ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.07
Справа №АС4/441-07.

Господарський суд Сумської області у складі:

Головуючого судді –               Моїсеєнко В.М.

секретаря судового засідання – Данілова Т.А.

розглянувши справу

За позовом  Русанівської сільської ради Липоводолинського району

до відповідача     Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі

про скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі    № 176  від 12.06.2007р

Представники сторін:

Від позивача:      сільський голова Синько Г.П.

Від відповідача:  Нездоймишапка О.О.

Суть справи: позивач просить суд скасувати рішення  Управління Пенсійного фонду України   в Липоводинському районі  № 176 від 12.06.2007р.про застосування фінансових санкцій та нарахування пені  за несплату ( неперерахування) або несвоєчасну сплату  (несвоєчасне перерахування) страхувальником страхових внесків.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, вважає винесене ним рішення правомірним та таким , що відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач  вважає свої вимоги обгрунтованими та просить задовольнити їх.

Розглянувши матеріали справи,заслухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача,  дослідивши та оцінивши надані докази по справі, суд встановив наступне :

На підставі п.2 ч.9 ст.106 Закону України « Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування» за несвоєчасну сплату позивачем страхових внесків  на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до нього були застосовані  фінансові санкції та нарахована пеня згідно винесеного відповідачем  рішення №137 від 11.06.2007р. за період з 21.03.2005р. по 30.05.2007р.

Позивач в обгрунтування своїх  вимог  посилається на те, що він є органом місцевого самоврядування та утримується за рахунок коштів місцевого бюджету. Згідно норм Бюджетного кодексу України було прийнято відповідні місцеві бюджети на 2004, 2005, 2006, 2007 роки , які затверджено сесіями  Русанівської сільської ради, передбачено кошти на поточне фінансування, в т.ч. на заробітну плату та відрахування з неї, видатки на сплату  штрафних санкцій та пені  місцевими бюджетами не передбачено. У зв'язку з недостатнім фінансуванням та невиконанням  доходної частини бюджету, фінансування на виплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування проводилось не своєчасно.

Проте з таким твердженням позивача суд  погодитися не може з наступних підстав .

Зазначене рішення відповідача  прийняте за фактом несвоєчасного перерахування  внесків до Пенсійного фонду України, до рішення приєднаний  розрахунок штрафної санкції з зазначенням дати виникнення боргу, дати зарахування внеску, та  кількість днів нарахування штрафу (пені).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі наявності у платника страхових внесків зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами, зобов'язання із сплати страхових внесків виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань щодо виплати заробітної плати.

01.01.2004р. введений в дію Закон України від 07.09.2003р. № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 14 Закону відповідач - є страхувальником і зареєстрований як платник страхових внесків в Управлінні Пенсійного фонду України в Липоводолинському районі  і відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Частина 6 ст. 18 Закону визначає, що законодавством не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Нарахування страхових внесків здійснюється в порядку, визначеному ст. 19 Закону.  Страхові внески підлягають сплаті в строки, визначені ч. 6 ст. 20 Закону не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення базового звітного періоду.

Частина 12 ст. 20 Закону визначено, що страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Відповідно до ч.10 цієї статті, у випадках, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Згідно з п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум -   у   разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно; 50 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з пп. 9.3.2 п. 9.3 розділу 9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне   пенсійне   страхування   до   Пенсійного   фонду   України,   затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2001р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, із змінами та доповненнями, розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

Оскільки протягом  періоду з 20.02.2004р. по 25.12.2006р. позивачем неодноразово були порушені строки сплати страхових внесків, що не заперечується позивачем , тому  відповідачем на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону, було правомірно прийнято рішення від 12.06.2007р. № 176  про застосування 4783 грн.97 коп. фінансових санкцій та нарахування 600 грн.74 коп. пені .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, як необґрунтовані та  неправомірні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені позову відмовити.

2.Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня її складення у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                В.М.Моїсеєнко