного обсягу дієздатності у посадових осіб філій діяти від імені суб’єкта господарювання щодо якого проводилась зустрічна звірка по підписанню довідок та актів зустрічних звірок по філіям без довіреностей. Статутом ДП „Закарпатський облавтодор” ВАТ „ДАК „Автомобільні дороги України” затвердженому в новій редакції наказом Державної служби автомобільних доріг України за №597 від 05.12.2006 р. та зареєстрований 14.12.2006 р. визначено статус підприємства та питання управління ним (ст. 3 та ст. 6 Статуту), згідно з яким таке підприємство є юридичною особою, управління якою здійснює директор. Згідно положень про Філії, які є типовими для всіх філій позивача та затверджені останнім, філії є відособленими підрозділами Підприємства  та не є юридичними особами. Згідно п. 5.2, п. 5.3, 5.8, 6.2 Положень підтверджуються доводи позивача про можливість Філій діяти від імені підприємства лише на підставі  доручень виданих керівником. В даному випадку директором ДП „Закарпатський облавтодор” до матеріалів було надано лист за №01/1806 від 26.11.2007р., згідно якого останнім не схвалюються дії начальників та бухгалтерів структурних підрозділів позивача щодо підписання ними заперечень та зауважень довідок зустрічних звірок по філіях, та будь-яких інших документів складених та підписаних в ході проведення звірки. Таким чином, виключно довідки зустрічних звірок підприємства, інші довідки складені при проведенні звірки не можуть бути достатніми та належними доказами тих обставин, якими відповідач заперечує проти позову (ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України).

Окрім того, п. 6 ч. 1 ст. 10 Закону України „Про контрольно-ревізійну службу в Україні” передбачено право органів контрольно-ревізійної служби одержувати від службових і матеріально відповідальних осіб об'єктів, що ревізуються, письмові пояснення з питань, які виникають у ході ревізій. Такого права органів служби щодо суб’єктів господарювання, на яких проводиться зустрічна звірка, законодавством не передбачено. Згідно п. 18 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України за №550 від 20.04.2006р.) органи служби можуть отримувати в такому разі від інших осіб, які мали правові відносини з об’єктом контролю тільки інформацію.

Таким чином, не відповідають дійсності відомості включені відповідачем до довідки про завищення витрат в актах виконаних підрядних робіт в шістнадцяти філіях позивача за рахунок завищення вартості матеріалів на загальну суму 164161 грн., в тому числі: по філії „Хустський РАД” на суму 45260грн., по філії „Хустський ДРБД” на суму 11779грн., по філії „Мукачівська ДЕД” на суму 71085 грн., по філії „Рахівський РАД” на суму 3166 грн., по філії „Іршавський РАД” на суму 6679 грн., по філії „Ужгородський РАД” на суму 4922грн., по філії „Воловецький РАД” на суму 1257грн., по філії „Перечинський РАД” на суму 499 грн., по філії „Міжгірський РАД” на суму 19514грн., а дії відповідача по внесенню таких відомостей до довідки є неправомірними.

Відповідачем включено до довідки відомості про завищення позивачем витрат за рахунок завищення вартості зайво списаних матеріалів на суму 15661грн.

Вимоги позивача в частині визнання неправомірними  дій відповідача по включенню до довідки відомостей про завищення позивачем витрат в актах виконаних робіт форми КБ-2в за рахунок зайво списаних матеріалів на вказану суму підлягають до задоволення.

При цьому суд виходить з того, що фактично відповідачем не встановлено розбіжностей між кількістю фактично використаних позивачем матеріалів та кількістю включених ним до актів виконаних робіт форми КБ-2в.

Позивач стверджує, що ним до актів виконаних робіт було включено виключно ті матеріали, які фактично були використані при їх виконанні. Жодних розбіжностей по цих позиціях органами відповідача виявлено та зафіксовано не було.

Такі обставини підтверджуються матеріалами справи. З довідок зустрічної звірки вбачається, що по цим позиціям відповідач вказує на завищення вартості матеріалів. Доводи позивача про завищення кількості використаних матеріалів позивачем відповідно до нормативів визначених законодавством не підтверджуються матеріалами справи та не доведені відповідачем належним чином. Тому процесуальний обов’язок доказування ним відповідно до ч. 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства не виконаний.

