КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2007                                                                                           № 14/230

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Кондес  Л.О.

суддів:            Михальської  Ю.Б.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Шай А.С. (за дов.),

від відповідача - не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія (далі - ВАТ "ЕК) "Дніпрообленерго"

на рішення Господарського суду м.Києва від 08.10.2007

у справі № 14/230

за позовом                               ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Синтез"

про                                                  стягнення 4 158 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 08.10.2007 усправі №14/230 позов ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” до ТОВ „Синтез” про стягнення 4 158 грн. відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на підставі статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. При цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином приймання по кількості самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 відбулося з порушенням приписів Інструкції №П-6, поданий позивачем акт від 19.12.2006 складений без дотримання вимог Інструкції №П-6, результати нестачі дроту отриманого позивачем від відповідача не є обґрунтованими, що відповідачем факт поставки йому позивачем самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 меншої кількості, а саме на 700 м, недоведений способами, передбаченими діючим законодавством України, а також Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65р. №П-6. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (частина 1 статті 218 Господарського кодексу Украйни). Оскільки, позивачем не доведено факту недопоставки відповідачем продукції на суму 3850 грн., у відповідача відсутнє порушення у сфері господарювання.

Не погодившись з рішенням суду, ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 08.10.2007 у справі №14/230 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Скаргу мотивовано тим, що викладені висновки не відповідають обставинам справи, а також рішення винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія встановила наступне:

09.08.2004 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №1043/04 зі строком дії до 31.12.2004 (далі – договір) відповідно до пункту 1.1. договору продавець (відповідач) зобов’язувався передати в обумовлені строки покупцю (позивачу) самонесучий ізольований дріт, а покупець зобов’язувався прийняти вказану продукцію і оплатити за неї повну грошову суму. Відповідно до пункту 1.2. договору загальна кількість продукції, яка підлягає поставці, визначається специфікацією, яка є невід’ємною частиною договору.

Згідно частини 1 статі 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частини 6 статті 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, неврегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до розділу 4 договору розрахунки по договору здійснюються в національній валюті України. Покупець проводить оплату продукції згідно специфікації, яка є невід’ємною частиною договору протягом 10 днів з моменту поставки продукції і надання рахунку продавцем. Можливий розрахунок на умовах 100% передплати.

Умовами договору передбачено, що поставка продукції здійснюється продавцем до 30.08.2004 на умовах DDP правил Інкотермс-2000 на склади покупця (пункти 5.1, 5.3 договору).

Згідно частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позивач просить стягнути з відповідача 3850 грн. вартості недопоставленої продукції, а саме за недопоставлені 700м самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 19.12.2006 комісією ДМЕМ було виявлено нестачу самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 на барабані 22, який був поставлений відповідачем позивачу по договору, що зафіксовано в акті від 19.12.2006.

Позивачем, як додаток №1 до договору поставки №1043/04 від 09.08.2004 подано копію специфікації, в якій серед переліку продукції вказано, дріт АsXS 4х16 – 90 000м, ціна без ПДВ –5,50грн., загальна вартість –495 000 грн.

Позивач стверджує, що отримав від відповідача продукцію, серед якої і спірний самонесучий ізольований дріт марки АsXS 4х16 у кількості 90 000м, ціна без ПДВ –5,50грн., сума без ПДВ –495 000 грн., по накладній №27 від 10.02.2005 на загальну суму 2 333 290,44 грн. та оплатив в повному обсязі.

Як вбачається із накладної №27 від 10.02.2005 на суму 2 333 290,44 грн., позивач отримав продукцію, серед якої і самонесучий ізольований дріт марки АsXS 4х16 у кількості 90 000м, сума без ПДВ –495 000 грн.

У пункті 2.1 договору сторони передбачили, що якість та кількість продукції повинні відповідати технічним вимогам до даного виду продукції.

В матеріалах справи відсутні технічні вимоги стосовно самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 “Про порядок дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР” передбачено, що до прийняття відповідних актів України на її території застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Статтею 271 Господарського кодексу України передбачено, що Кабінет Міністрів України відповідно до вимог цього кодексу та інших законів затверджує Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення та поставки виробів народного споживання, а також Особливі умови поставки окремих видів товарів.

Як зазначається в Роз’ясненні президії ВАСУ від 12.11.1993 № 01-6/1205 при вирішенні спорів, пов'язаних з поставкою продукції і товарів неналежної якості або некомплектних, а також в неналежній тарі (упаковці), господарським судам необхідно керуватись положеннями про поставки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання, стандартами, іншою обов'язковою для сторін нормативно-технічною документацією, інструкціями про порядок приймання продукції (товарів) за якістю, а також договором.

Згідно акту від 19.12.2006 представниками позивача встановлено, що при видачі залишків дроту СИП 4х16 з барабану №22, який надійшов до складу ДМЕМ 23.02.2005 зі складу ДОЕ (ном. номер , накладна ДОЕ №73623) виявлена нестача дроту на барабані в кількості 700 м, що барабан дроту поступив на склад з біркою, на якій вказано кількість 6 349 м, що при видачі дроту всередині барабану була знайдена бірка, на якій вказано, що на барабані по факту було намотано 5 649 м, що відповідає фактично відпущеній кількості дроту з барабана.

