СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.08.07
Справа №  20/274д/07

Суддя   Гандюкова
Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м.Запоріжжя

до відповідачів: 1.
Товариства з обмеженою відповідальністю “ВС”, м.Запоріжжя

2.
Товариства з обмеженою відповідальністю “Українські ювеліри”, м.Київ

про  визнання частково недійсним договору оренди
частини нежитлового приміщення

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача   -ОСОБА_1 (приватний підприємець);

ОСОБА_2 (довіреність НОМЕР_1);

Від відповідача  1-Фаненко А.А. (довіреність №207 від
20.03.2007р.);

Від відповідача  2 -Білецький  А.Л. (довіреність  б/н від 20.08.2007р.);

СУТНІСТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про
визнання частково недійсним договору оренди частини нежитлового приміщення,
укладеного між відповідачами.

Ухвалою господарського суду від
02.07.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі №
20/274д/07,  судове засідання  призначено на 19.07.2007р. Ухвалою суду від 19.07.2007р.
на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 21.08.2007р., потім
оголошено  перерву до 27.08.2007р.

За згодою представників сторін
27.08.2007р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги,
просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір оренди нежитлового
приміщення від 20.11.2006р. №10-07, укладений між ТОВ “ВС” та ТОВ “Українські
ювеліри” в частині  передачі в оренду
нежитлового приміщення площею 17,8 кв.м., стягнути судові витрати, у тому числі
1500грн. на оплату послуг адвоката. Позовні вимоги мотивовані наступним.
20.11.2006р. між відповідачами укладено договір оренди, метою якого є
використання приміщення для реалізації ювелірних виробів ВАТ “Київський
ювелірний завод”.  Відповідач-2 розпочав
використовувати орендоване приміщення за цільовим призначенням 21.06.2007р.,
про що свідчить рекламне оголошення в газеті “МИГ” від 21.06.2007р. Реалізацію
ювелірних виробів відповідач-2 здійснює у залі №3 торгівельного комплексу “Центральний”
на підставі дозволу №26555 на розміщення об'єкту торгівлі та сфери послуг,
виданого Управлінням розвитку підприємництва, торгівлі та послуг Запорізької
міської ради.  Передачею відповідачем-1 в
оренду відповідачеві-2 частини нежитлового приміщення площею 17,8 кв.м порушено
переважне право позивача перед іншими суб'єктами господарювання на продовження
строку дії договору оренди, яке передбачене ч.1 ст.285 ГК України та ч.1 ст.777
ЦК України.  Позивач орендував частину
нежитлового приміщення площею 17,8 кв.м у торгівельному комплексі “Центральний”
на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 05.12.2005р. №79-06,
який діяв до 31.12.2006р., використовуючи це приміщення для реалізації
ювелірних виробів. Заявою від 22.11.2006р., тобто у строк, передбачений п.11.1
договору оренди від 05.12.2005р. №79-06, позивач звернувся до відповідача-1 з
пропозицією переукласти чинний договір на новий строк (2007 рік). Листом від
27.11.2006р.№178 відповідач фактично відмовив позивачеві у продовженні строку
дії договору, запропонувавши інший об'єкт оренди. Подальшими заявами  від 05.12.2006р., 16.12.2006р., 21.12.2006р.
позивач підтвердив своє бажання продовжити строк дії договору оренди,
погоджуючись на збільшення площі та розміру орендної плати, однак не змінюючи
місця розташування відділу з реалізації ювелірних виробів. Відповідач-1 листами
від 11.12.2006р., 26.12.2006р. відмовив позивачеві у продовженні строку дії
договору оренди, мотивуючи свою відмову необхідністю використовування
приміщення для своєї господарської діяльності. Дійсною причиною відмови є
укладення відповідачем-1 з відповідачем-2 оскаржуваного договору оренди не
житлового приміщення площею 61,2 кв.м, в яку входить нежитлове приміщення
площею 17,8 кв.м, що орендувалось позивачем у 2006 році для здійснення
підприємницької діяльності з реалізації ювелірних виробів. Просить позов
задовольнити на підставі ст.ст. 20,283, 285 ГК України, ст.ст. 16,203, 215, 777
ЦК України.

