ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

22.11.07                                                                                   Справа№ 5/1838-28/315А

12 год 50 хв

За позовом: Дочірнього підприємства „Датський текстиль” компанії „ПВН Холдінг А/С” (Данія), м. Сокаль Львівської області

до відповідача: Державної податкової інспекції у Сокальському районі, м. Сокаль Львівської області

про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі  від 26.09.2006 року №000852231/0

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Брик І.С.

м.Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Вишневський В.О. -  юрисконсульт

Від відповідача: Сольвар О.М. –представник

Позов заявлено Дочірнім підприємством „Датський текстиль” компанії „ПВН Холдінг А/С” (Данія) до Державної податкової інспекції у Сокальському районі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі  від 26.09.2006 року №000852231/0, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 091,00 грн.

Хід розгляду справи викладений у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від  16.01.2007 року провадження у справі було зупинено, ухвалою суду від 16.10.2007 року провадження у справі було поновлено, судове засідання у справі призначено на  30.10.2007 року. В судовому засіданні 30.10.2007 року судом оголошувалася перерва до 22.11.2007 року для вивчення доказів, наявних в матеріалах справи.

В судовому засіданні 22.11.2007 року представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в по зовній заяві та додаткових поясненнях від 06.12.2006 року №2276, просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення від 26.09.2006 року №000852231/0, свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Під час проведення перевірки працівниками ДПІ у Сокальському районі встановлено, що ДП „Датський текстиль” придбало у ПП “Ритмікс” продукцію на суму ПДВ 23 803,20 грн., а ПП “Ритмікс” дану продукцію в свою чергу отримувало від ПП “Панадор” та ПП “Форте”. Працівниками ДПІ не встановлено в кого саме із постачальників ПП “Ритмікс” отримувало товар, який в свою чергу поставляло ДП „Датський текстиль”, чи від ПП “Панадор” чи від ПП “Форте”, тому податковий орган відмовив у бюджетному відшкодуванні на 50% загальної суми ПДВ по придбанню товару від ПП “Ритмікс”. Позивач не погоджується із твердженням податкового органу про порушення п.1.8 ст.1, п.п. 7.2.3, п.   7.2, п. 7.7 ст. 7, п. 1.8, п. 1.3 ст. 1 Закону України „Про податок  на додану вартість” від 03.04.1997 року №168/97 –ВР з мотивів того, що у зв”язку з відвантаженням товару, ПП “Ритмікс” було виписано податкову накладну № 210 від 13.12.2005 року на суму ПДВ 10 196,75 грн. і відповідно до п. 7.5 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” позивачем було правомірно включено суму 10 196,75 грн. ПДВ до податкового кредиту. Правовідносини між ДП „Датський текстиль” та ПП “Ритмікс” є правомірними та підтвердженими податковими накладними, за нормами Закону України “Про податок на додану вартість”, право на податковий кредит виникає по першій події між сплатою коштів постачальникові товарів й одержанням податкової накладної, п. 7.5.1 Закону визначено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій, або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплаті товарів, або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів, тому позивач не погоджується з твердження податкового органу про неможливість підтвердження факту надходження до бюджету ПДВ.

Відповідач у поданому суду відзиві на позовну заяву (вх. № 33072 від 09.11.2006 року), а його представник в судовому засіданні проти позову заперечив, просить суд в задоволенні позову відмовити, свої заперечення відповідач обґрунтовує наступним. Позивачем подано декларацію по ПДВ за грудень 2005 року, у якій в рядку 25 задекларовано суму 224 741 грн., яка підлягає бюджетному відшкодуванню. Із змісту Закону України „Про податок  на додану вартість” право на відшкодування ПДВ виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з факту існування зобов”язання по сплаті ПДВ в ціні товару. Ненадходження податку на додану вартість до бюджету є наслідком того, що один з опосередкованих постачальників позивача ПП “Форте”, якому постачальник позивача ПП “Ритмікс” перерахував відповідні суми ПДВ, повинно було сплатити відповідну суму податку до Державного бюджету у податкові періоди з листопада по грудень 2005 року. Згідно Акту перевірки відповідності юридичної адреси ПП “Форте” від 01.08.2006 року, складеного ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровськ, фактичне місцезнаходження підприємства перевіркою не встановлено, а тому провести зустрічну перевірку ПП “Форте” є неможливим, і тому є неможливо підтвердити фактичну сплату податку на додану вартість до бюджету, тобто певний відсоток суми ПДВ по придбанню товарно-матеріальних цінностей, отриманих ДП „Датський текстиль” від ПП “Ритмікс” у грудні 2005 року (61 180,50 грн., в т.ч. ПДВ 10 196,75 грн.), постачальником якого було ПП “Форте”, тому відповідно і дана сума не підлягає бюджетному відшкодуванню.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, податкові накладні, акти, податкові декларації, платіжні доручення, та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Працівниками ДПІ у Сокальському районі було проведено позапланову виїзну перевірку ДП „Датський текстиль” компанії „ПВН Холдінг А/С” (Данія) з питань відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період з 01.11.2005 року по 31.12.2005 року, за результатами перевірки складено Акт № 608/23-1/31588791 від 20.09.2006 року. Перевірка проводилася з урахуванням вимог пункту 9 абз. 6 статті 11-1 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»(із змінами та доповненнями).

