Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2007 р.                                                           Справа № 29/354-07

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Барбашова С.В. , Плужник О.В.

при секретарі Соколовій Ю.І.

за участю представників сторін:

позивача - Кондратко Д.В.

відповідача -  не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Млєко», м. Харків (вх. № 2539 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 25.06.07 р. по справі № 29/354-07

за позовом Науково-виробничої приватної фірми "Семікс", м. Дніпропетровськ

до ТОВ "Млєко" м. Харків

про стягнення  81 661,72 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача 74796,01 грн. основного боргу, 6865,71 грн. пені за прострочення виконання зобов’язання,  а також судових витрат по справі.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.06.2007р. по справі                  № 29/354-07 (суддя Тихий П.В.) позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 74796,01 грн. основного боргу, 6865,71 грн. пені, 816,62 грн. державного мита та 118,00 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при винесенні рішення місцевим судом були порушені норми процесуального права. При цьому посилається на те, що ТОВ «Млєко» не було повідомлено про час та місце слухання справи, рішення було прийнято за відсутністю представника відповідача, що позбавило останнього реалізувати свої процесуальні права. На цій підставі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних  вимог відмовити повністю.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні представник Науково-виробничої фірми  «Семікс» заперечував проти доводів відповідача, викладених ним в апеляційній скарзі, вважає рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач в судове засідання 11.09.2007р. не з’явився, але надіслав до Харківського апеляційного господарського суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд апеляційної скарги в зв’язку з відрядженням його представника та відповідно неможливістю останнього взяти участь у розгляді справи в суді.

Колегія суддів, враховуючи зазначені обставини та керуючись ст. 22 ГПК України, дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду апеляційної скарги по даній справі на 02.10.2007р.

02.10.2007р. відповідач в судове засідання не з’явився, але знов надіслав клопотання про відкладення розгляду справи в зв’язку з відрядженням юрисконсульта ТОВ «Млєко» та відсутністю на підприємстві іншого компетентного юриста, який міг бути направлений у судове засідання.

Колегія суддів відхиляє зазначене клопотання, оскільки ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.09.2007р. розгляд апеляційної скарги по даній справі вже було відкладено, у відповідача було достатньо часу викласти свою позицію по справі з документальним та матеріальним обґрунтуванням, однак відповідачем ніяких документальних доказів, а також відповідних заперечень по суті заявлених позовних вимог  надано не було.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів для повного та всебічного з'ясування обставин справи та беручи до уваги, що відповідно до ст. 33 ГПК України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, колегія суддів розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноваженого представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2007 року без змін, виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що між сторонами по справі укладено ряд договорів постачання продукції, а саме: договір № 115 від 22.07.2004р.; № 14 від 11.01.2005р., відповідно до умов яких позивач зобов’язався поставити, а відповідач отримати та сплатити продукти харчування шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов’язання за спірним договором виконав, поставив відповідачеві продукцію на загальну суму 169949,88 грн., що підтверджується накладними № 8/396 від 10.10.2006р., № 8/474 від 30.11.2006р. та № 7/0086 від 23.01.2007р., а також довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей (а.с. 15-20).

Проте, відповідач в порушення взятих на себе зобов’язань повністю не здійснив оплату отриманої продукції, розрахувався частково, перерахувавши на його розрахунковий рахунок грошові кошти в сумі 88400,00 грн. (а.с. 31-37).

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у 7-денний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 26.03.07 р. звернувся до відповідача з вимогою № 63 про сплату суми боргу за поставлену продукцію (а.с. 38), яка останнім залишилась без відповіді,  а сума боргу не сплаченою.

Однак, відповідачем було перераховано позивачеві грошові кошти в рахунок погашення боргу в сумі 7000,00 грн., про що свідчать банківські виписки № 301 від 03.04.2007р. та № 366 від  17.04.2007р.

Таким чином, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 74796,01 грн., яка на момент розгляду справи не відшкодована.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на такі фактичні обставини, місцевий господарський суд правомірно визнав позовні вимоги Науково-виробничої фірми  «Семікс» стосовно стягнення основної заборгованості в розмірі 74796,01 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони відповідають вимогам чинного законодавства та ґрунтуються на встановлених під час розгляду справи обставинах.

Пунктом 6.2 спірного договору передбачена відповідальність за порушення строків виконання зобов’язання у вигляді пені у розмірі подвійної ставки НБУ.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав своєчасно свої зобов’язання щодо оплати отриманої продукції, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобов’язання обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню в сумі   6865,71 грн.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції під час судового розгляду норм процесуального права в зв’язку з тим, що відповідач не був повідомлений про час та місце судового засідання, а оскаржуване рішення було прийнято за відсутністю його представника, що позбавило відповідача реалізувати свої процесуальні права.

Колегія суддів з такими твердженнями не погоджується та  вважає їх безпідставними, оскільки в матеріалах справи знаходяться докази належного повідомлення місцевим господарським судом відповідача про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення за № 3134257 від 06.06.2007р. (а.с. 45).

Однак 25.06.2007р.  відповідач в судове засідання не з’явився, ніяких доказів не представив, а тому місцевий господарський суд правомірно на підставі ст.. 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, колегія суддів визнає необґрунтованість та безпідставність тверджень відповідача про порушення судом першої інстанції його права заперечувати проти доводів позивача, оспорювати суми позовних вимог та доводити їх необґрунтованість, оскільки  у відповідача було достатньо часу для надання обґрунтованих та документально підтверджених заперечень на позовну заяву. До того ж в суді апеляційної інстанції останній доказів сплати боргу не представив, аргументованих доводів та жодного документу з правовим обґрунтуванням на підтвердження правомірності своєї позиції по справі так і не надав.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач в обґрунтування своїх заперечень не надав ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді будь-яких доказів в обґрунтування своїх заперечень щодо відсутності у нього заборгованості.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга відповідача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 25.06.2007 року по справі № 29/354-07 прийняте без порушень норм процесуального та матеріального права, а доводи з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

На підставі викладеного та керуючись  ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарськогосуду Харківської області від 25.06.2007р. по справі                  № 29/354-07 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Демченко В.О.

Судді                                                                    Барбашова С.В.

Плужник О.В.