ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  27/373

15.10.07

За позовом

Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

до

Відкритого акціонерного товариства
«Мостобуд», в особі Містобудівельного                        загону № 60

треті особи

1. Закрите акціонерне товариство
Страхова компанія «Інпро» 2. ОСОБА_2

про

стягнення 7235,49 грн.

Суддя Дідиченко М.А. Секретар
Приходько Є.П.

Представники:

від позивача:

ОСОБА_1.

від відповідача:

не з'явились

від третіх осіб

не з'явились

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 7235 грн. 49 коп., яка
складається з  7 087 грн. 89 коп.
збитків, завданих внаслідок дорожньо -транспортної пригоди 27.12.2006 року та
147 грн. 60 коп. витрат, які понесені позивачем за проведення  автотоварознавчої експертизи.

Заявлені позовні вимоги
обґрунтовані посилкою на постанови Луцького міськрайонного суду від 18.01.2007
року по адміністративних справах № 3-2543/07, № 3-2543/07, якими винуватцями
ДТП , яке сталося 27.12.2006 року визнано обидві особи.

Нормативно заперечуючи проти
заявлених позовних вимог, відповідач послався на ч. 3 Постанови Пленуму   Верховного суду України «Про практику
розгляду судами справ за позовами про відшкодування шкоди»№ 6 від 27.03.1992
року, відповідно до якої при наявності вигни обох володільців -розмір
відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного з них.

Ухвалою Господарського суду
Волинської області від 23.04.07 (суддя Філатова С.Т.) порушено провадження у
справі № 04/93-40.

Ухвалою Господарського суду
Волинської області від 15.06.2007р. залучено до часті у справі третю особу, яка
не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2.

Ухвалою Господарського суду
Волинської області від 26.07.2007р. справу № 04/93-40 направлено за підсудністю
до Господарського суду міста Києва, оскільки структурний підрозділ відповідача
Містобудівельний загін № 60 не має статусу юридичної особи та не уповноважений
представляти інтереси відповідача у суді, а відповідач -Відкрите акціонерне
товариство «Мостобуд», згідно довідки управління статистики № 22095/06 від
28.11.2006р., знаходиться у місті Києві.

За резолюцією Голови Господарського
суду міста Києва справу № 04/93-40 передано для розгляду судді Дідиченко М.А.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.08.2007р. присвоєно справі № 04/93-40 номер «27/373», розгляд
справи призначено на 11.09.2007 року.

Позивач у судовому засіданні
11.09.2007р. підтримав свою правову позицію мотивуючи тим, що відповідачем було
завдано шкоду зіткненням у дорожньо-транспортній пригоді,  розмір якої визначено висновком
автотоварознавчої експертизи.

Відповідач та треті особи у судове
засідання 11.09.2007р. не з'явилися, відповідач вимоги ухвали суду не виконав,
причини неявки повноважних представників третіх осіб  суду не відомі.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від  11.09.2007р. відкладено розгляд
справи на 25.09.2007р., зобов'язано учасників судового процесу надати суду
певні документи.

Третя особа-1 у судовому засіданні
25.09.2007р. надала письмові пояснення, відповідно до яких просила суд
встановити істотні та об'єктивні обставини справи, а також визначити розмір
відшкодування у відповідності до витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом
пошкодженого автомобілями позивача в залежності від ступеня винності всіх осіб,
діями яких було завдано шкоди.

Відповідач та третя особа-2 у
судове засідання 25.09.2007р. не з'явилися, відповідач вимоги ухвали суду не
виконав, причини неявки повноважних представників відповідача та третьої  особи
суду не відомі.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 03.09.2007р. розгляд справи відкладено на 15.10.2007р.

Відповідач та треті особи у судове
засідання 15.10.2007р. не з'явилися, відповідач вимоги ухвали суду не виконав,
причини неявки повноважних представників третіх осіб  суду не відомі.

Враховуючи, що матеріали справи
містять докази належного повідомлення відповідача  про час та місце судового засідання,
суд,  на підставі ст. 75 ГПК України,
приходить до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами і без участі
представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд -

В С Т А Н О В
И В:

27.12.2006р. на вул. Ковельській у
місті Луцьку сталося зіткнення пасажирського автобуса ПАЗ-32054 державний
НОМЕР_1, за кермом якого знаходився позивач
ОСОБА_1.  і автомобіля КРАЗ-255Б
державний НОМЕР_2, за кермом якого знаходився водій відповідача ОСОБА_2

Факт дорожньо-транспортної пригоди
підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 27.12.2006р.
та довідкою Луцького міжрайонного відділення ДАІ № 2874 від 24.01.2007р.

З наявного в матеріалах справи висновку
№ 0481 від 05.01.2007р. автотоварознавчої експертизи Волинського відділення
Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що
вартість матеріального збитку, завданого власнику автобуса ПАЗ-32054 державний
НОМЕР_1 складає 7087 грн. 89 коп., а вартість відновлювального ремонту автобуса
ПАЗ-32054, НОМЕР_3 в результаті його пошкодження при ДТП -4444 грн. 41 коп.