Тому, не відповідають дійсності відомості включені відповідачем до довідки про завищення витрат в актах виконаних підрядних робіт в філіях позивача за рахунок зайво списаних матеріалів на загальну суму 15661 грн., в тому числі: по філії „Рахівський ДЕД” на суму 6087 грн., по філії „Хустська ДЕД” на суму 4781грн., по філії „Великоберезнянський РАД” на суму 1148грн., по філії „Мукачівський РАД” на суму 3290грн., по філії „Ужгородська ДЕД” на суму 355грн., а дії відповідача по внесенню таких відомостей до довідки є неправомірними.

Відповідачем внесено до довідки відомості про завищення позивачем розміру витрат по філії „Іршавський РАД” за рахунок завищення суми нарахованих лікарняних листів за перші п’ять днів за рахунок позивача на загальну суму 13519грн. Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині приймаючи до уваги таке.

Представники відповідача пояснили, що вказана сума коштів, як завищення та порушення до Акту ревізії об’єкта контролю, яким виступала в даному випадку виступала Служба автомобільних доріг Закарпатської області, включено не було. Відповідна позиція викладена письмово в  запереченнях на заявлений позов. Позивач наполягав на задоволенні позову і в цій частині, мотивуючи тим, що вказані відомості не відповідають дійсності, а факт не включення цієї позиції як порушення до Акту ревізії Служби автомобільних доріг Закарпатської області не є підставою для відмови в їх задоволені, бо вказані відомості як завищення позивачем витрат були включені до довідки, чим порушуються його права. Інших доводів чи доказів на спростування доводів позивача про недостовірність такої інформації відповідачем не надано, порушень по цій позицій з боку позивача не підтверджено.

З врахуванням вказаного, не відповідають дійсності відомості включені відповідачем до довідки про завищення позивачем витрат в актах виконаних підрядних робіт за рахунок завищення суми нарахованих лікарняних листів за перші п’ять днів за рахунок позивача на загальну суму 13519 грн., а дії відповідача по внесенню таких відомостей до довідки є неправомірними.

Не знайшло свого підтвердження матеріалами справи також факт завищення по філії „Виноградівський РАД” витрат за рахунок завищення суми податків на 1018 грн. Враховуючи що позивачем по вказаній філії витрати по цій позиції фактично понесені, що відповідачем не було спростовано, факту завищення витрат по цій позиції не доведено, а тому суд приходить до висновку необґрунтованість внесення відповідачем до довідки відомостей по цій позиції як завищення витрат. Тому відомості про таке завищення позивачем розміру витрат також не можна вважати достовірним, а дії по внесенню таких відомостей до довідки - не правомірними.

Відповідачем було внесено до довідки відомості про завищення позивачем витрат включених до актів передавання робіт форми КБ-2в за рахунок завищення витрат по зимовому утриманню по філії „Ужгородська ДЕД” на суму 12386 грн.

Суд, аналізуючи матеріали справи та надаючи оцінку доводам сторін, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача щодо включення до довідки відомостей щодо позивача про завищення ним витрат за рахунок завищення витрат зимового утримання по Філії „Ужгородська ДЕД” в частині суми коштів розміром 9864,48 грн. Позивач в обґрунтування своїх вимог надав суду розрахунки, табелі виходу на роботу працівників, шляхові листи та стверджував, що виведена відповідачем розбіжність не відповідає дійсності, бо останнім не враховані всі первинні документи, які повинні були прийматись останнім до уваги, щоб визначити фактично понесені позивачем витрати. Відповідач же приймав до уваги тільки частину шляхових листів, в яких зазначалось чергування без виїзду, а іншу частину шляхових листів не врахував. Відповідачем не заперечувалось що розрахунок проводився ним лише на підставі шляхових листів, на яких було зазначено чергування без виїзду. Вартість робіт при чергуванні дорожньої техніки в зимовий період експлуатації автомобільних доріг у Закарпатській області, визначалась відповідними Порядками, які затверджуються позивачем та Службою автомобільних доріг в Закарпатській області кожного року, охопленого зустрічною звіркою. Із вказаних порядків видно, що вартість підрядних робіт пов’язаних з експлуатацією дорожньої техніки при виконанні робіт по зимовому утриманні доріг визначається не на підставі вказаних Порядків, а витрати робочого часу при виконанні таких робіт не враховуються до загального часу чергування. Висновки відповідача про завищена позивачем вартості виконаних робіт без належного врахування всіх фактично відпрацьованих позивачем людино-годин, а також фактично понесених в зв’язку з цим витрат, не можна вважати обґрунтованими та достовірними. Позивачем не доведено та не оспорюється завищення витрат по цій позиції на суму 2521,52 грн., які  не підлягають до задоволення.