В Акті перевірки встановлено порушення ДП „Датський текстиль” компанії „ПВН Холдінг А/С” (Данія) вимог п.п. 7.2.3 п. 7.2, п. 7.7 ст. 7, п. 1.8 ст. 1, п. 1.3 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, в результаті чого встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування в сумі 5 091,00 грн.

В ході перевірки податковою інспекцією встановлено:

ДП „Датський текстиль” компанії „ПВН Холдінг А/С” (Данія)  в грудні 2005 року  придбало у ПП “Ритмікс” барвники на загальну суму ПДВ 10 196,75 грн. ПП “Ритмікс” в свою чергу отримав цю продукцію від ПП “Панадор” та ПП “Форте”. Під час проведення  документальної перевірки податковою інспекцією було направлено запит на проведення зустрічної перевірки ПП “Ритмікс”. Згідно отриманої відповіді ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (і як встановлено в акті перевірки) ПП “Ритмікс” по взаєморозрахунках з ДП “Датський текстиль” суми ПДВ по зазначених податкових накладних включені до податкових зобов”язань відповідного періоду, відображені в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідають даним податкової декларації з ПДВ. Проте дане підприємство є посередником, отримувало відвантажений товар від ПП “Панадор” та ПП “Форте”.

З метою проведення зустрічної перевірки ПП “Панадор” та ПП “Форте” податковою інспекцією було направлено запит по другій ланці в ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська. Згідно отриманої довідки про результати невиїзної позапланової перевірки ПП “Панадор”, ДПІ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська підтвердила взаєморозрахунки з ПП “Ритмікс” та зазначила, що суб”єкт підприємницької діяльності , що перевіряється є імпортером (посередником).

01.08.2006 року отримано відповідь від ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, що провести зустрічну перевірку ПП “Форте” неможливо, оскільки підприємство за юридичною адресою не знаходиться. Листом від 21.08.06 року № 1245/26-7 Червоноградський відділ податкової міліції УПМ ДПА у Львівській області повідомив, що ПП “Форте” має ознаки “фіктивеності”, за юридичною адресою не знаходиться, до ДПІ у Жовтневому районі не звітується.

На підставі вищезазначеного, податковою інспекцією у Сокальському районі зроблено висновок, що оскільки провести зустрічну перевірку ПП “Форте” неможливо, то неможливо підтвердити фактичну сплату податку на додану вартість до бюджету, тобто  50% суми ПДВ по придбанню товарно-матеріальних цінностей, отриманих ДП “Датський Текстиль” від ПП “Ритмікс” за грудень 2005 року (5091,00 грн.), постачальником якого є ПП “Форте”, не підлягає бюджетному відшкодуванню, що відображено в акті перевірки № 608/23-1/31588791 від 20.09.2006 року.

На підставі Акту перевірки та п.п. 7.2.3 п. 7.2, п. 7.7 ст. 7, п. 1.8 ст. 1, п. 1.3 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 року № 168/97-ВР, ДПІ у Сокальському районі прийнято податкове повідомлення - рішення від 26.09.2006 року №000852231/0, яким виявлено відсутність права ДП „Датський текстиль” компанії „ПВН Холдінг А/С” (Данія) на отримання бюджетного відшкодування у сумі, заявленій у податковій декларації, у зв”язку з чим відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 091,00 грн за грудень 2005 року.

При винесенні постанови суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що згідно видаткової накладної № 224 від 13.12.2005 року ПП “Ритмікс” поставило ДП „Датський текстиль” барвник на загальну суму 61 180,50 грн. (в т.ч. ПДВ 10 196,75 грн.) та виписало податкову накладну № 210 від 13.12.05 року на  загальну суму 61 180,50 грн. (в т.ч. ПДВ 10 196,75 грн.). Поставлений товар оплачено з боку ДП „Датський текстиль” платіжним дорученням № 257 від 07.02.2006 року в сумі 61 180,50 грн, в тому числі ПДВ 10 196,75 грн.

