ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.07 р.
Справа № 32/227

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді                           О.М. Сковородіної

при секретарі судового засідання:
Бахмет А.В

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність
від 27.12.06р.

від відповідача: не з'явився

за позовом: Відкритого акціонерного
товариства „Донецькобленерго” в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк

до відповідача: Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2 м. Донецьк

про
стягнення збитків, індексу інфляції, 3% річних в сумі 20568,58грн.

Позивач, Відкрите акціонерне товариство
„Донецькобленерго” в особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк, звернувся до
господарського суду Донецької області з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 м. Донецьк про
стягнення збитків, індексу інфляції, 3% річних  в сумі 20568,58грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на договір на користування електричною енергією № 3284 від
23.06.99р., акт про порушення „Правил користування електричною енергією” №
018090 від 15.03.06р., протокол № 506 від 20.03.06р. засідання комісії,
рахунок-фактуру № 3284 від 20.03.06р.

Відповідач в судові засідання не
з'явився, про час і місце слухання був належним чином повідомлений, що
підтверджує штамп канцелярії суду на ухвалах, позов не оспорив, відзив на
позовну заяву не надав, не пояснив причини нез'явлення та не надав витребувані
судом документи, необхідні для вирішення спору. Зважаючи на достатність
представлених позивачем документів, неповідомлення відповідачем поважних причин
нез'явлення у судове засідання, справа розглядається по наявним в ній
матеріалам відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд встановив, що між позивачем та
відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії № 3284
від 23.06.99р., за яким позивач зобов'язувався постачати електричну енергію
споживачу, а відповідач був зобов'язаний своєчасно сплачувати позивачу її
вартість та виконувати інші умови, визначені данним договором.

15.03.06р. в результаті перевірки
кондитерського цеху, який розташований за адресою: вул. Петровського, 79а в м.
Донецьку, що належить відповідачу, було зафіксовано порушення Правил
користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики № 28 від 31.07.96р. (в редакції постанови № 910
від 17.10.05р.), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18.11.05р. за №
1399/11679, а саме: пошкодження пломби енергопостачальної організації,
невідповідність номеру пломби, яка вказана в наряді опломбування та інше, про
що свідчить акт про порушення споживачем “Правил користування електричною
енергією”  № 018090 від 15.03.06р.

На підставі п. 6.41 ПКЕЕ у випадку
виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії
порушення при огляді об'єкту споживача ПКЕЕ на місці оформлюється двосторонній
акт про порушення встановленого зразку. В присутності відповідача був складений
акт № 018090 від 15.03.06р., який був підписаний відповідачем.

Відповідно до методики  визначення обсягів та вартості електричної
енергії, недооблікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування
електроенергії, затвердженою постановою НКРЕ від 04.05.06р. № 562 на підставі
акту, п. 6.40 ПКЕЕ здійснено нарахування обсягу та вартість недооблікованої
електричної енергії, яке склало 18066,66грн. в тому числі ПДВ 3011,1грн.

Частиною 1 ст. 224 ГК України
учасник господарських відносин,  який
порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту,
права або законні інтереси якого порушено.

В данному випадку відповідачем були
порушені вимоги ст. 27 Закону України „Про електроенергетику”, ст. 277 ГК
України, а також порушено право позивача, передбачене ч. 1 ст. 275 ГК України
на отримання оплати за спожиту електричну енергію.

Частиною 2 ст. 224 ГК України під
збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона
одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил
здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частинами 1, 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України встановлені
підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших
результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Відповідачем 21.03.06р. був
отриманий рахунок-фактура № 3284 від 20.03.06р., який останнім не був
сплачений.

Заяву відповідача, в якій він
просить прийняти графік погашення заборгованості за актом № 018090 від
15.03.06р., суд розцінює, як визнання відповідачем як самого факту порушень,
так і заборгованості з оплати, яка була нарахована за цим актом.

Проте, відсутність згоди позивача з
таким порядком розрахунків (за графіком) не дає підстави для прийняття його
судом в якості доказу домовленості сторін про розстрочку виконання зобов'язань.

Виходячи з приписів ст.ст. 525, 526
ЦК України, з урахуванням обставин справи та наданих позивачем доказів, вимоги
позивача  є обґрунтованими та підлягають
задоволенню в сумі  18066,66грн.

Відносно вимог позивача про
стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних, суд виходить з
наступного.

Як вказано вище, збитки, як грошове
зобов'язання в розумінні ч. 1,2 ст. 509 ЦК України, ст. 11 ЦК України, існують
лише тоді, коли вони визначені кредитором у грошовій формі, та заявлені
відповідною вимогою до боржника. (В розумінні ч. 1, 2 ст. 509 ЦК, ст. 11 ЦК
України, невідшкодовані боржником кошти, які вимагає кредитор - позивач у
якості збитків, за відповідними вимогами, є грошовим зобов'язанням боржника -
відповідача).

Але ж, підставами для стягнення 3 %
річних та індексу інфляції є не сама заподіяна шкода, а є власне вимога
позивача до відповідача (як визначений спосіб відшкодування майнової шкоди) про
стягнення збитків в грошовому еквіваленті, та, як наслідок, незадоволення цих
грошових вимог в певний строк, нарахування відповідних санкцій (застосування
відповідальності).

Як слід, нарахування санкцій має
проводитись після спливу строку виконання зобов'язань за такою вимогою, а саме:
за період з 29.03.06р. Період стягнення 3% річних, визначений в позові за
період з 01.04.07р. по 01.07.07р., індексу інфляції визначений в позові з
01.05.06р. по 31.05.07р. Таким чином, період стягнення встановлений позивачем
правомірно, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу
кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Належна до сплати сума індексу
інфляції за період, визначений позивачем, мала становити 2023,59грн. Тобто, при
підрахунку індексу інфляції за позовом позивач припустився помилки. Але,
заявлена сума вимог (1824,72грн.) не перебільшує суму інфляції, що мала бути
нарахована позивачем.

Як слід, вимоги позивача щодо
застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового
зобов'язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в
розмірі 1824,72грн., 3% річних за прострочку виконання грошових зобов'язань в
сумі 677,20грн. підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають
віднесенню на відповідача в порядку, що передбачений ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі Закону України „Про
електроенергетику”, Правил користування електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії регулювання електроенергетики № 28 від
31.07.96р. (в редакції постанови № 910 від 17.10.05р.), ст.ст. 22, 224, 275,
277 ГК України,  ст.ст. 11, 509, 530,
525, 526, 625 ЦК України, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі Донецьких електричних мереж
м. Донецьк до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 м. Донецьк про  стягнення збитків, індексу інфляції, 3%
річних  в сумі 20568,58грн.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт: НОМЕР_2,
виданий Ворошиловським РВ УМВС України у Донецькій області 23.10.97р.) на
користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в
особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк
(83000, м. Донецьк, вул. Постишева, 99, , п/р
97 у ДОУ ВАТ „Державний ощадний банк України”, код банку 335106)
збитки в сумі 18066,66грн.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт: НОМЕР_2,
виданий Ворошиловським РВ УМВС України у Донецькій області 23.10.97р.) на
користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в
особі Донецьких електричних мереж м. Донецьк
(83000, м. Донецьк, вул. Постишева, 99, , п/р
5393 у філії ГУ ПІБ в Донецькій області, код банку 334635) індекс
інфляції в сумі 1824,72грн., 3% річних в сумі 677,20грн., витрати з державного
мита в сумі 205,69грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу в сумі 118,00грн.

Рішення набирає законної сили
09.11.07р.

Рішення може бути оскаржено в
Донецький апеляційний господарський суд
згідно розділу XII ГПК України.

Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Сковородіна О.М.