СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.07.07                                                                                 Справа № 10/272ад.

Суддя господарського суду Луганської області Мінська Т.М. при секретарі Качановській О.А., по справі № 10/272ад за позовом

Малого приватного підприємства "Виробнича торгівельно –комерційна фірма "Приват –Коммерс", м. Луганськ

до 1. Ленінської міжрайонної державної податкової інспекції у м. Луганську

2. Головного управління державного казначейства України в Луганській області, м. Луганськ

про стягнення 927573 грн. 00 коп.

в присутності представників:

від позивача - Браун П.С. - директор, Колотович Д.О., довіреність № б/н від 25.01.07.,  Прахова Н.І., довіреність № б/н від 25.01.07.;

від 1-го відовідача - Паталаха К.П. - держ.подат.інспектор, довіреність № 8689/10 від 20.03.07.;

від 2-го відповідача -Давидова О.В.-гол.спеціаліст-юрисконсульт, довіреність № 09-22/1-63 від 12.03.07.

Згідно з п. 2-1  Прикінцевих і перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства  України  не здійснювалась звукова фіксація судового процесу за клопотанням учасників процесу.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з Державного бюджету України  суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по податковим деклараціям за липень, серпень, вересень 2006 року у розмірі 927573 грн. 00 коп.

І –ий  відповідач  відзивом  на позов від 13.06.2007р. № 19649/10 заперечує  проти позову.

ІІ –ий відповідач  відзивом на позов від 04.06.2007р. № 774 повідомив, що згідно п.4 "Порядку відшкодування податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 02.07.1997р. № 209/72, відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами ДК України за висновками податкових органів або за рішенням суду. На теперішній час у Управління нема підстав для повернення, тобто у Управління у наявності нема ні висновку, ні рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Мале приватне підприємство "Виробнича торгівельно –комерційна фірма "Приват –Коммерс",  (позивач  у справі)  зареєстрований  платником податку на додану вартість в Ленінській  МДПІ (І-ий відповідач),   свідоцтво за № 17300720  про реєстрацію платника податку на додану вартість видане  17.04.2001.

16.08.2006 року позивач подав до Ленінської МДПІ  податкову декларацію  з податку на додану вартість   за липень  2006 року.  Разом з декларацією поданий розрахунок суми бюджетного  відшкодування  і  заява  про повернення  суми бюджетного відшкодування.

За даними поданої декларації за  липень 2006 року  сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню  (рядок  25) –6965 грн.,  в тому числі  на рахунок платника у банку  (рядок 25.1.)  - 6965 грн. Ця  сума   розрахована  у рядку  4 Розрахунку  бюджетного відшкодування.

18.09.2006  року позивачем  подано  податкову декларацію  з податку на додану вартість   за серпень   2006 року, розрахунок суми бюджетного  відшкодування  і  заява  про повернення  суми бюджетного відшкодування.

За даними поданої декларації за  серпень 2006 року  сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню  (рядок  25) –150818 грн.,  в тому числі  на рахунок платника у банку  (рядок 25.1.)  - 150818 грн. Ця  сума розрахована  у рядку  4 Розрахунку  бюджетного відшкодування.

11.10.2006  року  подано  податкову декларацію  з податку на додану вартість   за вересень 2006 року, розрахунок суми бюджетного  відшкодування  і  заява  про повернення  суми бюджетного відшкодування.

За даними  цієї декларації сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню  (рядок  25) – 776755  грн.,  в тому числі  на рахунок платника у банку  (рядок 25.1.)  - 776755  грн. Ця  сума розрахована  у рядку  4 Розрахунку  бюджетного відшкодування.

З  25.10.2006. до 31.10.2006.  Ленінською МДПІ  проведено   перевірку,  за результатами якої складено Довідку № 716/23-6/21799042 від 01.11.2006. «Про результати позапланової виїзної  перевірки Малого приватного  підприємства  "Виробнича торгівельно –комерційна фірма "Приват –Коммерс"   з питання  достовірності  нарахування  бюджетного відшкодування  податку  на додану вартість на розрахунковий рахунок  за липень, серпень, вересень   2006 року.»

Висновок перевірки –підтверджено  заявлену  позивачем  суму  бюджетного відшкодування  з податку на додану вартість:

За липень  2006 року  -  6965 грн.

За  серпень 2006 року –5882 грн.

За  вересень 2006 року –776755 грн.

Також в акті  зазначено, що неможливо підтвердити  залишок  заборгованості  за  серпень 2006 року в  зв’язку  з  неотриманням  відповідей  на  запити про проведення  зустрічних перевірок.

Остаточно сума  відшкодування  ПДВ з бюджету  буде підтверджена  після отримання інформаційних довідок та у разі необхідності,  проведення зустрічних перевірок.

Згідно  додатку  № 1  до довідки  Довідку № 716/23-6/21799042 від 01.11.2006. «Про результати позапланової виїзної  перевірки Малого приватного  підприємства  "Виробнича торгівельно –комерційна фірма "Приват – Коммерс"   з питання  достовірності  нарахування  бюджетного відшкодування  податку  на додану вартість на розрахунковий рахунок  за липень, серпень, вересень   2006 року.»    підтверджено  загальну  суму  податкового кредиту  за липень , серпень, вересень   2006 року  відповідно  6965 грн.  150818 грн.,  776755 грн.»

На  час   розгляду  справи  відповідачем  отримані   інформаційні  довідки на запити про  проведення зустрічних перевірок.

