ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 липня 2007 р.

№ 2-2933/2006

Вищий
господарський суд України у складі колегії
суддів :

головуючого

Овечкіна  В.Е.,

суддів

Чернова     Є.В., Цвігун В.Л.,

за   участю
представників:

позивача

- ОСОБА_2,

відповідачів   третіх осіб

- ОСОБА_4, - не з'явилися,

розглянувши у відкритому
судовому   засіданні
касаційну скаргу

ОСОБА_1

на постанову

від 19.04.2007 Львівського апеляційного   господарського суду

у справі
№2-2933/2006

за позовом                                          ОСОБА_1

до
1.ВАТ "Агрофірма "Провесінь";
2.ОСОБА_3 (треті особи -                                     ЗАТ
"Народні реєстри", Державна комісія з цінних
паперів та фондового ринку)

про                                                       визнання недійсним рішення загальних
зборів
ВАТ "Агрофірма "Провесінь" від 31.08.2006
та 750 грн. відшкодування збитків

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 17 по 24
липня 2007 року

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного
суду м.Києва від 17.11.2006 (суддя Ластовка Н.Д.), винесеною на підставі
ст.ст.151-153 ЦПК України, з метою забезпечення позову заборонено  вчиняти певні дії, а саме:

- заборонено  ВАТ "Агрофірма "Провесінь",
органам та посадовим особам, а також будь-яким іншим особам приймати рішення
про вилучення у ЗАТ "Народні реєстри" реєстру акціонерів ВАТ
"Агрофірма "Провесінь", припинення ведення цього реєстру,
передачу реєстру іншому реєстроутримувачу та будь-яким іншим особам;

- заборонено ЗАТ "Народні
реєстри" припиняти ведення реєстру ВАТ "Агрофірма
"Провесінь", передавати реєстр акціонерів ВАТ "Агрофірма
"Провесінь" та документи системи реєстру будь-яким особам.

Постановою Львівського апеляційного
господарського   суду   від 19.04.2007 (Кравчук Н.М., Гнатюк Г.М.,
Мирутенко О.Л.) ухвалу скасовано та в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття
заходів до забезпечення позову відмовлено з тих мотивів, що вищевказані заходи
до забезпечення позову є прямим втручанням у внутрішньогосподарську діяльність
товариства, що суперечить ст.ст.41, 45 Закону України "Про господарські
товариства", та можуть призвести до зупинення дій осіб, які повинні ними
вчинятись в зв'язку з виконанням статутних завдань, а також завдань, які
направлені на нормальне функціонування роботи підприємства.

ОСОБА_1 у поданій касаційній скарзі
просить постанову скасувати та залишити без змін ухвалу Дніпровського районного
суду м.Києва від 12.10.2006, посилаючись на врахування Дніпровським районним
судом м.Києва вимог ст.151 ЦПК України при винесенні ухвали та на порушення
апеляційним судом норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши наявні
матеріали справи на предмет правильності застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права та заслухавши пояснення присутніх у
засіданні представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню, а оскаржувана постанова  -
залишенню без змін з наступних підстав.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції про вжиття заходів до забезпечення позову апеляційний     господарський   суд виходив з того, що:

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК
України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи,
якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

При даному предметі спору
Дніпровський районний суд м.Києва не врахував, що заборона  ВАТ "Агрофірма "Провесінь",
органам та посадовим особам, а також будь-яким іншим особам приймати рішення
про вилучення у ЗАТ "Народні реєстри" реєстру акціонерів ВАТ
"Агрофірма "Провесінь", припинення ведення цього реєстру,
передачу реєстру іншому реєстроутримувачу та будь-яким іншим особам, заборона
ЗАТ "Народні реєстри" припиняти ведення реєстру ВАТ "Агрофірма
"Провесінь", передавати реєстр акціонерів ВАТ "Агрофірма
"Провесінь" власників іменних цінних паперів та документи системи
реєстру будь-яким особам порушують права на управління товариством тих його учасників
(акціонерів), котрі не оскаржували рішення від 31.08.2006,  обмежують права підприємницької діяльності як
ВАТ "Агрофірма "Провесінь" так і ЗАТ "Народні
реєстри". Окрім того, такий спосіб забезпечення позову абсолютно не
кореспондується з предметом спору.

Вищевказані заходи до забезпечення
позову є прямим втручанням у внутрішньогосподарську діяльність товариства, що
суперечить ст.ст.41, 45 Закону України "Про господарські товариства",
та можуть призвести до зупинення дій осіб, які повинні ними вчинятись в зв'язку
з виконанням статутних завдань, а також завдань, спрямованих на нормальне
функціонування роботи підприємства.

Крім того, Дніпровський районний
суд м.Києва обмежив право акціонерів товариства на інформацію шляхом заборони
передачі ЗАТ "Народні реєстри" реєстру власників іменних цінних
паперів.

Такі дії по забезпеченню позову не
є передумовами, направленими на можливість виконання рішення суду у випадку
задоволення позову, оскільки не співвідносяться з метою даного забезпечення.

Колегія погоджується з висновками
суду з огляду на таке.

Згідно з ч.1 ст.41 Закону України
“Про господарські товариства” вищим органом акціонерного товариства є загальні
збори товариства. У загальних зборах мають право брати участь усі акціонери,
незалежно від кількості та класу акцій, власниками яких вони є. Брати участь у
загальних зборах з правом дорадчого голосу можуть і члени виконавчих органів,
які не є акціонерами. Акціонери (їх представники), які беруть участь у
загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, яку має кожний
учасник. Реєстрація акціонерів (їх представників), які прибули для участі у
загальних зборах, здійснюється згідно з реєстром акціонерів у день проведення
загальних зборів виконавчим органом акціонерного товариства або реєстратором на
підставі укладеного з ним договору. Цей реєстр підписується головою та
секретарем зборів.

Відповідно до ст.9 Закону України
"Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу
цінних паперів в Україні" діяльність щодо ведення реєстру власників
іменних цінних паперів здійснює емітент або реєстратор. Якщо кількість
власників іменних цінних паперів емітента перевищує кількість, визначену
Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку як максимальну для
організації самостійного ведення реєстру емітентом, емітент зобов'язаний
доручити ведення реєстру реєстратору шляхом укладення відповідного договору.

Договір на ведення реєстру емітент
може укласти лише з одним реєстратором. При цьому таке доручення емітента не
знімає з нього відповідальності щодо виконання обов'язків, що випливають із
угод щодо цінних паперів.

Рішення про передачу ведення
реєстру власників іменних цінних паперів приймається виключно на загальних
зборах акціонерів.

Ведення реєстрів власників іменних
цінних паперів передбачає облік та зберігання протягом певних строків
інформації про власників іменних цінних паперів та про операції, внаслідок яких
виникає необхідність внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Підставою для внесення змін до
реєстру власників іменних цінних паперів є документи, згідно з якими переходить
право власності на відповідні іменні цінні папери.

Реєстратор зобов'язаний протягом
трьох робочих днів від дати прийняття документів у порядку, визначеному
Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку, внести зміни до реєстру
власників іменних цінних паперів або надати мотивовану відповідь про відмову у
внесенні таких змін.

Реєстратор зобов'язаний на вимогу
власника цінних паперів або його представника, а також номінального утримувача
надати виписку з реєстру власників іменних цінних паперів. Власник або його
представник чи номінальний утримувач не мають права вимагати включення до
виписки інформації, що виходить за межі компетенції реєстратора, у тому числі
інформації про інших власників та кількість цінних паперів, які їм належать.

Отже, виходячи з системного аналізу
змісту ст.41 Закону України “Про господарські товариства” та ст.9 Закону
України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного
обігу цінних паперів в Україні" можливість проведення загальних зборів
повністю залежить від використання даних реєстру акціонерів-власників іменних
цінних паперів, а емітент (ВАТ "Агрофірма "Провесінь") на
загальних зборах акціонерів вправі вирішувати питання про зміну реєстратора та
передачу реєстру власників іменних цінних паперів іншому реєстратору шляхом
укладення відповідного договору.

Оформлена ухвалою Дніпровського
районного суду м.Києва від 12.10.2006 заборона фактично спрямована на
недопущення дій, пов'язаних з підготовкою проведення позачергових загальних
зборів ВАТ "Агрофірма "Провесінь", призначених на 20.11.2006
року, паралізує роботу вищого органу акціонерного товариства і є втручанням у
господарську діяльність товариства. Факт призначення проведення  позачергових загальних зборів ВАТ
"Агрофірма "Провесінь" на 20.11.2006 року встановлено чинною
ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 08.11.2006.

