ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.07                                                                                           Справа  № 19/96

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого –судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго»за вих. №368-2/07 від 02.11.2007 р.

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2007 р.

у справі № 19/96 (суддя –Максимів Т.В.)

за позовом Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», м. Івано-Франківськ

до відповідача Житлово-експлуатаційної організації №4, м. Івано-Франківськ

про стягнення заборгованості в сумі 302 735,54 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Мануляк Ю.В. –начальник юридичного відділу (довіреність за вих. №209-2/07 від 03.08.2007 р.);

від відповідача: Жидецька С.Р. –юрист (довіреність за вих.. №699/1-4а від 28.11.2007 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2007 р. у справі №19/96 відмовлено в задоволенні позовних вимог Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», м. Івано-Франківськ (надалі –Позивач) до Житлово-експлуатаційної організації №4, м. Івано-Франківськ (надалі –Відповідач) про стягнення 302735,54 грн.

Рішенням місцевого господарського суду мотивовано тим, що Позивачем не подано суду документально підтверджених доказів про виконання зобов‘язання щодо обслуговування об‘єктів Відповідача, не подано належного обґрунтування щодо кількості та вартості використаних матеріалів, а тому відповідно до приписів, встановлених ст. 33 ГПК України, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Позивач –Житлово-експлуатаційна організація №4 - не погодившись з винесеним рішенням, подала апеляційну скаргу за вих. № 368-2/07 від 02.11.2007 р., в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповним з‘ясуванням обставин справи, а саме:

-          судом не взято до уваги, того що в додатку №1, який є невід‘ємною частиною договору , чітко передбачено перелік ЦТП та ІТП, які передаються на технічне обслуговування Відповідачу та їх розташування, тому, на думку скаржника, додаток №1 і є актом приймання-передачі;

-          судом невірно визначено, на думку скаржника, що Позивачем не подано документального підтвердження доказів про виконання зобовґязання щодо обслуговування обґєктів Відповідача, не подано належного обгрунтування щодо кількості та вартості використаних матеріалів. Дане твердження, на думку скаржника, не відповідає дійсності, оскільки документальним підтвердженням даного є договір №4.6 на обслуговування центрального теплового пункту (ЦТП) та індивідуально теплового пункту (ІТП). Згідно п. 4.1. Договору ціна визначається згідно кошторису, що є додатком №3 до договору тому, що ціна договору може бути змінена при виникненні обставин, що впливають на формування кошторису.

Дані обставини, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та прийняття нового, яким останній просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на апеляційну скаргу не подав, проте його представник в судовому засіданні заперечила доводи апеляційної скарги вважає, рішення місцевого господарського суду таким, що відповідає нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи. Просить останнє залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, як безпідставну та необгрунтовану.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного матеріального та процесуального права, обставинам та матеріалам справи, виходячи з наступного.

04.10.2004 р. та 21.01.2005 р. ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго»(«Виконавець») та Житлово –експлуатаційною організацією №4 («Замовник») укладено два договори за однаковим №4.6 на технічне обслуговування центрального теплового пункту та індивідуально теплового пункту (а.с.13-16).

Згідно з умовами даних договорів Позивач зобов‘язується прийняти на технічне обслуговування вказані об‘єкти і виконувати роботи, визначені  в Додатку №2, а Відповідач в свою чергу своєчасно оплатити виконані роботи та вартість використаних матеріалів за ціною і в терміни, передбачені договором.

У відповідності до п. 2.5 Договорів Виконавець починає здійснювати технічне обслуговування після підписання відповідного акту прийому-передачі.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов‘язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов‘язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

В матеріалах справи відсутні акти виконаних робіт по договорах №4.6 від 04.10.2004 р. та 21.05.2005 р., акти прийому-передачі на технічне обслуговування ЦТП та ІТП по договору №4.6 від 21.01.2005 р. та не подані такі суду апеляційної інстанції.

Скаржник в апеляційній скарзі покликається на те, що актом приймання –передачі слід вважати додаток №1 до договору №4.6 від 21.01.2005 р. (а.с.17), а документальним підтвердженням доказів про виконання зобовґязання щодо обслуговування обґєктів Відповідача є кошторис, що є додатком №3 до договору.

Як з‘ясовано в судовому засіданні, сторонами не узгоджувались і не підписувались обсяги технічного обслуговування, як передбачено п.2.2. Договору №4.6.

Кошториси, подані як додаток до апеляційної скарги складені і затвердженні Позивачем в односторонньому порядку і не можуть бути розцінені , як погоджений сторонами додаток до договору. Крім того, такі не подавались місцевому господарському суду а тому і не могли бути предметом дослідження.

У відповідності до вимог ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявні матеріали справи не підтверджують факт надання Позивачем послуг, передбачених договорами від 04.10.2004 р. та від 21.01.2007 р. за №№4.6 на технічне обслуговування центрального теплового пункту (ЦТП) та індивідуального теплового пункту (ІТП), а подані розрахунки не є належними доказами, оскільки предметом позову є заборгованість за надані послуги по обслуговуванню ЦТП та ІТП.

Відповідно до цього, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про не обгрунтованість позовних вимог, оскільки відсутні докази, які б підтверджували фактичне виконання зобов‘язання щодо обслуговування об‘єктів Відповідача та відсутні належні обґрунтування щодо кількості та вартості використаних матеріалів.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.      Рішення Господарського суду Івано-Франківської області у справі № 19/96 від 16.10.2007 р. залишити без змін, апеляційну скаргу ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго»- без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Справу №19/96 повернути Господарському суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська