ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 р.
№ 9/119-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Воліка І.М.,

Михайлюка М.В.,

Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу Приватного підприємства "Саньсун" на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08 серпня 2007 року у справі № 9/119-07 Господарського суду Київської області за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-фірма "Бортничі", Київська область, до: 1) Приватного підприємства "Саньсун", м. Дніпропетровськ; 2) Щасливської сільської ради, Київська область, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" в особі Бориспільського районного відділу Київської регіональної філії, м. Бориспіль,  про  визнання правочинів (договорів) недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння,

за участю представників сторін:

позивача:–Біцюк В.С. (дов. від 15.02.2007р.);

відповідача-1:–Мартинова О.В. (дов. від 01.01.2007р. № 48);

відповідача-2: - Русінко М.І. (дов. від 20.08.2007р. № 632);

третьої особи: - Сівковський А.А. (дов. від 24.09.2007р. № 290),

в с т а н о в и в:

У березні 2007 року позивач - ТОВ "Агро-фірма "Бортничі" пред'явив у господарському суді позов до відповідача-1 - ПП "Саньсун" та до відповідача-2 - Щасливської сільської ради про визнання правочинів (договорів) недійсними та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Вказував, що 19.01.2007р. між ним та ЗАТ "Веста" було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 4,3406га., яка знаходиться в селі Щасливому, та 05.03.2007р. –договір, про внесення змін до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.01.2007р., згідно якого, розмір земельної ділянки зменшено до 3,5763га.

07.03.2007р. він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,5763га.

Зазначав, що 30.10.2004р. та 07.03.2006р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договори оренди земельних ділянок площею 2,5га. та 3,4348га., які знаходяться в селі Щасливому. Вказані договори зареєстровано в ДП "Центр державного земельного кадастру" в державному реєстрі земель.

Посилаючись на те, що здані в оренду відповідачем-1 відповідачу-2 земельні ділянки площею 2,5га. та 3,4348га. частково збігаються з межами земельної ділянки, яка йому належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,5763га., позивач просив визнати недійсними договір оренди земельної ділянки площею 2,5га. від 30.10.2004 року та договір оренди земельної ділянки площею 3,4348га. від 07.03.2006 року, зобов'язати Бориспільський районний відділ Київської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" скасувати державну реєстрацію вказаних договорів та зобов'язати відповідача-1 звільнити земельну ділянку площею 3,5763га.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26 червня 2007 року (суддя Євграфова Є.П.) позов задоволено частково.

Постановлено визнати недійсними на майбутнє договори оренди земельних ділянок від 30.10.2004р. та від 07.03.2006р. площею 2,5га. та 3,4348га., які укладені між Щасливською сільською радою та Приватним підприємством "Саньсун", та знаходяться в селі Щасливому, Бориспільського району, Київської області.

Постановлено зобов'язати Приватне підприємство "Саньсун" звільнити земельну ділянку площею 3,5763га.

В частині вимог щодо скасування державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок від 30.10.2004р. та від 07.03.2006р. площею 2,5га. та 3,4348га., які укладені між Щасливською сільською радою та Приватним підприємством "Саньсун", та знаходяться в селі Щасливому, Бориспільського району, Київської області провадження у справі припинено.

Рішення в частині задоволення позовних вимог про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними, мотивоване посиланнями на ту обставину, що на момент здачі земельних ділянок площею 2,5га. та 3,4348га. в оренду відповідачу-1, земельні ділянки знаходились на праві власності у ТОВ "Злагода" та ЗАТ "Веста", а відповідно до ч. 1 ст. 761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Рішення в частині припинення провадження по справі в частині позовної вимоги про скасування державної реєстрації договорів оренди, мотивоване посиланнями на ч. 2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", згідно якої державна реєстрація речових прав скасовується в разі припинення дії договору, укладення іншого договору або винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08 серпня 2007 року (колегія суддів у складі: Зеленіної Н.І. –головуючий, Жук Г.А., Мазур Л.М.) рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач-1, просить скасувати  постановлені у справі рішення, як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове рішення про відмову в позові.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить залишити ухвалу місцевого суду та постанову апеляційної інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши правильність застосування судами  норм матеріального та процесуального права судова колегія Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п.1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Постанова суду апеляційної інстанції та рішення місцевого суду не  відповідають зазначеним вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19.01.2007р. між позивачем та ЗАТ "Веста" було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 4,3406га., яка знаходиться в селі Щасливому, та 05.03.2007р. –договір, про внесення змін до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19.01.2007р., згідно якого, розмір земельної ділянки зменшено до 3,5763га.