Судом встановлено, що вартість
експертизи була сплачена позивачем у розмірі 147 грн. 60 коп., що
підтверджується рахунком № 299 від 29.12.2006 р. та квитанцією № 7 від
29.12.2006 р., належним чином завірені копії яких знаходяться в матеріалах
справи.

Згідно Постанов Луцького
міськрайонного суду від 18.01.2007 року по адміністративних справах № 3-2543/07
та № 3-2543/07, винними у  дорожньо
-транспортній пригоді, яка сталася 27.12.2006 року визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2

За загальним правилом, кожна особа,
що бере участь у справі, повинна довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог чи заперечень (ст. 33 ГПК України). Водночас ст. 35
ГПК України визначає підстави, з яких ці особи звільняються від обов'язку
доказування.

До підстав, які звільняються від
доказування можна віднести, зокрема, преюдиціальні факти, які містяться у
винесених раніше судових рішеннях. Преюдиціальність -це обов'язковість фактів,
установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду
при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти звільняються від
доказування тому, що з їх істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку, і
немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність
чи стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Пунктом 4 роз'яснення ВАС України
від 01.04.1994 року № 02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з відшкодуванням шкоди»передбачено, що преюдиціальне значення для
господарського суду мають вирок суду з кримінальної справи щодо певних подій та
ким вони вчинені або рішення суду з цивільної справи щодо фактів, які
встановлені судом. В інших випадках питання щодо вини конкретних осіб
вирішується господарським судом самостійно за результатами дослідження всіх
обставин та матеріалів справи.

Враховуючи вищезазначене, суд
дійшов висновку, що факт вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2, встановлений постановою  Луцького міськрайонного суду від 18.01.2007
року по адміністративних справах № 3-2543/07 та № 3-2543/07 має преюдиціальне
значення при вирішенні даного господарського спору та не потребує доказуванню,
оскільки зазначені постанови по адміністративних справах ухвалюються іменем
України та є обов'язковими до виконання.

Приписами ст. 1166 ЦК України
встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Під шкодою, що має бути
відшкодована, розуміють знешкодження або зменшення блага потерпілого в
результаті порушення, зокрема,  його
матеріального права. Відшкодуванню підлягає
тільки та шкода, яка спричинила для потерпілого певні невигідні
матеріальні та нематеріальні наслідки. Залежно від цього встановлені і способи
відшкодування шкоди, передбачені, зокрема, ст. 1192 ЦК України

Відповідно до зазначеної вище норми
права, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається
відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або
виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі. Зношеність пошкодженого майна враховується
у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні
збитків).

Судом встановлено,  розмір матеріального збитку, завданого
власнику автобуса ПАЗ-32054 державний НОМЕР_1, визначено спеціалістом
автотоварознавцем з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу складових
та величини втрати товарної вартості за умови доцільності відновлювального
ремонту.

Відповідно до ч. 2 ст. 224 ГПК
України під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі неналежного виконання зобов'язань або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема,
відноситься вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена
відповідно до вимог законодавства.

Відшкодування збитків є
універсальним способом цивільно -правової відповідальності. Відповідно до ч. 2
ст. 16 ЦК України відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів, які як санкція може бути застосована в усіх випадках
порушення цивільно -правових зобов'язань, коли внаслідок такого порушення
потерпіла сторона несе збитки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Майнова відповідальність за шкоду,
заподіяну діями таких джерел, має наставати як при їх цілеспрямованому
використанні, так і за умови мимовільного прояву їх шкідливих
властивостей.

Згідно  ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних
підставах, зокрема, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови
Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди», за наявності вини обох володільців розмір відшкодування
визначається відповідно до ступеня вини кожного.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскільки Луцьким міськрайонним судом при розгляді  адміністративних справ № 3-2543/07 та №
3-2543/07 винними у  дорожньо
-транспортній пригоді, яка сталася 27.12.2006 року визнано ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
то відповідно на кожного з них судом накладено адміністративне стягнення у
вигляді  штрафу у розмірі 17 грн. 00 коп.

Таким чином, проаналізувавши
вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, оскільки матеріали справи свідчать про наявність вини обох сторін
у рівних частинах.

На підставі ст.ст. 44, 49 ГПК
України судові витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного
забезпечення судового процесу покладаються судом на обидві сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, витрати по сплаті
державного мита в розмірі 50 грн. 99 коп. та на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 58 грн. 99 коп. покладаються на відповідача.

Отже,
проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому  задоволенню, з
поточного рахунку відповідача стягненню підлягає  заборгованість у сумі  3617 грн. 74 коп. , 50 грн. 99 коп.  державного мита та 58 грн. 99 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 1166, 1187, 1188, 1192, ст.ст. 224, 225 ГК України,    ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В
:

1.          Позовні
вимоги задовольнити частково.

2.          Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства «Мостобуд (43006, м. Київ, вул. Панківська,
5; код 01386326) на користь Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1(НОМЕР_3, АДРЕСА_1; код  НОМЕР_4)
заборгованість у сумі 3617 грн. 74 коп., 50 грн. 99 коп.  державного мита та 58 грн. 99 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В решті
позовних вимог відмовити.

4.          Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до
вимог ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

01.11.2007 року

Суддя

М.А. Дідиченко