Таким чином, неправомірними є дії відповідача  по внесенню до довідки відомостей про позивача про завищення по філії „Ужгородська ДЕД” витрат включених до актів передавання робіт за рахунок завищення вартості по зимовому утриманню в частині суми 9864,48 грн., які не відповідають дійсності.

До довідки також було внесено відомості про завищення позивачем витрат включених до актів виконаних робіт за рахунок завищення витрат на роз’їзний характер робіт по філії „Хустський ДРБД” на суму 7569 грн.

В підтвердження своїх вимог стосовно визнання неправомірними дії відповідача по внесенню до довідки відомостей про завищення витрат в актах приймання виконаних робіт на суму 7569 грн. за рахунок завищення витрат Філією „Хустська ДРБД” на роз’їзний характер робіт, позивач надав суду первинні документи: відомості на виплату надбавки за роз’їзний характер робіт за червень 2006 року, платіжні відомості за червень 2006 року, рахунки, табелі проживання працівників позивача, рахунки-фактури, які підтверджують понесення позивачем вказаних витрат. Позивач включив такі витрати до актів виконаних робіт з віднесенням їх по бухгалтерському обліку на рахунок загально виробничих витрат, з послідуючим помісячним їх розподілом та списанням, а не безпосередньо на рахунок виробничих витрат. Відповідач врахував тільки ті витрати, які були відображені в Журналі-ордері №5с по статтях витрат. Таким чином, відповідач по суті не спростував доводів позивача про понесення ним витрат на роз’їзний характер робіт, які підтверджені документально та були включені до актів виконаних робіт. Тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Внесення відповідачем до довідки недостовірних відомостей про завищення вартості витрат на роз’їзний характер робіт по філії „Хустський ДРБД” на суму 7569грн. є неправомірними, а позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідачем внесено відомості до довідки про завищення позивачем витрат по експлуатації машин та механізмів, по філії „Свалявський РАД” на суму 2734 грн. та по філії „Міжгірський РАД” на суму 54463 грн., що разом складає 57197 грн.

Позовні вимоги щодо внесення до довідки відомостей про позивача по завищенню ним витрат по експлуатації машин та механізмів по філії „Свалявський РАД” на суму 2734 грн., та філії „Міжгірський РАД” на суму 54463 грн., що разом складає 57197 грн. до задоволення не підлягають. Суд виходить з того, що відповідачем встановлено завищення позивачем витрат по капітальному ремонту об’єктів на суму 2734 грн. через включення до актів витрат на транспортування бітуму на відстань більшу ніж по даних бухгалтерського обліку, що позивачем спростовано не було.

Відповідачем по Філії „Міжгірський РАД” також було встановлено невідповідність між обсягами чергувань механізмів, які зазначено в актах приймання виконаних робіт  форми КБ-2в, з фактично відробленим часом механізаторів на механізмах без виїзду, в результаті чого позивачем було допущено завищення вартості виконаних робіт на суму 54463,01 грн. Аналіз поданих позивачем доказів по цій позиції не підтверджує помилковість висновків відповідача про завищення витрат, а отже в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідачем було внесено до довідки відомості про використання позивачем не за призначенням коштів в розміром 92918,40 грн. (з ПДВ), з яких 75546грн., використаних на ремонт та облаштування адміністративних корпусів філій, та кошти в сумі 1886грн., використаних на ремонт вагончиків (з врахуванням ПДВ), в тому числі по філії „Рахівська ДЕД” на суму 19801 грн., по філії „Хустська ДЕД” на суму 44625 грн., по філії „Хустська ДРБД” на суму 12142 грн., по філії „Мукачівська РАД” 3675,60 грн., по філії „Ужгородська ДЕД” на суму 6258 грн., по філії „Міжгірський РАД” на суму 10920 грн. Суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, виходячи з такого.

Позивач отримує кошти на тимчасові будівлі та споруди за усередненим відсотковим показником. Відповідачем не встановлено відхилень в частині визначення розміру таких коштів включених до актів передавання виконаних робіт. Поряд з тим, використання позивачем таких коштів на ремонт адміністративних будівель та вагончика на думку відповідача не відповідає їх призначенню. В обґрунтування своєї позиції покликається на положення Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000 (затверджених наказом Державного комітету будівництва за №174 від 27.08.2000р. та ВБН В.3.2-218-180-2003, стверджує, що ремонт адміністративних будівель, які не є тимчасовими будівлями не може бути проведений за рахунок коштів, отриманих від замовника на титульні тимчасові будівлі та споруди. Позивач спростовуючи наявність в нього адміністративних будівель подав суду довідку, якою підтверджується, що в нього наявна тільки одна адміністративна будівля за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 39. Оскільки філії позивача є лише його структурними підрозділами, то всі вони є виробничими базами, а тому використання ним коштів на ремонт виробничих баз не обмежено нормами на які вказує відповідач.

