ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р.

№ 7/132-06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого  -                                       Ткаченко
Н.Г.

Суддів
-
Панової І.Ю.

Катеринчук Л.Й.

За участю  представників : ДПІ у  м. Суми
- Зікратного А.В.; СПД ОСОБА_1. -ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу Державної податкової інспекції  у  м.
Суми

на
ухвалу господарського суду Сумської області   від 02.04.2007 р. та постанову
Харківського  апеляційного   господарського суду від 11.06.2007 р. по
справі № 7/132-06 за заявою Державної податкової інспекції  у м. Суми
до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1. про   банкрутство, -

В С Т А Н О В И
В:

Кредитор
-ДПІ у м. Суми  02 серпня 2006 р.  звернувся з заявою до господарського суду про
порушення провадження по справі про банкрутство
СПД ОСОБА_1., внаслідок його
фінансової неспроможності.

Справа
розглядалась судами неодноразово.

Останньою
ухвалою господарського суду Сумської області від 02 квітня 2007 р. /суддя
Гордієнко М.І./ провадження по справі №7/132-06
припинено на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Постановою   Харківського
апеляційного господарського суду від 11 червня 2007 р. по справі
№7/132-06  /колегія суддів у складі:                      Погребняк В.Я., Гончар
Т.В., Істоміна О.А./  ухвалу
господарського суду Сумської
області   від 02.04.2007 р.  залишено без змін, а апеляційну скаргу ДПІ у
м. Суми  без задоволення.

В
касаційній скарзі кредитор -Державної податкової інспекції  у
м. Суми  просить скасувати ухвалу господарського суду
Сумської  області   від 02.04.2007 р. та постанову
Харківського  апеляційного господарського
суду від  11.06.2007 р.,  посилаючись на те, що оскаржувані судові
рішення постановлені судами першої та апеляційної інстанцій з порушенням норм
матеріального та процесуального права, справу направити до господарського суду
першої інстанції  для розгляду по суті.

Заслухавши
доповідь судді Ткаченко Н.Г.,  пояснення
представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не
підлягає  задоволенню з наступних
підстав.

Ініціюючим
кредитором - ДПІ  у  м. Суми було подано заяву про визнання
банкрутом  СПД ОСОБА_1.  на підставі ст. 52 Закону України  “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”, як відсутнього боржника.

Відповідно до ст.52 Закону України  “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом” у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або
керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або
у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби
згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської
звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність
підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство
відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його
вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Як вбачається із матеріалів справи, судами
попередніх інстанцій було встановлено, що боржник знаходиться за місцем своєї
реєстрації -м. Суми, АДРЕСА_1, звітує перед податковими органами та здійснює
підприємницьку діяльність.

Припиняючи
провадження по справі, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того,
що ініціюючий кредитор, в порушення вимог Закону України  “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом ”, не надав суду належних доказів того, що боржник
-СПД ОСОБА_1. відсутній за його місцезнаходженням, що він не подає більше року
до податкових органів звітність, а також , що боржник тривалий час не
займається підприємницькою діяльністю .

Згідно
зі ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців”, який набув чинності
з 01.07.2004 р., в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про
відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про
зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно
до вимог ч.ч. 1,3 ст.18 вищезазначеного Закону, якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних змін, якщо відомості, які підлягають
внесенню  до Єдиного державного
реєстру,  не були до нього внесені, вони
не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Даний  Закон також визначає порядок внесення до
Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її  місцезнаходженням.

Як
вбачається із матеріалів справи, кредитором -ДПІ у м. Суми не надано суду
доказів щодо  наявності чи
відсутності  в Єдиному державному реєстрі
запису про відсутність юридичної особи боржника за її місцезнаходженням,
відповідно до вимог Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців”.

Крім
того, згідно з п.10 ст. 7 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших державних
органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування,
податків і зборів (обов'язкових платежів), додаються докази вжиття заходів по
отриманню заборгованості по обов'язкових платежах у встановленому
законодавством порядку.

ДПІ
у м. Суми не надано суду доказів того, що всі заходи, передбачені законом,  по стягненню заборгованості  з боржника -СПД ОСОБА_1.   перед бюджетом, вичерпано.

Перевіривши
фактичні обставини справи, давши належну оцінку зібраним по справі та
дослідженим судом доказам, доводам та запереченням сторін, господарські суди
попередніх інстанцій, дійшли до обгрунтованого висновку, що  підстав для здійснення провадження у справі
про банкрутство СПД ОСОБА_1., відповідно до ст. 52 Закону України  “Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом ”, як відсутнього боржника,  не вбачається, а отже, провадження по справі
підлягає припиненню.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що ухвала господарського суду Сумської області   від 02.04.2007 р. та постанова
Харківського  апеляційного   господарського суду від 11.06.2007 р.  постановлені у відповідності до вимог закону
та фактичних обставин справи і підстав для їх скасування не вбачається.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду, які викладені в оскаржуваних судових
рішеннях.

На підставі викладеного та керуючись ст.52
Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом”,   ст. ст. 1115,
1117 - 1119, 11111 - 11113    ГПК
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу Державної податкової інспекції
у  м. Суми   залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області   від 02.04.2007 р. та постанову
Харківського  апеляційного   господарського суду від 11.06.2007 р. по
справі № 7/132-06 залишити без змін.

Головуючий
-
Н.Г. Ткаченко

Судді
-
І.Ю.Панова

Л.Й. Катеринчук