Застосовуючи всеосяжну заборону
першому відповідачу, незалежному реєстратору та будь-яким іншим особам на
вчинення юридично значимих дій щодо підготовки, організації та проведення в
майбутньому позачергових зборів акціонерів ВАТ "Агрофірма
"Провесінь" з використанням системи реєстру акціонерів ВАТ
"Агрофірма "Провесінь", суд першої інстанції не врахував, що відповідно
до ч.5 статті 19 Господарського кодексу України забороняється незаконне
втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з
боку органів державної влади, їх посадових осіб.

Вжиття судом першої інстанції заходів до забезпечення
позову шляхом заборони  ВАТ
"Агрофірма "Провесінь" та іншим особам здійснювати дії,
пов'язані з проведенням позачергових загальних зборів, є втручанням суду у
внутрішньогосподарську діяльність  ВАТ
"Агрофірма "Провесінь" та порушує права переважної більшості
учасників товариства брати участь в управлінні справами товариства, закріплені
ст.116 Цивільного кодексу України та ст.10 закону України "Про
господарські товариства".

Окрім того, вжиття судом першої
інстанції заходів до забезпечення позову за клопотанням позивача, який згідно
виписки з реєстру власників іменних цінних паперів НОМЕР_1 від 28.08.2006
(а.с.8, том 1) в сукупності володіє лише часткою в статутному фонді ВАТ
"Агрофірма "Провесінь" у розмірі 1,9066 % (в пропорційному
співвідношенні), вказує на істотне обмеження корпоративних прав більшості інших
учасників товариства.

З огляду на це накладена
Дніпровським районним судом м.Києва заборона спрямована на порушення прав
акціонерів товариства брати участь в управлінні справами товариства, передбачених
п. “а” ч.1 ст.10 Закону України “Про господарські товариства”, а, відтак, і на
суттєве обмеження господарської діяльності товариства.

Більше того,  у випадку визнання акта недійсним з  моменту його
прийняття особи, які на виконання такого акта здійснили певні дії
(наприклад, передали майно, перерахували кошти та ін.)  вправі звернутись з вимогою про відновлення
первісного стану, якщо її не заявлено разом з вимогою про визнання акта
недійсним. Проте,  у разі необхідності
захисту порушеного права підприємства чи організації господарський суд не
позбавлений права на підставі пункту 1 статті 83 ГПК вийти за межі позовних
вимог і прийняти рішення про відновлення первісного стану, хоча б таку вимогу і
не було заявлено. У разі, якщо в результаті виконання приписів акта
підприємством чи організацією їм завдано шкоди, вони вправі звернутися з
вимогою про її відшкодування цієї шкоди на загальних підставах, визначених
главою 82 Цивільного кодексу України та іншими законодавчими актами. Таку
вимогу може бути об'єднано з вимогою про визнання акта недійсним.

Колегія також вважає за необхідне
зазначити, що у відповідності зі ст.6 Господарського кодексу України  одним із загальних принципів господарювання в
Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади та органів
місцевого самоврядування у господарські відносини. Таким чином, заборонивши
вчиняти будь-які дії, пов'язані з підготовкою проведення позачергових зборів
акціонерів,  в тому числі реалізовувати
повноваження, надані вищому органу акціонерного товариства  Законом України “Про господарські
товариства”, Дніпровський районний суд м.Києва всупереч вимогам ч.2 ст.19
Конституції України та ст.6 Господарського кодексу України вийшов за межі
повноважень, наданих йому ст.ст.151-153 ЦПК України.

Касаційна інстанція враховує
відсутність в касаційній скарзі позивача доводів на спростування висновків суду
апеляційної інстанції про неправомірність вжиття судом першої інстанції заходів
до забезпечення позову.

Зважаючи на вищенаведене колегія не вбачає підстав для скасування
оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.1115,1117-11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського
апеляційного  господарського суду від
19.04.2007 у справі №2-2933/2006 залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_1
-без задоволення.

Головуючий, суддя
В.Овечкін

Судді:                                                                                                Є.Чернов

В.Цвігун