ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.11.2007
Справа № 17/417

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Павловського
П.П.  (доповідача).,

суддів: Швеця В.В., Чус О.В

Секретар судового засідання Мацекос
І.М.

За участю прокурора:
Кузьменко С.В., посвідчення №  57 від
10.05.07р.

Представники сторін:

від третьої особи:   ОСОБА_1, фізична особа;

від
позивача та відповідача представники не з'явилися, про час та місце судового
засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні  матеріали апеляційного
подання    Світловодського міжрайонного
прокурора м. Світловодськ   на рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 01.10.07 р.   у справі № 17/417

за позовом   Світловодського міжрайонного прокурора м.
Світловодськ в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Світловодської
міської ради м. Світловодськ

до відповідача: фізичної
-особи підприємця ОСОБА_2, м. Світловодськ

за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
ОСОБА_1.

про
зобов”язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007  року Світловодський міжрайонний прокурор м.
Світловодськ в інтересах держави в особі виконавчого комітету Світловодської
міської ради  звернувся в господарський
суд Кіровоградської області з позовом до фізичної - особи підприємця ОСОБА_2,
м. Світловодськ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 про зобов”язання вчинити дії.

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 01.10.2007 року (суддя -Болгар Н.В.) -в задоволені
позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням
господарського  суду, Світловодський
міжрайонний прокурор м. Світловодськ
звернувся в Дніпропетровський апеляційний господарський суд з
апеляційним поданням  і посилаючись на
неправильне застосування господарським норм матеріального  права, просить скасувати прийняте рішення,
винести постанову, якою   позовні
вимоги  задовольнити.

В апеляційній скарзі прокурор  зазначає, що здійснення відповідачем добудови
є самочинним, що тягне за собою цивільно -правову відповідальність, передбачену
ст. 376 ЦК України.

Позивач надав відзив на апеляційне
подання в якому зазначає, що підтримує повністю вимоги прокуратури. Просить
розглянути справу без його участі.

Відповідач надав відзив на  апеляційне подання. Вважає, що прийняте
рішення відповідає нормам закону. Просить розглянути справу без його участі.

В своєму відзиві відповідач
зазначає, що самочинне будівництво ним не проводиться, а є незначне відхилення
від проектної документації конструкції декоративного козирка на зовнішній
стороні приміщення. З цього приводу вже тривалий час йде узгодження
компетентними органами змін до перебудови козирка, але третя особа створює
перепони в вирішенні цього питання поданням скарг до різних органів та позовів
до суду. Просить апеляційне подання залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 01.10.07 року без змін.

Третя особа надала відзив на
апеляційне подання, у відзиві зазначає, що будівництво готелю велось всупереч
законам, так як без дозволу розпочинати будь -яке будівництво заборонено. При
будівництві козирків істотно порушені будівельні норми і правила, а саме
проігноровані забудовником.

В судове засідання не з'явились
представники позивача та відповідача, про час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що залучені до справи
докази дозволяють визначитись відносно законності оскаржуваного рішення,
колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників
позивача та відповідача, які належним чином повідомлені про час та місце
розгляду справи.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва з 12.11.07 р. до 19.11.07 р.

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного господарського суду заслухавши доповідь судді -доповідача,
пояснення  прокурора та третьої особи,
вивчивши матеріали справи та доводи апеляційного подання, прийшла до висновку,
що рішення господарського суду
підлягає  скасуванню, а апеляційне
подання задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи,
26.11.2003 року між громадянином ОСОБА_3 та підприємцем ОСОБА_2  укладено договір купівлі -продажу, відповідно
до умов якого ОСОБА_2 набув у власність нежитлове вбудоване приміщення
загальною площею 264 кв. м., розташованого у цокольному поверсі
трьохповерхового житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Світловодського
міськвиконкому № 764 від 09.07.2004 року власнику  нежитлового вбудованого приміщення дозволено
будівництво готелю до 12 місць за рахунок переобладнання вбудованих приміщень з
використанням існуючого входу. Інспекцією державного архітектурно -будівельного
контролю м. Світловодськ приватному підприємцю Добровольському видано дозвіл №
21 від 28.04.2006 року на виконання будівельних робіт з реконструкції названого
вбудованого приміщення під готель відповідно до затвердженої проектної
кошторисної документації.

Перевіркою  Світловодським міським відділом архітектури
та містобудування на вимогу Світловодського міжрайонного прокурора встановлено
відхилення  підприємцем ОСОБА_2 від
проектної документації в частині перевищення обрізу козирка входу відносно
рівня позначки підлоги вище розташованих житлових приміщень, що є порушенням п.
2.54 ДБН В 2.2 -15 -2005, за яким рівень покрівлі вбудовано -прибудованої
частини будинку не повинен перевищувати позначки підлоги вище розташованих
приміщень основної частини приміщень, про що повідомлено листом № 207 від
04.07.2006 року.

Свої посилання прокурор обґрунтовує
тим, що при виконані будівельних робіт по реконструкції приміщення під
готель  допущено відхилення від
узгодженої проектної документації -самочинне будівництво козирка на фасадній
частині будинку АДРЕСА_1          за
відсутності робіт і це є порушенням вимог ст. 5 Закону України “Про основи
містобудування”.

