СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.07                                                                                 Справа № 8/566пн

Суддя господарського суду Луганської області Середа А.П., при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача – Манохін С.В., -  довіреність  №31  від 01.09.07 року; Денісенко Ю.В., - довіреність №30 від 01.09.07 року;

від відповідача –не з'явився, -

розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Тільки цемент», місто Луганськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест», місто Луганськ, -

про спонукання виконати певні дії, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення   з  відповідача боргу у сумі 24693 грн. 60 коп., який виник внаслідок несплати ним вартості поставленого в період з 08.05.07 року по 29.05.07 року  на його користь цементу у загальній кількості 32,4 тонни.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено з 09 жовтня до 19 жовтня 2007 року –у зв’язку з неявкою відповідача.

Представниками позивача заявлено клопотанням про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст. ст.4-4 та 81-1 ГПК України, а тому судом його задоволено.

В судовому засіданні, яке відбулося 19.10.07 року, вони звернулися до суду з заявою про зменшення суми позовних вимог (вих. №б/н від 19.10.07 року), в якій просять стягнути з відповідача борг у сумі 19693,60 грн., оскільки він, після звернення позивача з позовом до суду, сплатив частину боргу у розмірі 5000,00 грн.

З урахуванням того, що ця заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, судом її долучено до матеріалів справи та враховано при прийнятті кінцевого рішення по ній.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, позов не оспорив, до судових засідань, призначених на 09 жовтня та 19 жовтня 2007 року,  не прибув, участь у ньому свого представника не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не спрямував, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань.

Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що згідно матеріалам справи, юридичною адресою відповідача є місто Первомайськ, вул. Щорса, 10  Луганської області (в ухвалах суду від 20.09.07 року та від 09.10.07 року припущено описку у визначенні місця знаходження відповідача, - вказано, що останнім є місто Луганськ, - в той час, як правильним є місто Первомайськ, - а тому суд, керуючись ст. 89 ГПК України,  виправляє припущену описку);

25.09.07 року за вих. №1693 та 15.10.07 року за вих. №1820 судом на цю адресу спрямовано ухвалу  про призначення справи до судових слухань.

Оператором поштового зв’язку до суду не повернуто жодне з цих поштових відправлень.

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу місцезнаходженням юридичної особи  є адреса органу чи особи, які  відповідно до установчих документів юридичної особи або закону виступають від її імені, - судом саме на цю адресу було спрямовано вищеназвані поштові відправлення;

У зв’язку з викладеним суд керується частиною 1 пункту 132 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.02 року №1155, -  в якому сказано, що поштові відправлення можуть бути повернені об’єктом поштового зв’язку за зворотною адресою у разі письмової заяви відправника,  письмової відмови адресата, смерті адресата (одержувача), неможливості вручення через відсутність адресата (одержувача) чи закінчення встановленого терміну зберігання.

З матеріалів справи вбачається, що жодної з вищеперелічених підстав для повернення поштових відправлень суду - немає.

З огляду на викладене у суд дійшов висновку про отримання відповідачем обох вищезгаданих поштових відправлень.

Представники позивача не заперечують проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про дату, час та місце судового слухання, а  тому, керуючись частиною 3 ст. 22 та ст. 75 ГПК України, розглянув справу по суті  за наявними в ній  матеріалами.

І.Заслухавши представників позивача, дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали,  суд дійшов  наступного.

01.01.2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тільки цемент»(Постачальник), - з одного боку, - та Товариством з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест»(Покупець), - з іншого боку, - укладено договір  №01/7/П, за умовами  якого Постачальник зобов’язався поставити Покупцеві цемент згідно заявці Покупця, по ціні, встановленій згідно рахунків Постачальника (п. 1.1 договору).

За поставлену продукцію Покупець зобов'язаний сплатити Постачальникові  100% вартості отриманого товару шляхом попередньої оплати (п. 2.1).

До кожної партії товару Постачальник додає: рахунок, товарно-транспортну та податкову накладну і, на вимогу Покупця, сертифікат якості на цемент (п.3.1).

У випадку невиконання або неналежного виконання сторонами умов договору, розбіжності вирішуються шляхом переговорів; у випадку недосягнення згоди між сторонами спір передається на розгляд господарського суду (п. 3.4).

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2007 року (5.1).

Дострокове розірвання договору може мати місце на підставі письмової заяви однієї із сторін (п.5.2).

На виконання цього договору постачальник  відвантажив на адресу покупця наступну кількість цементу:

08.05.07 року на підставі довіреності ЯНЖ №262675 від 08.05.07 року  та накладної №РН-000213 від 08.05.07 року –11,30 тонни цементу на суму 8542,80 грн.;

15.05.07 року на підставі довіреності ЯНЖ №262677 від 15.05.07 року  та накладної №РН-000242 від 15.05.07 року –11,14 тонни цементу на суму 8421,84 грн.;

29.05.07 року на підставі довіреності ЯНЖ №262683 від 29.05.07 року  та накладної №РН-000282 від 29.05.07 року –9,96 тонни цементу на суму 7728,96 грн., -

а всього 32,40 тонни на суму 24693,60 грн.

Відповідач, отримавши товар, не виконав умови пункту 2.1 вищезгаданого договору, тобто не сплатив попередньо вартість кожної з партій товару.

02.08.07 року за вих. №73 позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про погашення цього боргу  у 7-миденний строк, однак цю вимогу боржником було залишено без задоволення.

Лише після звернення позивача з позовом до суду відповідач частково вжив заходів, спрямованих на погашення боргу: станом на час розгляду цього спору його залишок становить 19693,60 грн.

ІІ.Заслухавши представників позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦК України встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Правовідносини, які мають місце між сторонами по справі, належать до купівлі-продажу.

Згідно ст..655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає  або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець –позивач по справі – належним чином виконав вимоги ст.662 ЦК України, - тобто передав покупцеві –відповідачеві по справі - обумовлені договором товарно-матеріальні цінності.

Отримавши продукцію, покупець повинен був дотримуватися вимог ст.530 ЦК України, - тобто здійснити оплату за них у строк, встановлений договором.

Однак відповідач порушив вимоги частини 1 та 2 ст.692 ЦК України про повну оплату отриманого за договором купівлі-продажу  товару.

Відповідач позовні вимоги не спростував.

Позивач належним чином довів суду, що його вимоги законними та обґрунтованими, - тобто такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила закон та умови договору.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 655 та 692 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.44, 49,75, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіон-Інвест», ідентифікаційний код 31140031, яке знаходиться за адресою: місто Первомайськ, вул. Щорса, 10 Луганської області, -  на користь, Товариства з обмеженою відповідальністю «Тільки цемент», ідентифікаційний код 34579788, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, вул. А.Ліньова, 75-в, - основний борг у сумі 19693 (дев’ятнадцять тисяч шістсот дев’яносто три) грн. 60коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 246 (двісті сорок шість) грн. 94 коп.  та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.; видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 19.10.2007 року за згодою представників позивача оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення  може бути оскаржено до апеляційного господарського суду Луганської області у 10-денний  термін з дня його підписання.

Рішення складено у повному обсязі та підписано –22 жовтня 2007 року.

Суддя                                                                                                          А.П.Середа