АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2007
№ 35/303

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха  Б.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Акімова А.В. - юрист,

від відповідача - ОСОБА_1.  - юрист,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Фізична особа - підприємець ОСОБА_2

на рішення Господарського суду м.Києва від
06.09.2007

у справі № 35/303

за позовом                               Комунальне
підприємство "Київський метрополітен"

до                                                   Фізична
особа - підприємець ОСОБА_2

про                                                  звільнення
орендованого майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від
06.09.2007р. у справі №35/303 позов КП "Київський метрополітен"
задоволено повністю, зобов'язано Приватного підприємця ОСОБА_2 (03115, м. Київ,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номерНОМЕР_1) звільнити орендоване майно за
Договором оренди № 274-Упр(ДВ)/06 від 22.08.2006р., а саме, кіоск «Квіти» №
3296, стягнуто 85 грн. державного мита та 118 грн. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятим рішенням, звернувся до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права, неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Зокрема він стверджує, що позивач
після припинення договору оренди продовжував виставляти йому рахунки на оплату
з посиланням на договір оренди, які відповідачем були сплачені, тому, на думку
останнього, такі дії свідчать про те, що договір оренди вважається продовженим
на той самий термін.

Розглянувши апеляційну скаргу,
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив
наступне:

22.08.2006 року  між
Комунальним   підприємством   «Київський метрополітен» та Приватним
підприємцем ОСОБА_2 був   укладений   Договір
оренди   №   274-Упр(ДВ)/06.

Відповідно до умов Договору (п.
1.1) орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування
окреме індивідуально визначене рухоме майно, інвентарний номер - 0004542 для
здійснення підприємницької діяльності, відповідно до вимог розпорядження КМДА
від 04.07.05р. № 1144. Об'єктом оренди є - кіоск «Квіти» № 3296 (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 9.1. Договору
строк дії останнього встановлено до 31.12.2006р.

Також сторонами в договорі було
передбачено, що у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні
орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди
орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в
оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо
відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу
за період строку дії договору оренди ( п. 7.4. Договору).

31 грудня 2006 року термін дії
Договору закінчився. У зв'язку з чим, позивачем було направлено на адресу
відповідача лист № 20-НЗК від 22.01.2007р. про закінчення дії Договору оренди №
274-Упр(ДВ)/06 від 22.08.2006р., та повернення об'єкту оренди орендодавцю по
акту приймання-передачі (копія в матеріалах справи).

Відповідач на вказане повідомлення
позивача не відреагував та продовжив використовувати об'єкт оренди для
здійснення своєї господарської діяльності, порушуючи тим самим умови Договору

Частиною 2 ст. 26 Закону України
„Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір
оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено;
приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства
орендаря; загибелі об'єкта оренди.

Відповідно до п. 9.4 Договору,
останній припиняється в разі: - закінчення строку, на який його було укладено;
- банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; прийняття розпорядником майна
комунальної власності рішень, що унеможливлюють виконання сторонами зобов'язань
по цьому договору (в т. ч. не прийняття Київрадою на користь орендаря рішення
про надання в оренду майна визначеного в п. 1.1 цього договору).

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї
із сторін про припинення або зміну умов договору протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий строк і
на тих самих умовах.

Згідно п. 9.3. Договору після
закінчення строку дії останнього його дія може бути продовжена за погодженням
сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
нового договору оренди на спірний об'єкт оренди між сторонами укладено не було,
більш того позивач повідомив відповідача про те, що він взагалі не має наміру
продовжувати ці правовідносини, отже суд апеляційної інстанції вважає, що
відповідач безпідставно займає спірне нежитлове приміщення.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону
України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або
банкрутств орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на
умовах, зазначених у договорі оренди.

Підсумовуючи викладене, колегія
суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача
звільнити орендоване майно за Договором оренди № 274-Упр(ДВ)/06 від
22.08.2006р. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач
стверджує, що позивач після припинення договору оренди продовжував виставляти
йому рахунки на оплату за користування спірним приміщенням, які орендарем були
сплачені. На думку відповідача, сторони такими діями продовжили договір оренди
на той самий термін.

З такою позицією скаржника колегія
суддів погодитись не може, оскільки виставлення позивачем рахунків не свідчить
про його намір продовжувати договір оренди. Ці рахунки виставлялись лише тому,
що відповідач після закінчення строку дії договору оренди приміщення не звільнив
та продовжував ним користуватись, а згідно норм цивільного законодавства
користування майном не може бути безоплатним.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що рішення місцевого господарського суду
відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи,
тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Рішення Господарського суду м. Києва від 06.09.2007р. у справі №35/303
залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_2- без
задоволення.

2.          Матеріали справи № 35/303 повернути
до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

20.11.07 (відправлено)