Ст. 5 Закону України “Про основи
містобудування” містить основні вимоги до містобудівної діяльності, які повинні
бути забезпечені розробкою містобудівної
документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на
проектування, з дотриманням держави стандартів, норм і правил, регіональних і
місцевих правил забудови. Урахування законних інтересів та вимог власників або
користувачів земельних ділянок  та
будівель, що оточують місце будівництва.

Згідно приписів ч. 1 ст. 23 Закону
України “Про планування і забудову територій”, забудова територій передбачає
здійснення нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітальному
ремонту, впорядкування об'єктів містобудування, розширення  технічного переоснащення територій, що у
загальному визначені є поняттям -будівництво; будівництво об'єктів
містобудування, визначення яких містить ст. 3 цього Закону, здійснюється згідно
із законодавством, державними стандартами, нормами та правилами, регіональними
і місцевими правилами забудови, містобудівною та проектною документацією.

Таким чином твердження відповідача,
що реконструкція нежитлових приміщень не є будівництвом, господарський суд
правильно визнав безпідставним.

Відповідно до ст. 29 Закону України
“Про планування   і забудову територій”
п. 1.1., 2.1 р. 2 “Положення про порядок надання дозволу на виконання
будівельних робіт”, затвердженого наказом Держбуду України № 273 від 05.12.00
року, зареєстрованого наказом в Міністерстві юстиції України 25.12.00 року за №
945/5166, дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва,
реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших
об'єктів, розширення і технічного переоснащення ( роботи з будівництва) є
документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального
підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої
проектної документації (будівельний генеральний план та паспорт фасаду в двох
примірниках, пояснювальна записка для
реєстрації), погодженої та затвердженої в порядку, визначеному  законодавством; виконання (здійснення)
будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу  на виконання будівельних робіт або його
перереєстрації, а також здійснення не тягне за собою відповідальність згідно із
законодавством.

У листі управління містобудування,
архітектури та житлово -комунального господарства Кіровоградської обласної
адміністрації № П -13 від 18.07.2007 року
на звернення ОСОБА_1 зазначено, що козирок є конструктивним елементом
основної частини будівлі і повинен входити в проект реконструкції будівлі,
погодженим з головним архітектором міста, що передбачено п. 9.1 ДБН А 2.2. -3
-2004 “Склад, порядок розроблення погодження та затвердження проектної
документації для будівництва”.

Листом від 23.11.2006 року №
07/12-1761 управління містобудування, архітектури та житлово -комунального
господарства Кіровоградської обласної державної адміністрації повідомило
Світловодський міськрайонний суд, про те, що у проектній документації,
розробленій архітектором Чегодаєвим І.С. (м. Жовті Води) та погодженій головним
архітектором міста, відсутній козирок по фасадній частині готелю.

Із листа виконавчого комітету
Світловодської міської ради Кіровоградської області № 18-140/1 від 09.11.2007
року, який надала до Дніпропетровського апеляційного господарського суду третя
особа, вбачається, що проведення перебудови самочинного будівництва козирків
приватним підприємцем ОСОБА_2 на фасаді будинку АДРЕСА_1 неможливо. Також
зазначено, що міськвиконком має претензії до незаконного самочинного
будівництва козирків на фасаді вищезгаданого будинку.

Відповідно до листа - відповіді
виконавчого комітету Світловодської
міської ради міського відділу архітектури та містобудування вих. № 750
від 06.11.2007 року на звернення депутата міської ради ОСОБА_4 від 22.10.2007
року № 8, щодо самочинного будівництва козирка повідомлено, що  відділом архітектури та містобудування
Світловодського міськвиконкому не погоджувалась проектно -кошторисна
документація на будівництво козирку на фасадній частині до готелю по АДРЕСА_1.

Поданням заяви до господарського суду
Кіровоградської області  мешканці будинку
по АДРЕСА_1 просять прийняти міри по знесенню самочинного будівництва козирків
з фасаду будинку, оскільки незаконне будівництво козирків призводить до погіршення
здоров'я і життя мешканців квартир.

З огляду на вищевикладене,
господарський суд помилково дійшов висновку про
те, що дане нерухоме майно не є самочинним будівництвом. Таким чином
господарський суд, неправильно застосував норми матеріального права, а саме ст.
376 Цивільного кодексу України.

За таких обставин рішення суду
повинно бути скасовано у відповідності
до приписів п. п.1,4  ч.1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 101 - 105  ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання    Світловодського міжрайонного прокурора м.
Світловодськ   на рішення господарського
суду Кіровоградської   області від
01.10.07 р.   у справі № 17/417-задовольнити.

Рішення  господарського суду Кіровоградської  області
від 01.10.07 р. - скасувати.

Зобов'язати фізичну особу
-підприємця ОСОБА_2 знести самочинно збудовану конструкцію козирка на фасадній
частині будинку по АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідача: фізичної
-особи підприємця ОСОБА_2, м. Світловодськ в доход державного бюджету державне
мито в сумі 85, 00 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції -  42,50 грн. за розгляд апеляційної скарги, за
інформаційно -технічне
забезпечення  - 118 грн.

Видачу виконавчого документу, оформленого
згідно ГПК України та Закону України “Про виконавче провадження” доручити
господарського суду Кіровоградської області.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                                              П.П.
Павловський

Суддя
В.В.Швець

Суддя                                                                                                      О.В.
Чус