Відповідач-1 проти задоволення
позову заперечує, мотивуючи наступним.
Свої зобов'язання за договором №79-06 від 05.12.2005р. відповідач-1
виконав у повному обсязі, передав позивачу за актом приймання-передачі в оренду
частину приміщення залу №3 Торгівельного комплексу “Центральний” за адресою:
м.Запоріжжя, бул. Центральний, 4, загальною площею 17,8 м2  для використання під реалізацію ювелірних
виробів. Строк дії договору відповідно до п.3.1 складав 89 днів -з 0000
год. 12.01.2006р. до 2400  год. 31.03.2006р. Додатковою угодою від
10.02.2006р. строк дії договору був встановлений до 31.12.2006р. включно.  В листопаді 2006р. відповідачем-1 було
прийнято рішення, що по закінченню строку дії договору №79-06 на новий строк
він переукладатися не буде. Підставою такого рішення стало бажання відповідача-1
використовувати частину приміщення зала №3 торгівельного комплексу (в тому
числі і приміщення розміром 17,8 м2 , яке раніше було передане в
оренду позивачеві за договором №79-06 від 05.12.2006р.) за власними
господарськими  потребами. Основним видом
діяльності відповідача-1 є здача у найм (оренду) власного нежитлового
приміщення торгівельного комплексу “Центральний”. В даний час з'явилася велика
кількість підприємств подібного типу, що призвело до загострення конкуренції у
цій сфері діяльності. З метою створення дослідного відділу з відбору персоналу,
соціальної роботи, реклами, маркетингового дослідження, цінової політики,
моніторингу ринку та конкурентів відповідачем-1 з третіми особами були укладені
договори підряду для проведення капітального ремонту приміщення та виконання
робіт з розробки дизайну проекту торгівельних площ. Не маючи наміру з цієї
причини переукладати на новий термін договір оренди №79-06 від 05.12.2005р.,
листом №140 від 21.11.2006р. відповідач-1 попередив про це позивача. Позивач
листами від 22.11.2006р., 23.11.2006р.
виявив бажання переукласти договір на новий строк  та готовність розглянути пропозиції відносно
умов оренди. Листом №148 від 27.11.2006р. позивачеві було запропоновано інше
приміщення в залі №1 загальною площею 42,7 м2 та орендною
платою у розмірі 9052,40 грн. за перший місяць оренди.  Позивач у позовній заяві зазначає, що даним
листом відповідач-1 фактично відмовив  у
продовженні строку дії договору, запропонувавши інший об'єкт оренди, однак, у
відповідності до ст.777 ГК України умови договору найму на новий термін можуть
бути змінені та встановлюються за домовленістю сторін, в тому числі щодо
орендної плати та інших умов. Таким чином,
твердження позивача, що запропонувавши інший об'єкт оренди відповідач-1
фактично відмовив у продовженні строку дії договору безпідставне. Листом від
16.12.2006р. позивач від запропонованого приміщення у залі №1 ТК “Центральний”
відмовився, листом від 21.12.2006р. вимагав у відповідача-1 надати йому проект
договору оренди частини нежитлового приміщення на 2007р. загальною площею 17,8
м2  в залі №3. Листом №166 від
26.12.2006р. відповідач-1 констатував факт відмови позивача від запропонованої
йому торгівельної площі у залі №1, попередив про те, що надана йому раніше
площа в залі №3 буде використовуватися позивачем у власних потребах, з
02.21.2007р. на цій площі буде здійснюватися капітальний ремонт, а також
попередив про те, що згідно з п.8.1 договору позивач повинен звільнити
орендоване приміщення протягом 3 днів з моменту припинення дії договору.
04.01.2007р. позивач направив відповідачу-1 проект договору  частини нежитлового приміщення від
02.01.2007р. №79-07 з додатком, посилаючись на свою заяву від 22.11.2006р. на
переукладення договору оренди приміщення площею 17,8 м2  в залі №3, з проханням його підписати.  Листами №175 від 11.01.2007р. та №183
від 19.01.2007р. відповідач-1 нагадав позивачеві про намір використовувати
приміщення за власними потребами та проведення ремонту, а також повідомив про
відсутність наміру укладати договір частини нежитлового приміщення площею 17,8
м2. Вважаючи відмову ТОВ “ВС” переукласти договір оренди
неправомірною, позивач звернувся до господарського суду з позовом про
спонукання відповідача-1 до продовження строку дії договору оренди. Рішенням
господарського суду від 13.04.2007р. у справі №26/67/07-21/58/07 ПП ОСОБА_1 у
задоволенні позовних вимог відмовлено.  В
порушення п.8.1 договору, ст.785 ГК України позивач повернув відповідачу-1
орендоване приміщення  лише 20.04.2007р. за
актом прийому-передачі. 20.11.2006р. між відповідачем-1 та відповідачем-2 було
укладено договір №10-07 оренди частини нежитлового приміщення, розташованого в
торгівельному комплексі “Центральний” за адресою: м.Запоріжжя, бул.Центральний,
4,загальною площею 61,2 м2  (12,6 м2
в залі №3 та 48,6 м2 в залі №5). Не маючи можливості з вини
позивача на протязі 107 днів здійснювати свої господарські плани відносно
приміщення в залі №3 ТК “Центральний”, в тому числі приміщення площею 17,8 м2
,  яке раніше було передане в
оренду позивачеві по договору №79-06 від 05.12.2006р.,  у договір №10-07 від 20.11.2006р. були
внесені зміни відносно об'єкту оренди.
Після врегулювання цього питання 21.05.2007р. між відповідачем-1 та
відповідачем-2 була підписана викопіровка та акт прийому-передачі приміщення,
відповідно до якого відповідачеві-2  було
передано в оренду частина приміщення в залі №3 ТК “Центральний” загальною
площею 61,2 м2 , в тому числі приміщення в залі №3 площею 17,8 м2
. Після проведення ремонту в даних приміщеннях, відповідач-2 з
23.06.2007р. здійснює на вказаних площах свою підприємницьку діяльність. При
укладенні договору №10/07 від 20.11.2006р. та його подальшому виконанні, який
позивач просить визнати частково недійсним, сторонами було додержано всіх умов
ст.203 ГК України.  Просить відмовити у
задоволенні позову.

