ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07"
серпня 2007 р.
Справа № 55/192-07

вх. № 6874/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Авоян Е.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, Бенціонова Л.Ф.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агат -Т", м. Х-в

до  Фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1, м. Х-в

про стягнення 21963,27 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агат -Т", м.
Харків звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою
про стягнення  з Фізичної особи-
підприємця ОСОБА_1, м. Х-в, 21541,60 грн. суми збитків, 141,64 грн. 3% річних,
280,03 грн. інфляційних нарахувань, судових витрат у тому числі 1500,00 грн.
витрат на адвокатські послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач   не виконав свої зобов"язання щодо
оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 травня 2007
р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 11 червня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання представника  відповідача 11 червня 2007 року , враховуючи
принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом
і судом, а також те що  у сторін
необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення
розгляду справи на інший день.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 червня 2007
р. було відкладено розгляд справи на 16 липня 2007 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 16 липня 2007 р.
було продожено строк розгляду справи за межи, передбачені ч. 1 ст 69 ГПК
України до 18 серпня 2007 р.

13 липня 2007 р. позивач в порядку ст.22 ГПК України надав заяву
про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача
21541,60 грн.  боргу, 138,10 грн.- 3 %
річних, 603,16 грн. - інфляційних та судові витрати у тому числі 1500,00 грн.
витрат на адвокатські послуги.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

16 липня 2007 р. позивач  до
канцелярії господарського суду  надав
заяву про відкладення розгляду справи, у зв"язку з  уточненням позовних вимог та юридичної адреси
відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 липня 2007
р. було задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи та
відкладено її розгляд  на 07 серпня 2007
р.

Представники позивача у судовому засіданні підтримували уточнені
позовні вимоги .

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився,
документів, витребуваних ухвалою, суду не надав,  про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Представники позивача звернулись до суду з заявою про розгляд
справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява
розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами з урахуванням уточнень поданих до позову.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши
обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши  уповноважених представників позивача, судом
встановлено наступне.

Як вказує позивач у позовній заяві, між  Товариством з обмеженою відповідальністю
"Агат -Т", м. Х-в(далі позивач) та
Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, м. Х-в (далі відповідач) була
укладена усна угода поставки товарно- матеріальних цінностей, у відповідності
до умов якої позивач зобов"язався поставити товар відповідачу, а
відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити його.

Згідно усної домовленості
позивачем  було виставлено
відповідачу до  сплати рахунок- фактуру №
66 від 12.01.07 р. на суму 21541,60 грн.

Після чого позивачем було відвантажено відповідачу товар , а саме
полотно основов"язане невибілене неткане холстпрошивне бавовняне, на
загальну суму 21541,60 грн., що підтверджується видатковою накладною № 99 від
20.01.07 р., в графі призначення платежу якого
зазначено "рахунок-фактура № 66 від 12.01.07 р.". Вказана
накладна підписана обома сторонами, з боку відповідача особисто ОСОБА_1, та
скріплена печатками, що свідчить про отримання вказаного товару
відповідачем.(арк. справи 31).

Відповідно до п. 2 ст. 530 ЦК України "якщо строк виконання
боржником обов"язку не встановлений або визначений моментом,
пред"явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-
який час. Боржник повинен виконати такий обов"язок у семиденний строк від
дня пред"явлення вимоги, якщо обов"язок негайного виконання не
випливає із договору або із актів цивільного законодавства".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача
була надіслана претензія вих. 02/04 від 13.04.07 р. з вимогою перерахувати
грошові кошти  у сумі 21963,27 грн., а
також інфляційні та річні за прострочення виконання грошового
зобов"язання, що підтверджується
копією поштового опису та
поштового чеку(арк. справи13).

Проте, відповідач на претензію не відреагував та   кошти за отриманий товар не перерахував, що і
стало підставою позивачу для звернення з відповідним позовом до господарського
суду.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі  яких
господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи
відсутність  обставин, на яких
грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч.1  ст. 639
ЦК України, договір може бути укладений у будь- якій формі, якщо вимоги
договору не встановлені законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для
виконання сторонами.