Як свідчить подана позивачем копія інвентаризаційної описі інвентаризації товарно-матеріальних цінностей від 01.06.2007, інвентаризація позивачем була проведена після спливу майже 6 місяців з моменту складання акту про виявлену нестачу від 19.12.2006.

Відповідно до абзацу 1 пункту 7 Інструкції „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості”, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65р. № П-6 (далі –Інструкція), приймання продукції, яка поставлена в справній тарі, по вазі нетто і кількості товарних одиниць в кожному місці проводиться, як правило, на складі кінцевого одержувача.

Встановлений вищезазначеною Інструкцією порядок приймання продукції, яка поставляється в тарі, застосовується також при прийманні обандеролених чи опломбованих пачок (зв’язок) в тих випадках, коли без порушення цілісності бандеролі чи упаковки без зняття пломби неможливо вилучення продукції із пачки.

Відповідно до приписів пункту 9 Інструкції приймання продукції, яка поступила у справній тарі проводиться по вазі нетто і кількості товарних одиниць в кожному місці – одночасно з відкриттям тари, але не пізніше 10 днів з моменту отримання продукції – при доставці продукції постачальником або при вивозі її одержувачем зі складу постачальника і з моменту видачі вантажу органом транспорту - у всіх інших випадках.

Пункт 10, 11 Інструкції передбачають, що приймання вважається проведеним своєчасно, якщо перевірка кількості продукції закінчена в установлені строки. Приймання продукції проводиться особами, які уповноважені на те керівництвом чи заступником керівника підприємства –одержувача, ці особи несуть відповідальність за суворе дотримання правил приймання продукції.

Відповідно до пункту 16 Інструкції, якщо при прийманні продукції буде виявлено недостача, то одержувач зобов’язаний призупинити подальше приймання, забезпечити збереження продукції, а також прийняти міри до попередження її змішування з іншою однорідною продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписом осіб, які проводили приймання продукції.

Відповідно до частини 1 пункту 17 Інструкції одночасно з призупиненням приймання отримувач зобов’язаний визвати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акту представника місцевого відправника, а якщо продукція отримана в оригінальній упаковці або в непошкодженій тарі виробника, який не є відправником, представника місцевого виробника. Представник іногороднього відправника (виробника) викликається в випадках, передбачених в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов’язкових правилах або в договорі.

Відповідно до частини 1 пункту 17а Інструкції повідомлення про виклик представника відправника (виробника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу не пізніше 24 год.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивачем направлялось повідомлення про виклик представника відповідача для участі в прийманні продукції відповідно до вимог пунктів 17 та 17а Інструкції.

Відповідно до пункту 25 Інструкції, якщо при прийманні продукції за участю представника буде виявлена недостача продукції супротив даних, які вказані в транспортних і супровідних документах (в упаковочних ярликах), то результати приймання продукції по кількості оформлюються актом. Акт повинен бути складений в той же день, коли недостача виявлена.

Відповідно до пункту 26 Інструкції акт приймання продукції затверджується керівником чи його заступником підприємства-одержувача не пізніше, ніж на наступний день після складання акту. У тих випадках, коли приймання проводилося у вихідний чи святковий день, акт приймання повинен бути затвердженим керівником підприємства-одержувача чи його заступником в перший робочий день після вихідного чи святкового дня.

Поданий позивачем акт від 19.12.2006 та накладні на відпуск матеріалів на сторону свідчать, що позивачем не проводилась приймання по кількості самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 в момент відкриття (розпечатування) барабану, що нестача була виявлена тільки після відпуску протягом значного часу дроту іншим споживачам, що позивачем не дотримано вимог пунктів 18, 21, 25, 26 Інструкції №П-6 стосовно приймання продукції по кількості і складання акту про нестачу. Акт не містить дати його затвердження керівником чи заступником підприємства-одержувача.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. При цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приймання по кількості самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 відбулося з порушенням приписів Інструкції №П-6, поданий позивачем акт від 19.12.2006 складений без дотримання вимог Інструкції №П-6, результати нестачі дроту отриманого позивачем від відповідача не є обґрунтованими, що відповідачем факт поставки йому позивачем самонесучого ізольованого дроту марки АsXS 4х16 меншої кількості, а саме на 700 м, недоведений належними доказами, передбаченими діючим законодавством України, а також Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості, яка затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.65р. №П-6.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (частина 1 статті 218 Господарського кодексу Украйни).

У пункті 8.1 договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасної поставки або недопоставки продукції продавець сплачує покупцю штраф у розмірі 8% від вартості не поставленої або недопоставленої продукції .

Позивач, посилаючись на п.8.1. договору просить стягнути з відповідача 308 грн. штрафу за недопоставку продукції розрахований від вартості недопоставленої продукції 3850 грн.

Оскільки, позивачем не доведено факту недопоставки відповідачем продукції на суму 3850 грн., у відповідача відсутнє порушення у сфері господарювання, то місцевий суд вірно прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення штрафу є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Чернігівської області від 08.10.2007 у справі №14/230 відповідає чинному законодавству, підстав для його скасування або зміни не вбачається. Апеляційна скарга є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” залишити без задоволення,а рішення господарського суду Чернігівської області від 08.10.2007 у справі №14/230 – без змін.

Матеріали справи №14/230 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова може бути оскаржена в місячний термін до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Михальська  Ю.Б.

21.12.07 (відправлено)