Відповідач-2 позов не визнав,
обґрунтовуючи наступним. Відповідач-1 відповідно до свідоцтва на право
власності №515 від 15.03.2000р. є власником спірних орендованих приміщень.
Відповідно до ст.4 Закону України “Про власність” власник на свій розсуд
володіє, користується і розпоряджається своїм майном. Рішенням господарського
суду Запорізької області від 13.04.2007р. позивачеві відмовлено в позові про
спонукання продовження строку дії договору оренди. Факти, які позивач
намагається встановити в даній справі, вже
встановлені судом у вищезазначеному рішенні суду. У задоволенні позовних
вимог просить відмовити.

Позивачем було заявлене усне
клопотання про витребування у відповідача-1 акту обстеження пробірної
інспекції. Клопотання судом відхилено як необґрунтоване.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представників сторін,
суд

ВСТАНОВИВ:

05.12.2005р. між ТОВ “ВС”
(орендодавець, відповідач-1) та ПП ОСОБА_1 (Орендар, позивач) було укладено
договір оренди частини нежитлового приміщення №79-06, відповідно до умов якого
орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування
(оренду) частину нежитлового приміщення, згідно викопіровки (Додаток №1),
розташованого за адресою: м.Запоріжжя, бул.Центральний, 4,загальною площею 17,8
м2  для використання під
реалізацію ювелірних виробів. Приміщення було передано в оренду відповідно до
акту прийому-передачі від 02.01.2006р.

Додатковою угодою від 10.02.2006р.
внесено зміни до договору №79-6 щодо строку оренди, а саме: 364 дні, з 0000
години 02.01.2006р. до 2400 години 31.12.2006р.

Відповідно до п.11.1 договору  для переукладення договору оренди на новий
строк орендар повинен за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово
звернутися до орендодавця з відповідною заявою.

Листом №140 від 10.11.2006р. ТОВ
“ВС” повідомило ПП ОСОБА_1 про те, що у зв'язку зі зміною обставин, які
склалися на ринку надання послуг з оренди не житлових приміщень,
переукладення  договору №79-06 від
05.12.2005р.  строк дії якого
закінчується 31.12.2006р. не передбачається.

22.11.2006р. та 23.11.2006р. ПП
ОСОБА_1 зверталася до відповідача-1 з заявами про переукладення діючого
договору №79-06 від 05.12.2005р. на новий строк (2007 рік) згідно п.11.1
договору, враховуючи добросовісне виконання умов договору та пріоритетне право
оренди згідно з ст.777 ЦК України. У заявах
зазначено про готовність розглянути пропозиції щодо умов оренди.

На ці заяви відповідач-1
(орендодавець) листом №148 від 27.11.2006р. повідомив, що може запропонувати  в оренду частину нежитлового приміщення,
розташовану в ТК “Центральний” (згідно доданої викопіровки) загальною площею
42,7 м2 , розмір орендної плати на 2007р. буде складати 9052,40 грн.
за перший місяць .