Окрім наведеного вище, суд надаючи оцінку доводам позивача про вихід відповідача за межі його компетенції, а також проведення зустрічної звірки не в спосіб та порядку визначеному законодавством приходить до таких висновків. Як встановлено нормою ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України,  у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія.

У даному випадку відповідач, вчиняючи оскаржувані дії, використовував повноваження, встановлені п. 12 ст. 10 Закону України „Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, яка передбачає право відповідача проводити у суб’єктів господарювання, які мали правові відносини з підконтрольною установою, зустрічні звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з’ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підконтрольної установи.

Таким чином, метою зустрічної звірки може бути виключно підтвердження виду, обсягу та якості операцій, що проводилися двома суб’єктами господарювання. В ході зустрічних звірок суб’єктів господарювання не перевіряється вся його фінансова діяльність, в тому числі використання ним коштів, отриманих за виконанні роботи, що також підтверджується листом Контрольно-ревізійної служби України за №13-14/117 від 23.02.2004 р. Тому в відповідача відсутні були  підстави для внесення відповідних відомостей до довідки.

Зміст довідки від 04.07.2007року за №05-57 свідчить про те, що відповідач фактично здійснив дії щодо фінансового контролю за правильністю і достовірністю обліку позивача та його первинних документів, правильністю відображення в них фактів здійснення господарських операцій.  На стор. 2 довідки від 04.07.2007року за №05-57 наведені загальні відомості про позивача як про об’єкт контролю, на стор. 12-17 довідки зафіксовано результати перевірки правильності застосування позивачем норм витрат сировини і матеріалів, встановлено факти порушень з боку позивача, що виходить за межі мети проведення зустрічної звірки. В той же час відповідно до Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.04.2006року №550, такі обставини і фактичні дані можуть встановлюватися і досліджуватися в ході проведення ревізій.

Таким чином суд приходить до переконання, що зустрічна звірка в даному випадку проведена не у спосіб, встановлений законом, а повноваження щодо проведення зустрічної звірки використано не з метою, для якої це повноваження надано.

Отже, неправомірними є дії відповідача по внесенню до довідки недостовірних відомостей про використання позивачем не за призначенням коштів в розміром 92918,40 грн. (з ПДВ), з яких 75546 грн., використаних на ремонт та облаштування адміністративних корпусів філій, та кошти в сумі 1886грн., використаних на ремонт вагончиків.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. 49, п. 4 ст. 94, ст.ст. 160 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Визнати протиправними дії Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код 22110491) по включенню до Довідки за №05-57 від 04.07.2007р. неправдивих та таких, що не відповідають дійсності відомостей щодо Дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України” (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 39, код 31179046) про завищення 16 філіями ДП „Закарпатський облавтодор” ВАТ „Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України” витрат в актах приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в в частині суми коштів розміром 211792,48 грн., з яких: завищення вартості матеріалів – 164161 грн., зайво списаних матеріалів – 15661 грн., завищення сум податків – 1018 грн., завищення суми нарахованих лікарняних за перші 5 днів за рахунок філії – 13519грн., завищення витрат зимового утримання – 9864,48 грн., завищення витрат на роз’їзний характер – 7569 грн.

3.          Визнати протиправними дії Контрольно-ревізійного управління в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код 22110491) по включенню до Довідки за №05-57 від 04.07.2007р. неправдивих та таких, що не відповідають дійсності відомостей щодо Дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор” Відкритого акціонерного товариства „Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України” (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 39, код 31179046) про використання позивачем не за призначенням коштів в сумі 92918,40 грн. (з ПДВ), з яких 75546 грн., використаних на ремонт та облаштування адміністративних корпусів філій, та кошти в сумі 1886грн., використаних на ремонт вагончиків.

4.          В решті позовних вимог відмовити.

5.          Повний текст постанови виготовлений і підписаний 03.12.2007 р.

6.          Постанова набирає законної сили і підлягає оскарженню в порядку і строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                                         В.С. Русняк