Судом  досліджено  податкові декларації,  вищевказана  довідка  з додатком,  договори,   податкові  накладні,   реєстри  отриманих податкових накладних,  вантажно –митні декларації,  видаткові  накладні,  докази  оплати  отриманих товарів,  послуг.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги   підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно  підпункту   7.7.1.  пункту  7.7. статті 7  Закону України  «Про податок на додану  вартість» (надалі –Закон про ПДВ)  сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному   значенні   суми,   розрахованої   згідно   з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього  податку,  що  виник  за  попередні податкові  періоди  (у  тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону),  а при його  відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Пунктом  7.7.2.  цієї статі  передбачено,  якщо    у   наступному   податковому   періоді   сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  має  від'ємне значення, то:

а) бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення,  яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається  до  складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно  до  підпункту    7.7.4.  статі 7  платник   податку,   який   має   право  на  одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення  повної суми  бюджетного  відшкодування,  подає  відповідному  податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення  такої  повної суми  бюджетного  відшкодування,  яка  відображається у податковій декларації.

Пунктом   7.7.5.  статті  7 Закону про ПДВ  встановлено,  протягом  30  днів,  наступних   за   днем   отримання податкової  декларації,  податковий  орган проводить документальну невиїзну  перевірку  (камеральну)  заявлених  у  ній   даних.   За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування  було  зроблено  з   порушенням   норм   податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення    достовірності    нарахування    такого    бюджетного відшкодування.

Податковий  орган  зобов'язаний  у  п'ятиденний  термін після закінчення   перевірки   надати   органу  державного  казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На    підставі    отриманого   висновку   відповідного податкового органу орган державного  казначейства  надає  платнику податку  зазначену  у  ній  суму  бюджетного  відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний  банківський рахунок  платника  податку  в  обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Закон про ПДВ також  передбачає,  які   заходи  застосовуються податковим органом,   за  наслідками перевірки,  зокрема  пунктом    7.7.7.  статі  7  цього Закону передбачено,  якщо   за    наслідками    документальної    невиїзної (камеральної)  або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий   орган   виявляє   невідповідність   суми   бюджетного відшкодування  сумі,  заявленій у податковій декларації,  то такий податковий орган:

б) у  разі  перевищення  заявленої  платником  податку   суми бюджетного відшкодування над сумою,  визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок,  податковий  орган  надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування.

На дату  розгляду  справи  податковим  органом внаслідок проведення таких перевірок  не було  відповідно до пункту    7.7.7.  статі  7  Закону про ПДВ  прийнято  і  надіслано позивачу   податкове повідомлення, в якому зазначаються сума  перевищення  бюджетного відшкодування  та підстави для її вирахування.

Податковий  орган  у  п'ятиденний  термін після закінчення   перевірки,  мав  надати  органу  державного  казначейства висновок  із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

І –відповідач  не  навів  підстав,  передбачених  законодавством,  для  ненадання  вказаного  висновку.

Судом  встановлено,  що  позивачем  дотримані  вимоги  пункту  7.7.2.  статі  7  Закону про ПДВ  стосовно  фактичної сплати отримувачем  товарів (позивачем)  у попередніх податкових періодах  постачальникам таких товарів (послуг)     частини   від'ємного значення.

Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу України  в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України, у тому числі операцій з коштами державного бюджету та розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів, контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті  зобов’язань та проведенні платежів.

Таким чином, органи Державного казначейства здійснюють операції з перерахування коштів держбюджету з податку на додану вартість за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Відповідно  до  ст.  124 Конституції  України  і  ст. 20  Господарського Кодексу України  позивач,  як суб’єкт  господарювання  має  право  на судовий захист  своїх  прав і законних інтересів.

Оцінивши  всі  вищевикладені  обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому засіданні  19.07.2007.  і  постановив   задовольнити позов  повністю.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  19.07.2007. проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст.  94  Кодексу адміністративного судочинства  України  якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені  судові витрати  з Державного бюджету України.    Тобто,  позивачу  присуджується  з Державного бюджету  України  витрати по сплаті  держмита  в сумі   1700 грн.  Повернення  зайво сплаченого  мита  здійснюється  за  клопотанням  позивача.

Керуючись ст.ст.  17, 18, 68, 158 –163,  Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1.Позов задовольнити  повністю.

2. Стягнути  з  Державного бюджету  України  з р/р 0006, відкритому   в  банку  ГУ ДКУ в Луганській області,  МФО 804013 на  ім’я  УДК в м. Луганську  ГУ УДК в Луганській області  код ОКПОУ 24046582 по коду  бюджетної класифікації доходів 14010200 «Бюджетне  відшкодування  податку на додану вартість грошовими коштами»  на користь       Малого приватного  підприємства  "Виробнича торгівельно –комерційна фірма "Приват –Коммерс", м. Луганськ,  вул. 50 років Утворення  СРСР, 22, , п/р 299  в  ФЛЦВ ПІБ м. Луганська,  МФО 304308   суму  бюджетного  відшкодування  з   податку на додану вартість  за податковими  деклараціями  за  липень,  серпень, вересень  2006 року  в  розмірі   927573 грн. 00 коп.

3.  Стягнути з Державного бюджету України з поточного рахунку  0006  МФО 804013, ОКПО 24046582,  Управління  Державного казначейства  у м. Луганську, банк –Головне Управління Державного казначейства в Луганській області, код  бюджетної класифікації 22090200   на Малого приватного  підприємства  "Виробнича торгівельно –комерційна фірма "Приват –Коммерс", м. Луганськ,  вул. 50 років Утворення  СРСР,   22, , п/р 299  в  ФЛЦВ ПІБ м. Луганська,  МФО 304308           витрати по сплаті   державного мита в сумі   1700  грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена  24.07.2007.

Суддя                                                                                     Т.М.Мінська