У відповідь листом від 05.12.2006р.
позивач (орендар) повідомив, що не маючи повної картини умов договору, а саме:
строку оренди, обґрунтованої суми орендної плати за 1 кв.м., порядку та форми
розрахунків (вказаний розмір орендної плати лише за перший місяць оренди),
розглянути пропозицію неможливо. Крім того,
орендодавець змінює не лише умови договору але й місце розташування
орендуємої площі, а саме предмет договору. При цьому  зазначив, що пропозиція щодо розгляду нових
умов, а саме: збільшення орендуємої площі, розміру орендної плати, не змінюючи
при цьому місця розташування торгівельної площі залишається в силі.

У листі №162 від 11.12.2006р.
відповідач-1 роз'яснив ПП ОСОБА_1. позиції, які викликали питання та повідомив,
що ним було направлена пропозиція, в якій вказано лише ті позиції договору
оренди, які будуть змінені при укладені договору на новий строк , усі інші
умови договору залишаться незмінними. До листа було додано викопіровку площі,
яка пропонувалася позивачеві до здачі в оренду.

Листом від 16.12.2006р. ПП ОСОБА_1
вказала, що в листі №162 немає пропозиції про переукладення договору оренди,
займаної площі 17,8 м2  в
торговому залі №3, запропоновані нові торгові площі не розглядаються, оскільки
займана раніше площа орендаря влаштовує і буде влаштовувати в майбутньому.
Враховуючи зазначене, просила переукласти договір оренди №79-06 на 2007 рік
згідно поданої заяви від 22.11.2006р. Листом від 21.12.2006р. позивач звернувся
до орендодавця з проханням на її заяву від 22.11.2006р., а також листи від
05.12.2006р. та 16.12.2006р. надати для розгляду проект договору оренди
торгової площі на 2007 рік частини не житлового приміщення загальною площею
17,8 м2, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, б-р Центральний, 4,
згідно викопіровки, яка є додатком №1 до
договору №79-06 від 05.12.2005р.

ТОВ “ВС” вих.№166 від 26.12.2006р.
зазначив, що зважаючи на листи, ПП ОСОБА_1 відхилила пропозиції щодо
переукладення договору на 2007 рік, нагадав про необхідність згідно з п.8.1
договору звільнити орендоване приміщення протягом 3-х днів з моменту припинення
його дії,  а також довів до відома про
планування розпочати  капітальний ремонт
площі.

Позивач супровідним листом №366 від
02.01.2007р., у зв'язку з поданням 22.11.2006р. заяви про переукладання
договору, направила відповідачу-1 проект договору оренди частини нежитлового
приміщення №79-07 від 02.01.2007р. з додатком №1 у двох примірниках, з
проханням  його підписати, скріпити
печаткою та один примірник повернути.

Листом №175 та телеграмою від
11.01.2007р. відповідач-1 вимагав звільнити найману площу. У відповідь, ПП
ОСОБА_1 телеграмою від 11.01.2007р. повідомила, що вимога не може бути
виконана, оскільки вона вважає відмову ТОВ “ВС” переукласти договір оренди на
2007 рік неправомірною, у зв'язку з чим
звернулася до господарського суду та до винесення рішення дій щодо
звільнення приміщення виконувати не буде.

20.11.2006р. між ТОВ “ВС”
(орендодавець, відповідач-1) та ТОВ “Українські ювеліри” (Орендар,
відповідач-2) укладено договір оренди частини нежитлового приміщення
№10-07,  відповідно до умов якого  орендодавець передає, а орендар приймає у
тимчасове платне користування (оренду) частину не житлового приміщення, згідно
викопіровки (Додаток №1), що знаходить за адресою: м.Запоріжжя,
бул.Центральний,4 загальною площею 61,20 м2  для використання під реалізацію ювелірних
виробів. Строк оренди з 02.01.2007р. до 31.12.2007р. (п.3.1).

Відповідно до Додатку № 1 до
договору (викопіровки) від 20.11.2006р. спочатку  для передачі в оренду планувалася частина
приміщення загальною площею 61,2 м2 ,  яка складалася  з площі
12,6 м2  в торговому залі №3 та
48,6 м2 в залі №5.