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від
зобов'язання  або одностороння зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його
у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд звертає увагу на те, що
згідно довідки з ЄДРПОУ станом на 11.07.2007 року місцем проживання
ОСОБА_1 на ІНФОРМАЦІЯ_1 року зареєстровано адресу АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
зареєстровано проведення реєстраційниї дій та місце проживання ОСОБА_1:
АДРЕСА_2, про що позивача відповідач не повідомляла, маючи забогованість перед
ним.

Враховуючи вказані обставини та враховуючи вимоги ст.526
Цивільного Кодексу України,ст.ст. 193, 198 ГК України,  а саме те, що зобов"язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться,
враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би
спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча належним чином був
повідомлений про розгляд справи в суді (судом перевірено адресу відповідача
згідно довідки з ЄДРПОУ станом на 11.07.2007 року місцем проживання ОСОБА_1 на
ІНФОРМАЦІЯ_1 року зареєстровано адресу АДРЕСА_1; ІНФОРМАЦІЯ_2 р. зареєстровано
проведення реєстраційниї дій та місце проживання ОСОБА_1: АДРЕСА_2 саме на
вказані адреси судом направлялись процесуальні документи, про що вказано в
ухвалі суду від 16 липня 2007 року) та мав можливість скористуватись своїми
процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по
справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині
стягнення основного боргу в сумі -21541,60 грн.
правомірна та обгрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому
підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання
є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом
зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання,
настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних
від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором
або законом.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних,
нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового
зобов"язання у сумі 603,16  грн.,
підлягає задоволенню як правомірна. (розрахунок перевірено судом).

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних  підлягає задоволенню  у сумі 138,10 грн. як правомірна. (розрахунок
перевірено судом). Провадження у справі щодо до стягнення річних у сумі 3,54
грн. припинити на підставі п.4 ст.80 ГПК України, у зв"язку з відмовою
позивача від позовних вимог в цій частині.

Через невиконання відповідачем взятих на себе  зобов*язань,
для представництва та захисту своїх порушених прав в господарському
суді, позивач змушений був залучити адвоката ОСОБА_2 для надання кваліфікованих
юридичних послуг, з яким було укладено угоду № 4 від 12.04.07 р.. Право на
заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом № 267(арк.
справи 29). Вартість послуг складає 1500,00 грн., про свідчить квитанція № 4
від 12.04.07 р., які позивач просить стягнути з відповідача як судові витрати.

Таким чином, заявлена позовна вимога щодо стягнення витрат у сумі
1500 грн., сплачених за отримання адвокатських послуг   підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.ст.
44,49 ГПК України до складу судових витрат у господарському судочинстві можуть
включатись витрати на оплату послуг
адвоката. Подібний статус мають виключно особи, визначені у ст. 2 Закону
України "Про адвокатуру", зокрема ті
хто одержав свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю та
прийняв Присягу адвоката України.

У відповідності  зі статтями
44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покласти на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись  ст.ст. 525, 526,
610, 611, 612, ч.2 ст.625 ,629 ЦК України, ст.ст. 4-2,4-3, 32,33,43,44, 49, 78,
п.4 ст. 80, 82-85 ГПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, код
ЄДРПОУ НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в ХФ АКІБ "Укрсіббанк" ХРУ, МФО НОМЕР_3)
на користь  Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агат -Т", м. Х-в(61096, м. Харків, вул. Слинька
6-Б,кв. 88, , р/р № 210 в Безбалансовому
відділенні № 4 філії ХВ "Промінвестбанку", МФО 351458) ) 21541,60
грн. боргу, 603,16 інфляційних нарахувань,
138,10 грн.-  3% річних,1500 грн.
витрат на оплату послуг адвоката, 222,63 грн. державного мита та 118 грн.
витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі щодо до стягнення річних у сумі 3,54 грн.
припинити на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 08 серпня 2007 року.

Суддя
Гребенюк Н.В.