ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" листопада 2007 р.
Справа №

за позовом Військового прокурора Луцького гарнізону в інтересах держави в особі:

1) Кабінету Міністрів України

2) Міністерства оборони України

до  Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцький завод «Прогрес»

про визнання недійсними договорів

Суддя     Костюк  С.В.

Представники :

від позивачів:    1) н/з

2) Гудима Л.Я., довіреність № 220/420/Д від 25.12.2006р.

від відповідача : Вальчук Н.В., довіреність від 23.02.2007р.

В судовому засіданні взяв участь помічник військового прокурора Луцького гарнізону Леньшин Д.В.

Суть спору:           Військовий прокурор Луцького гарнізону в інтересах держави в особі Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України звернувся до суду з позовом в порядку ст. 2 ГПК України та просить визнати недійсними

- договір від 28.07.2006 за 3 227/ДБ-15 СПЗ про спільну діяльність у будівництві житла (без об’єднання вкладів учасників); з моменту укладення;

- договір від 01.08.2006 № ДУ-1/15 СПЗ про врегулювання відносин сторін по договору про спільну діяльність у будівництві житла.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу прокурор зазначає, що договір від 28.07.2006 за своєю природою фактично є договором про спільну діяльність з об’єднанням вкладів учасників; пунктом 5.2 якого передбачено розподіл спільної діяльності сторін; згідно умов договору вкладом Міністерства оборони України (позивача 3) є земельна ділянка загальною площею 19,6га, розташована по вул.. Наримській, 96„к” в м. Дніпропетровську (військове містечко №1). Дана земельна ділянка відведена МО згідно рішення Дніпропетровського міськвиконкому №1 від 3.01.1953 та 26 грудня 1969 на неї виданий державний акт №84; на даний час вилучення даної ділянки не має; укладенням оспорюваного договору сторонами змінено цільове призначення зазначеної ділянки з земель оборони на землі житлової та громадської забудови, що суперечить ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України.

При укладені договору від 01.08.2006 МО порушено порядок відчуження і реалізації військового житла, який визначається Кабінетом Міністрів України та Положення про порядок відчуження і реалізації військового майна Збройних сил України, затверджене Постановою КМ України.

Відповідно до якого рішення про відчуження військового майна приймає Кабінет Міністрів України із затвердженням за пропозицією МО погодженою з Міністерством економіки переліку такого майна за відповідною формою. Повноваження на реалізацію військового майна надає КМ відповідно до результатів конкурсів (тендерів) проведених МО за погодженням з Мінекономіки та Фондом Держмайна України. Всупереч зазначеним вимогам МО реалізує військове майно, що не перебуває у переліку військового майна, яке підлягає відчуженню. та перевищило свої повноваження щодо користування земельною ділянкою. оскільки змінено її цільове призначення. Зазначеними діями порушено вимоги ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України „Про використання земель оборони”, ст. 6 Закону України „Про правовий режим майна у Збройних силах України”, пункти 3.6 Положення про порядок відчуження і реалізацію військового майна Збройних Сил України.

Позивач – Кабінет Міністрів України (позивач-1), від імені якого виступає Головне управління юстиції у Волинській області в направленому на адресу суду поясненні № 9-6/6133 від 12.11.2007р. вказує, що при укладенні спірних угод Міністерство оборони України перевищило свої повноваження в частині користування земельною ділянкою, оскільки не є її постійним землекористувачем та розпорядження військовим майном (майновим комплексом), оскільки рішення Кабінетом Міністрів щодо його відчуження не приймалось, а тому підтримує вимоги військового прокурора про визнання недійсними договорів № 227/ДБ-15 СПЗ від 28.07.2006р. та № ДУ-1/15 СПЗ від 01.08.2006р.

Міністерство оборони України (позивач-2) на адресу суду направило пояснення, в якому зазначає, що договори відносно яких заявлено спір були укладені МО відповідно до вимог діючого законодавства, зокрема Законів України "Про використання земель оборони", "Про збройні сили України", "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", Цивільного, Господарського та Земельного Кодексів України та в межах наданих МО повноважень; під час укладення спірних договорів між сторонами було досягнуто усіх обов’язкових істотних умов договору. При цьому зазначає, що питання укладення договорів про спільну діяльність перевірялось рахунковою палатою України, перевіркою встановлено, що договори відповідали вимогам чинного законодавства, а тому вважає, що позовні вимоги військової прокуратури Луцького гарнізону є необґрунтованими та безпідставними.

Помічник військового прокурора Луцького гарнізону Леньшин Д.В. в судове засідання представив додаткові матеріали, надані на запит Міністерством оборони України та Постанову Верховного суду України від 04.07.2006р.

При дослідженні додатково представлених доказів з’ясувалось, що при виконанні договорів, які є предметом спору, 13.09.2006р. було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна між Державою в особі Верховної Ради України та Міністерства оборони України (Продавець) та ТзОВ «Луцький завод «Прогрес» (Покупець), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець продав, а Покупець купив нерухоме майно – об’єкти нерухомого майна військового містечка № 1 МО України згідно Додатку № 1 до даного договору (списане у відповідності до Реєстру списаних будівель, споруд та інженерних мереж військового містечка № 1  м. Дніпропетровськ, які підлягають реалізації), яке знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Наримська, 96-к, військове містечко № 1.

Тому з врахуванням зазначеного та з метою з’ясування правомірності відчуження військового майна без згоди КМУ, господарський суд вважає за необхідне витребувати додаткові докази по справі, а тому , керуючись ст.ст.38, 77 ГПК України,

у х в а л и в :

1. Відкласти розгляд справи на 11.12.2007р. на 1230 год.

2. Зобов’язати військового прокурора, Кабінет Міністрів України, Міністерство оборони  України  надати до 07.12.2007р. письмове пояснення щодо списання військового майна з посиланням на відповідні нормативні акти та представити матеріали, які підтверджують списання майна – будівель, споруд та інженерних мереж військового містечка № 1 в м. Дніпропетровську, яке передавалось при виконанні спірних договорів.

3. Визнати явку представників сторін в судове засідання обов’язковою.

Суддя                                                                                                          С.В. Костюк

Суддя                                                                       Костюк С.В.