Оскільки  ТОВ “Українські ювеліри” своєчасно не
оформило ліцензії (не отримало копії ліцензії за вказаною адресою) для
здійснення реалізації ювелірних виробів, а також  затримкою виготовлення торгівельного
обладнання, що підтверджується листом №98 від 15.02.2007р., останній певний час
не мав можливості здійснювати торгівельну діяльність.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 цього
договору передача об'єкта орендарю оформлюється Актом прийму-передачі, право
користування приміщенням у орендаря виникає з моменту підписання  вказаного акту прийому-передачі
приміщення.

Відповідно до акту
прийому-передачі, який підписаний сторонами, орендар приступив до використання
приміщення 21.05.2007р. Згідно з викопіровкою від 21.05.2007р. в оренду була
передана площа 61,2 м2  в залі
№3 торгівельного комплексу.

Саме договір №10-07 від
20.11.2006р., укладений між ТОВ “ВС” та ТОВ “Українські ювеліри” позивач
просить визнати недійсним у частині передачі в оренду нежитлового приміщення
площею 17,8 кв.м.

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, оцінивши дослідженні докази, пояснення представників сторін, суд
вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають на наступних
підставах.

Обґрунтовуючи свої вимоги
позивач  посилається на те, що він  відповідно до ст.285 ГК України, ст.777 ЦК
України має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму
орендованої ним площі 17,8 кв.м на новий строк.

Згідно з ст.35 Господарського процесуального
кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час
розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 13.04.2006р. у справі №26/67/07-21/58/07 за позовом ПП
ОСОБА_1 до ТОВ “ВС”, за участю третьої особи -ТОВ “Українські ювеліри”, про
спонукання до продовження строку дії договору оренди частини нежитлового
приміщення площею 17,8 кв.м у торгівельному комплексі “Центральний”,
розташованому за адресою: м.Запоріжжя, бульвар Центральний, 4, на умовах
проекту договору оренди частини нежитлового приміщення №79-01 від 02.01.2007р.,
у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Підставою позову позивач
вказував, зокрема, ст.285 ГК України, ст.777 ЦК України.

Рішення у справі №26/67/07-21/58/07
не оскаржувалось та набрало законної сили. На підставі викладеного, факти
встановленні судом під час розгляду справи №26/67/07-21/58/07, мають
преюдиційне значення.

Рішенням господарського суду
Запорізької області у справі №26/67/07-21/58/07 встановлено, що листування
сторін у період листопада-грудня 2006 року свідчить про заперечення власника
(орендодавця) стосовно продовження договору оренди від 05.12.2005р. № 79-06 на новий
строк.

Суд встановив, що листами від
11.01.2007 № 175 та від 19.01.2007 № 183
ТОВ “ВС” вимагав негайного звільнення позивачем об'єкту оренди,
оскільки  у 3-денний строк з моменту
припинення дії договору, що встановлений п. 8.1 договору, позивач цього
обов'язку не виконав. Зазначені дії відповідача-1 підтверджують відсутність
підстав для поновлення (продовження)
строку дії договору відповідно до вимог ст. 284 ГК України , 764 ЦК
України. На підставі договору № 44 на виконання робіт № 44 від 21.12.2006 між
відповідачем та ПП “Вла Бі”, договору підряду на виконання будівельно-ремонтних
робіт № 19/11-06 від 19.11.2006 між відповідачем та ТОВ  “СК “Технобуд”, пояснень відповідача, суд
встановив, що ним вживались заходи  із
замовлення  розробки дизайн проекту
офісних та торгівельних площ та виконання ремонтно-будівельних  робіт
у торговому комплексу за адресою: м. Запоріжжя, бул. Центральний, 4
(торг. зал  №3).

Судом також встановлено, що
викладена у листах ТОВ “ВС” відмова від продовження строку дії чинного договору
оренди, відсутність доказів укладення відповідачем договору оренди відносно
об'єкту оренди з іншим суб'єктом господарювання,  укладення
угод стосовно переобладнання нежитлового приміщення для розміщення
відділу маркетингу відповідача дає підстави вважати, що позивач з об'єктивних
причин не мав можливості реалізувати своє переважне право орендаря майна на
продовження строку дії договору оренди.