07.03.2007р. позивач отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 3,5763га.

До набуття права власності на земельну ділянку площею 3,5763га. позивачем, вона перебувала у складі земельної ділянки площею 40,8000га., яка послідовно належала ВАТ "Племінний завод "Бортничі", ТОВ "Злагода" та ЗАТ "Веста".

30.10.2004р. та 07.03.2006р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було укладено договори оренди земельних ділянок площею 2,5га. та 3,4348га., які знаходяться в селі Щасливому. Вказані договори зареєстровано в ДП "Центр державного земельного кадастру" в державному реєстрі земель.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій виходили з того, що на момент здачі в оренду відповідачу-1 земельних ділянок площею 2,5га. та 3,4348га., земельні ділянки знаходились на праві власності у ТОВ "Злагода" та ЗАТ "Веста" відповідно, а тому відповідач-2 не мав права передавати вказані земельні ділянки в оренду.

Встановивши, що межі контуру земельної ділянки площею 3,5763га., що належить на праві власності позивачу, частково збігаються з межами контуру земельних ділянок площею 2,5га. та 3,4348га., що орендуються відповідачем-1 на підставі договорів оренди, суд задовольнив вимоги позивача про визнання договорів оренди земельних ділянок, укладених між відповідачами 30.10.2004р. та 07.03.2006р., площею 2,5га. та 3,4348га., які знаходяться в селі Щасливому, недійсними на майбутнє та зобов'язав відповідача-1 звільнити земельну ділянку площею 3,5763га., що належить на праві власності позивачу.

Зобов'язавши ПП "Саньсун" звільнити земельну ділянку площею 3,5763га., суд не зазначив меж цієї ділянки, що унеможливить вподпльшому виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Земельно-кадастрова документація ведеться згідно з інструкцією ведення державного земельного кадастру, затверджуваною Держкомземом.

Відповідно до Положення "Про порядок ведення державного земельного кадастру", Державний земельний кадастр включає дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, обліку кількості та якості земель, бонітування грунтів, зонування територій населених пунктів, економічної та грошової оцінки земель.

Державний земельний кадастр ведеться Держкомземом.

Суди попередніх інстанцій не врахували вище викладеного та керувалися експлікацією земель, яку зроблено ТОВ "Інтеграл-Сервіс" на замовлення позивача, та виклали в рішенні та постанові висновки щодо часткового співпадання земельної ділянки площею 3,5763га. з земельними ділянками площею 2,5га. та 3,4348га., що не грунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи і є припущеннями, що суперечить вимогам чинного законодавства, та не вирішили питання про проведення відповідної технічної експертизи для з'ясування питань щодо співпадінь земельних ділянок, які потребують спеціальних знань.

При цьому, суди, в порушення ст. 43 ГПК України, дійшли таких висновків без всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи.

Вказані порушення норм процесуального права не можуть бути усунуті касаційною інстанцією, враховуючи межі перегляду справи у касаційній інстанції, визначені ст. 1117 ГПК України.

Враховуючи викладене, прийняті у цій справі судові акти підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції необхідно врахувати викладене, зокрема звернути увагу на посилання відповідача-1 про те, чим керувався Бориспільський районний відділ земельних ресурсів при видачі довідки від 30.05.2007р., встановити дійсні права та обов'язки сторін, вирішити питання про призначення необхідної технічної експертизи, всебічно і  повно  з’ясувати  і  перевірити  всі  фактичні  обставини  справи,  об’єктивно  оцінити  докази,  що  мають  юридичне  значення  для  її  розгляду  і  вирішення  спору  по  суті,  і  в  залежності  від  встановленого,  правильно  визначити  норми  матеріального  права,  що  підлягають  застосуванню  до  спірних  правовідносин,  та  прийняти  обґрунтоване  і  законне  судове  рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.  1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу  Приватного підприємства "Саньсун"  задовольнити частково.

2. Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 08 серпня 2007 року та рішення Господарського суду Київської області у справі № 9/119-07 скасувати.

3. Справу № 9/119-07 передати на новий розгляд до Господарського суду Київської області в іншому складі.

Судді:                                                                                   І.М. Волік

М.В. Михайлюк

Н.Г. Дунаєвська