ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" вересня 2007 р.
Справа  № 26/200-07-4817

За  позовом  :  приватного підприємства „Малсі”;

до відповідача : Державного підприємства дослідного господарства „Богунівська еліта”

Селекційно –генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН

про стягнення  13 869 грн.

Суддя   Никифорчук  М. І.

за  участю  представників  сторін :

від  позивача  :  Барган Н.М., Громадський О.В.  за довіреностями

від  відповідача  :  в.о. директора Козак П.П.,  Погребняк М.М. за довіреністю;

Суть спору :  приватним  підприємством  «Малсі»( далі – позивач)  заявлено вимога  до Державного підприємства дослідного господарства „Богунівська еліта”  Селекційно –генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення УААН ( далі –відповідач)   про зобов’язання відповідача поставити  товар –гречиху  по договору   купівлі - продажу  № 073  укладеного   між  сторонами  14 липня 2005 р. та  стягнення  неустойки   у  вигляді   штрафу   в   сумі  13 869 грн.  за  недопоставлений товар, та по договору купівлі- продажу  № 107 від 14 березня 2006 р.

Під  час  розгляду  справи  27.08.2007 р.  позивачем надана заява  про  уточнення  позовних   вимог,  згідно  якої  позивач  просить  зобов’язати   відповідача передати позивачеві  92,46  тон  гречки  по вказаному договору.

Представники  позивача  вимоги  підтримують.

Представники відповідача  вимоги  не  визнають  повністю, надали  відзив на позов  у якому, зокрема   зазначають,  що  ними  не  виконані  договірні  зобов’язання  по поставці позивачеві  вказаного  у договорі   товару  у зв’язку  з  наявними  у весняно –літній період   2005 року несприятливими  погодними  умовами, що призвело  до значного  зниження урожаю зернових,  що  стало   причиною  невиконання   ряду   договорів  укладених  підприємством.

В засіданні суду  оголошено перерву з 27 серпня 2007 р по 31 серпня 2007 р.  та з 31.08.2007р. по 03.09.2007р. згідно  вимог ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,  вислухавши представників сторін,  господарський суд, -

у с т а н о в и в:

Між  сторонами  по  справі  14 липня  2005 року  та  14 березня 2006 р.  укладені  договори  купівлі - продажу   № 073 та № 107 відповідано.

Відповідно до  п.1.1 договорів,  продавець,  тобто відповідач, передає  у  власність, а покупець, тобто   позивач,  приймає  та  оплачує  товар,  вид,  кількость, якість, ціна та вартість якого визначається  на  підставі   специфікацій,  які  є  невід’ємною  частиною цього Договору.

Таким  чином,  у відповдача по справі,  внаслідок  укладеного Договору,  виникли зобов’язання  щодо  передачі  товару.

Згідно  п.3.4  договорів  строк  поставки   вказаного  товару  встановлено по договору від 14.07.2005р. №073 до 30 серпня 2005р., по договору від 14.03.2006р. №107   до 30 серпня  2006 року.

Згідно  специфікації № 1 до  договору   від 14 липня  2005 р.,  яка  складена та  засвідчена  печатками обох сторін,   відповідач  поставляє  позивачеві  гречиху   у  кількості  60 тон  по  ціні 750 грн.  за  тону  на  загальну  суму 45 000 грн.

Згідно  специфікації № 1 до  договору від 14 березня 2006 р.,  яка  складена та  засвідчена  печатками обох сторін,   відповідач  поставляє  позивачеві  гречиху   у  кількості  70 тон  по  ціні 750 грн.  за  тону  на  загальну  суму 52 500 грн.

Згідно   п.5.4 обох  договорів,  у  випадку  повної  або  часткової  не поставки товару у зазначені  строки,  продавець  відшкодовує  покупцю  штраф  в  розмірі  20% від суми недопоставленого товару.

Відповідачем по накладним №№ 217 та 218 від  16.10.2006 р.  поставлено позивачеві гречки  на  суми   225 грн. та  6150 грн. відповідно,  а  по  накладним  № 153 від 21 жовтня 2005 р. та №  152 від 17 жовтня  2005 р. також  поставлено  гречки  на суми 6555 грн. та 15 225 грн. відповідно.

Факт  передачі  відповідачем  позивачеві  вказаного товару  підтверджується  наявними у  накладних  печатками  обох  підприємств.

У  зв’язку  з невиконанням  відповідачем  своїх  договірних  зобов’язань  в повному обсягу, на підставі  умов  п. 5.4  договорів  відповідачеві  нараховано  неустойка  в   розмірі  13869 грн.,  що  складає, згідно зазначення про це у позові, 20%  від  вартості  недопоставленого товару.