Відповідно до ст.203 ЦК України,
якою встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для  чинності правочину, зміст  правочину
не може суперечити цьому Кодексу,
іншим актам  цивільного  законодавства,  а
також   моральним засадам суспільства.
Особа,  яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення  учасника
правочину  має  бути
вільним   і відповідати його
внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин
має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 28.04.1978 р. №3 “Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними” угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з
наслідками, передбаченими законом. Тому в кожній справі про визнання угод
недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує
визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Оскільки рішенням господарського
суду Запорізької області у справі №26/67/07-21/58/07 встановлено відсутність
підстав для поновлення (продовження) на підставі  ч.1 ст.285 ГК України, ст.777 ЦК України
строку дії договору №79-06 від 05.12.2005р., укладеного між позивачем та
відповідачем-1, зазначені норми закону не можуть бути підставою для визнання
недійсною (частково) угоди, укладеної між відповідачем-1 та відповідачем-2.

Вирішуючи спір, суд також бере до
уваги, що як вбачається із п.1.1 договорів оренди, які були укладені
відповідачем -1 як з позивачем (№7906), так і з відповідачем -2 (№10-07),
предметом оренди  було не відокремлене майно,
а частина нежитлового приміщення, яка за погодженням сторін визначалась
відповідно до викопіровки (додаток №1) та встановлювалася загальна площа, яка
передається в оренду. Викопіровки містять дату їх складання, вказівку про те,
що вони є додатками до відповідного договору, підписані сторонами.

Із викопіровки до спірного договору
від 20.11.2006р. (з зазначенням дати набрання чинності договору 02.01.2007р.)
слідує, що спочатку в оренду передавалося інша частина нежитлового приміщення,
чим та, що перебувала в оренді у позивача.
Згідно з викопіровки від 21.05.2007р. до складу частини приміщення, що
передається в оренду ТОВ “Українські ювеліри”
з 21.05.2007р., входить  частина
приміщення, що раніше орендувалась позивачем.
Акт приймання  - передачі №10-07
також  складено 21.05.2007р.

Дозвіл №26555 на розміщення об'єкту
торгівлі та сфери послуг, на який посилається позивач, виданий ТОВ “Українські
ювеліри” на строк з 02.01.2007р. до 31.12.2007р.. Однак, як вбачається з  листа №33030-06/332 від 23.08.2007р.
начальника Управління з питань Державного регулювання операцій з дорогоцінними
металами та дорогоцінним камінням Міністерства фінансів України, ТОВ
“Українські ювеліри” копію ліцензії серії АА №871350 від 07.10.2004р. за
адресою: м.Запоріжжя, бул. Центральний,4, отримало 15.05.2007р.  Таким чином, ствердження відповідачів, що на
момент укладення спірного договору в оренду була передана інша площа, чим та,
що перебувала в оренді ПП ОСОБА_1, позивачем не спростовано.

Відповідно до ч.1 ст.285 ГК України
орендар має переважне право перед іншими суб'єктами  господарювання на продовження строку дії
договору оренди.

Статтею 777 ЦК України передбачено,
що наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу
строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору
найму на новий строк.  Умови договору
найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення
договору припиняється.

Суд також зауважує, що із рішення
господарського суду Запорізької області
у справі №26/67/07-21/58/07, а також матеріалів даної справи №20/274д/07
слідує, що після закінчення договору оренди позивачу пропонувалось укласти
договір оренди не житлового приміщення за тією ж адресою: м.Запоріжжя,
бул.Центральний,4. Однак, позивач не погодився, оскільки  орендодавець запропонував  інший об'єкт оренди (інше місце розташування
торгівельної площі).  Статтею 777 ЦК
України передбачено припинення переважного права наймача на укладення договору
у разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору.
І  змісту цієї норми  слідує, що під іншими умовами маються на
увазі у тому числі і умови щодо об'єкту оренди, так як згідно з ст.284 ГК
України істотними умовами договору оренди є, зокрема, об'єкт оренди. У даному
випадку об'єкт оренди становив частину нежитлової площі за адресою: м.Запоржжя,
бул. Центральний, 4. Індивідуальні ознаки, тобто місце розташування об'єкту
оренди (частина площі приміщення) визначалась згідно з викопіровки, яка
підписувалась сторонами.

У зв'язку з викладеним, суд вважає
необґрунтованими та недоведеними позовні вимоги щодо визнання недійсним
укладеного між відповідачами договору з підстав, які заявлено,  у задоволенні позову відмовляється повністю.

Згідно з  ст. 49 ГПК України судові витрати
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 35, 49, ст.ст.82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Суддя
Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду  набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання.
Рішення підписано у повному обсязі 12.11.2007р.