ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2007                                                                                   Справа № А17/342-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді   Крутовських В.І. (доповідач)

суддів: Прокопенко А.Є., Дмитренко А.К.

при секретарі: Врона С.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Тітова Н.Ю., довіреність №1  від 26.08.97,  директор;

від відповідача: Немченко К.І., довіреність №16156/9/10-016 від 12.09.06,  держподатінспектор юридичного відділу;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі, м.Дніпропетровськ на постанову господарського суду Дніпропетровської  області від 14.11.06р. у справі № А17/342-06

за позовом аудиторської фірми "Аудит-Компас",м.Дніпропетровськ, 49052, вул.Леваневського, 47/2

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі, м.Дніпропетровськ, 49038, вул.Горького, 22

про  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0/15139/10/15-127 від 30.08.2006р.

Постановою господарського суду Дніпропетровської  області від 14.11.2006р. у справі  №А17/342-06  суддя Стрелець Т.Г. позовні вимоги позивача задовольнила в повному обсязі. Визнала недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Кіровському районі, м.Дніпропетровськ від 30.08.2006р. №/0/15139/10/15-127, яким позивачу визначено суму податкового зобов"язання з єдиного податку на підприємницьке діяльність у розмірі 170грн., у тому числі 170грн. - штрафні (фінансові) санкції.

Державна податкова інспекція у Кіровському районі, м.Дніпропетровськ, не погодившись з постановою   господарського суду,   звернулась до  Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду, прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в задоволенні  позовних вимог.

Вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, і позивача в запереченнях на неї, колегія суддів вважає, що постанова господарського суду прийнята з порушенням норм матеріального права, у зв”язку з чим  апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду  скасуванню.

По справі встановлено, що Державною податковою інспекцією у Кіровському районі, м.Дніпропетровськ було проведено перевірку своєчасності подання позивачем податкової звітності з єдиного податку, за результатами якої складений акт від 30.08.2006р.

Перевіркою встановлено, що позивачем порушено п. 4 Указу №727, а саме несвоєчасне надання  розрахунку сплати єдиного податку за ІІ квартал 2006р. на підставі зазначеного акту перевірки відповідачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 30.08.2006р. №/0/15139/10/15-127, яким позивачу було визначено суму податкового зобов”язання з єдиного податку на підприємницьку діяльність у розмірі 170грн., у тому числі  170грн. штрафні (фінансові) санкції.

У відповідності з вимогами п.4 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”, п.1 Порядку складання Розрахунку сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва –юридичною особою, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 28.02.2003р. №98 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.03.2003р. за №221/7542, розрахунки про сплату єдиного податку юридичні особи подають до органу державної податкової служби до 20 числа місяця, що наступає за звітним (податковим) періодом, податкова звітність може бути надана в електронній формі.

Подання зазначеної звітності іншим шляхом, окрім подачі безпосередньо до органу державної податкової служби, чи в електронній формі вищевказаними нормативними актами не передбачено.

Пунктом 5 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”  передбачено, що за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку суб’єкти малого підприємництва несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Відсилочної норми щодо строків та порядку надання розрахунків про сплату єдиного податку цей Указ не містить. Згідно ч. 3 ст.106 Конституції України Президент України видає укази і розпорядження, які є обов’язковими до виконання на території України.

Тому, висновок суду першої інстанції про можливість застосування до спірних правовідносин при визначенні строку подачі розрахунків про сплату єдиного податку положень п.б) п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, як і п.п.4.4.1 п.4.1 ст.4 цього Закону щодо неоднозначного трактування обов’язків платників податку є помилковим.

Так як по справі встановлено, що позивач надав відповідачу звіт (розрахунок) про сплату єдиного податку за II квартал 2006р. після спливу строку, передбаченого п.4 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”, проти цього факту представник позивача в судовому засіданні 29.11.2006р. не заперечував, пояснивши, що раніше позивач надавав розрахунки про сплату єдиного податку у відповідності з вимогами зазначеної норми права.  З огляду на положення п. 5 вказаного Указу Президента України Дніпропетровський апеляційний господарський суд вважає, що відповідач спірним податковим повідомленням-рішенням обгрунтовано застосував до позивача штрафні санкції, передбачені п.п.17.1.1 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, згідно вимог якого та визначення термінів п.1.11 ст.1 цього ж Закону, платник податків, що не подає податкову декларацію, розрахунок у строки, визначені законодавством (а не тільки цим Законом), сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або затримку.

В зв'язку з наведеним господарський суд Дніпропетровської області оскарженою постановою безпідставно задовольнив позовні вимоги аудиторської фірми ”Аудит-компас” в формі приватного підприємства, в порушення вимог вищенаведених норм матеріального права, тому цю постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Керуючись статтями 94, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Кіровському районі,                      м.Дніпропетровська задовольнити.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від  14.11.2006р.  у справі №А17/342-06 скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з аудиторської фірми ”Аудит-компас” в формі приватного підприємства, м. Дніпропетровськ на користь Державного бюджету України судові витрати зі сплати державного мита за розгляд справи судом апеляційної інстанції у сумі 1 грн. 70 коп.

Постанова          набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

В.І. Крутовських

Суддя

А.К. Дмитренко

Суддя
А.Є. Прокопенко