Згідно статі 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Під  час  розгляду  справи  27.08.2007 р.  позивачем надана заява  про  уточнення  позовних   вимог,  згідно  якої  позивач  просить  зобов’язати   відповідача передати позивачеві  92,46  тон  гречки  по вказаному договору  та  стягнути  неустойки   у  вигляді   штрафу   в   зазначеній вище  сумі  за  недопоставлений товар.

Заперечуючи  проти  вимог  позивача, відповідач надав відзив у якому зазначає, що ним  не  виконані  договірні  зобов’язання  по поставці  позивачеві  вказаного   товару  у зв’язку  з  наявною у весняно –літній період   2005 року несприятливими  погодними  умовами, що призвело  до значного  зниження урожаю зернових, що  і стало  причиною  невиконання   ряду   договорів  укладених  підприємством, у тому   числі  і  з  позивачем про що свідчить слідуюче.

В  обгрунтування  своїх  заперечень, під час розгляду справи,  відповідачем надана   довідка   гідрометереологічного  центру  Чорного  та  Азовських морів  №   22/17А  від   24.02.06 р., згідно якої,    у весняно - літній  період  2005  року   спостерігались  несприятливі   погодні  умови  для   розвитку   росту   та формуванню  урожаю сільськогосподарських  культур  на землях ДПДГ «Богунівська еліта»Іванівського району Одеської  області.  На   протязі   цього періоду  спостерігався  значний недобір опадів, що привело до ґрунтової засухи.  Вказані  несприятливі  умови   весняно –літнього  періоду  2005  року    могли привести до значного зниження урожаю  озимої пшениці, ярого ячменю, кукурудзи та соняшника  на  землях   ДПДГ  «Богунівська еліта».

Крім того,  відповідачем  також  наданий  висновок  торгово –промислової  палати України № 1549/05-4 від 15 червня 2007 року, згідно якого  торгово –промислова   палата України   розглянувши  запит ДП ДГ "Богунівська еліта" (с. Богунове Іванівського району Одеської області) щодо визнання форс-мажорними обставинами погодні умови, які спричинили пошкодження і загибель сільськогосподарських культур у 2007 році,  у якому зазначено наступне.

За даними гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів у березні 2007 року  на  території  Іванівського  району  переважала  надзвичайно  тепла  погода.

Суховійні явища значно погіршили стан цих культур. Внаслідок високих денних температур  та  грунтової  посухи  відбулось  передчасне пожовтіння та засихання листя рослин та стебел. Несприятливі погодні  умови  можуть  привести  до   значного зниження або втрати урожаю озимих та  ярих   сільськогосподарських культур у ДП ДГ "Богунівська еліта" в 2007 році ( довідка  гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 06.06.2007 № 94/17А).

Внаслідок  стихійного  лиха 2007 року на площах ДП ДГ "Богунівська еліта" на 04.06.2007 були  пошкоджені  і  загинули : озима  пшениця - 161,2 га,  ярий ячмінь -          210 га (Протокол №17 від 07.06.2007 комісії ТЕБ та НС; Акт від 04.06.2007, затверджений Іванівським районним  управлінням  агропромислового  розвитку  райдержадміністрації). На підставі   викладеного   Торгово –промислова палата України  підтверджує,  що   вищевказані несприятливі  погодні  умови,  що спричинили пошкодження і загибель сільськогосподарських   культур  на   площах  ДП ДГ  "Богунівська еліта"  станом на 04.06.2007, є форс-мажорними обставинами, відповідно до підпункту „г" підпункту 18.2.1 п.18.2 статті 18 Закону  України  від 21.12.2000 р. "Про порядок погашення зобов'язань платників  податків  перед  бюджетами та державними  цільовими 30.11.2006 №398-У "Про внесення змін  до  деяких  законодавчих  актів  України  з  питань  оподаткування”.

Аналізуючи  надані  сторонами докази, суд  прийшов до наступного висновку.

Згідно  вимог  статті  33 ГПК України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини  на  які  вона  посилається  як  на  підставу  своїх вимог  та  заперечень.

Згідно  ст. 43 ГПК України, господарський   суд   оцінює   докази   за  своїм  внутрішнім  переконанням, що  грунтується  на  всебічному,  повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх  обставин  справи  в  їх  сукупності,   керуючись   законом.

Статею 34 ГПК України  передбачено, що  господарський суд приймає тільки ті докази,  які  мають  значення  для  справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись   іншими  засобами   доказування.

Статею 32  ГПК України  передбачено, що доказами у справі  є  будь - які фактичні дані,  на підставі яких  господарський  суд у визначеному законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких  грунтуються  вимоги і заперечення сторін, а також  інші  обставини,  які   мають  значення  для  правильного  вирішення  господарського спору.

Ці  дані встановлюються  такими засобами, зокрема, письмовими  і  речовими  доказами,  висновками  судових  експертів.

Не  оспорюючи  наявність  вказаного  позивачем зобов’язання щодо поставки  гречки у розмір 92,46 тон, відповідач  зазначає,  що вказане  зобов’язання ним не виконанно  у зв’язку  з наявними у вказаний вище весняно- літній період 2005 року несприятливими погодними умовами, що зумовили   значне  зниження  урожаю озимої  пшениці, ярого  ячменю, кукурудзи  та  соняшника та які  спричинили    пошкодження  і  загибель сільськогосподарських   культур  на   площах  ДП ДГ  "Богунівська еліта".

Згідно ст. 614 Цивільного кодексу України,  особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності  її  вини  (умислу  або  необережності),  якщо  інше  не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе,  що  вжила   всіх  залежних  від  неї  заходів  щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно частини 2 цієї ж статті відсутність  своєї  вини  доводить  особа,  яка   порушила зобов'язання.

Зі   вказаного  вище висновку  торгово –промислової  палати України № 1549/05-4 від 15 червня 2007 року випливає, що на землях  відповідача  і  в 2007 р. також мали місце   такі несприятливі  погодні  умови,  що  стали  причиною  загибелі  сільськогосподарських культур.

Як  пояснив відповідач    у  судовому  засіданні,   у  зв’язку  зі   вказаними   обставинами він  неспроможній і дотеперішнього  часу  виконати умови вказаного договору, оскільки насіння  гречки  у  нього  фізично відсутнє.

Оцінюючі  надані  відповідачем   вказані довідку  гідрометеорологічного  центру   Чорного та Азовського морів  та  висновок  торгово –промислової  палати України, суд вважає, що ці  письмові  докази є  тими доказами,  які  доводять   неможливість  виконання  відповідачем   умов  вказаного   договору  по  незалежним  від  нього  причинам.

Крім того, згідно  вказаного  висновку  торгово –промислової  палати України,   вказані у  ньому  обставини  є  форс-мажорними обставинами. Отже, оскільки  вказані  обставини є форс-мажорними  то  вони   виникли  по  незалежним  від  відповідача причинам.

З цього випливає, що  у даному випадку неможна визнати  протиправним  невиконання  зобов’язання  з  боку  відповідача,  ( відсутня вина  відповідача)   оскільки  він  не  міг  виконати  це  зобов’язання.  Тобто  є  у  наявності  фізична неспроможність відповідача  виконати  вказані  зобов’язання.

Враховуючи, що предметом договору є поставка  гречки, що є сільськогосподарською культурою, то виходячи  із вказаних обставин суд вважає, що відповідач був неспроможній вжити  всіх  залежних  від  нього  заходів  щодо належного виконання  зобов'язання.

Згідно ст. 617 Цивільного  кодексу України, особа,  яка  порушила   зобов'язання,   звільняється   від відповідальності за порушення зобов'язання,  якщо вона доведе,  що це порушення  сталося  внаслідок  випадку  або  непереборної сили.

Вказані   форс - мажорні  обставини,   на думку суду,  і  є  непереборної силою.

Наявність форс –мажорних  обставин,  а саме :  стихійні лиха,  військові  дії,  урядові  постанови, також  передбачено  п.6.1  Договору.

Згідно п. 5.3  договору,  за  невиконання  або  неналежне  виконання  взятих  на  себе  зобов’язань  сторони  несуть  відповідальність, передбачену  діючим   Законодавством  України.

Отже  ці обставини, на думку суду,   є  підставою  для  звільнення  відповідача  від виконання  зобов’язання  в  силу  вимог  ст. 617 Цивільного кодексу України.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що сторона,  для якої утворилась неможливість виконання зобов’язання  по Договору, повинна негайно повідомити іншу сторону про настання  або  припинення  зобов’язання,  що  є  перешкодою  виконанню  зобов’язання.

У  матеріалах  справи  відсутні  докази  такого повідомлення   відповідачем  позивача, але  відсутність  таких доказів,  на  думку  суду,  не  є підставою  для   відхилення  наданих відповідачем   вищевказаних  доказів.

Таким чином,  враховуючи  та  аналізуючи  викладені  вище обставин,  суд  не  вбачає  законних  підстав  для   визначення відповідача  винним  у  порушенні  зобов’язання   щодо  непоставки  позивачеві  товару, тому  позов  у  цієї   частині  задоволенню  не  підлягає.

У  зв’язку  з цим,   суд вважає,  що   вимоги  позивача щодо   стягнення з відповідача неустойки  у зв’язку  з  невиконанням  відповідачем  зобов’язання  задоволенню  не   підлягають.

На  підставі  викладеного  суд  також  не  вбачає  підстав  для   задоволення   клопотання  позивача  щодо  забезпечення   позову  по  даній справі.

Враховуючи викладене і, керуючись статями 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд, -

в и р і ш и в :

У  задоволенні  позову  – відмовити.

Рішення  набирає  законної  сили  після  закінчення  10- ти  денного

строку на його оскарження.

Суддя                                                                                 М.І.Никифорчук