На підставі виписаної ПП “Ритмікс” податкової накладної ДП „Датський текстиль” включило до податкового кредиту ПДВ в сумі 10 196,75 грн. Як вбачається з поданих Позивачем доказів, податок на додану вартість в сумі 10 196,75 грн. був нарахований та сплачений у зв’язку з придбанням барвників, пов’язаних з господарською діяльністю позивача. Позивачем правомірно сформовано податковий кредит на суму 10 196,75 грн. згідно з п.п. 7.2.6. п.7.2., п.п. 7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від  03.04.1997 року.

Відповідно до п.п. 7.2.6. п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку, який поставляє товари (послуги). Податкова накладна виписана ПП “Ритмікс” була досліджена судом і не встановлено жодних порушень порядку її видачі.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7  Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.1 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

Згідно отриманої відповіді ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (і як встановлено в акті перевірки) ПП “Ритмікс” по взаєморозрахунках з ДП “Датський текстиль” сума ПДВ по зазначених податковій накладній № 210 від 13.12.05 року  включена до податкових зобов”язань відповідного періоду, відображена в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідає даним податкової декларації з ПДВ.

Що стосується перевірки взаєморозрахунків ПП “Ритмікс” з ПП “Панадор” (другий ланцюг), то згідно довідки від 28.08.2006 року № 239/23-7 про результати невиїздної позапланової перевірки ПП “Панадор”, встановлено, що ПП “Панадор” укладено угоду з ПП “Ритмікс” за № 2302-05 від 23.02.2005 року. На виконання умов угоди ПП “Панадор” поставило товари (роботи, послуги), що підтверджується наступними податковими накладними: № 3 від 08.04.2005року на суму 1000,00 грн. в т.ч. ПДВ 166,67 грн., № 4 від 12.04.2005 року на суму 190604,00 грн. в т.ч. ПДВ 31767,33 грн., № 5 від 14.04.2005 року на суму 122473,50 грн. в т.ч. ПДВ 20412,25 грн., № 19 від 08.06.2005 року на суму 5094,00 грн. в т.ч. ПДВ 849,00 грн., № 59 від 25.10.2005 року на суму 27741,60 грн. в т.ч. ПДВ 4623,60 грн., № 61 від 04.11.2005 року на суму 127110,60 грн. в т.ч. ПДВ 21185,10 грн., № 73 від 12.12.2005 року на суму 202819,80 грн. в т.ч. ПДВ 33803,30 грн., № 74 від 13.12.2005 року на суму 89372,40 грн. в т.ч. ПДВ 14895,40 грн. Суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включені до податкових зобов”язань відповідного періоду, відображені в реєстрі видаткових накладних та відповідають даним податкової декларації з ПДВ за квітень-грудень 2005 року.

Листом від 11.12.2006 року № 18 ПП “Ритмікс” надав інформацію про його взаєморозрахунки з ПП “Форте”, про що свідчать податкові накладні № 151 від 27.09.2004 року на суму 208 172,40 грн., в т.ч. ПДВ 34 695,40 грн. та № 178 від 27.12.2004 року на суму 174 240,60 грн., в т.ч. ПДВ 29 040,10 грн. Згідно Акту перевірки відповідності юридичної адреси ПП “Форте” від 01.08.2006 року, складеного ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, зустрічна перевірка ПП “Форте” не проведена через відсутність зазначеного підприємства за юридичною адресою. Також листом ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська від 22.09.2006 року повідомлено ДПІ у Сокальському районі про те, що підприємство (ПП “Форте”) не звітує з початку 2006 року.

Твердження відповідача про те, що оскільки зустрічну перевірку по ланцюгу до виробника (ПП “Форте”) провести неможливо (через незнаходження його за юридичною адресою), і тому є неможливо підтвердитим фактичну сплату податку на додану вартість до бюджету, тобто певний відсоток суми ПДВ по придбанню товарно-матеріальних цінностей, отриманих ДП „Датський текстиль” від ПП “Ритмікс” у грудні 2005 року (61 180,50 грн., в т.ч. ПДВ 10 196,75 грн.), одним із постачальником якого було ПП “Форте”, відповідно і дана сума не підлягає бюджетному відшкодуванню, суд вважає необґрунтованими з мотивів того, що ДП „Датський текстиль” жодних правовідносин з ПП “Форте” не мав.

Також податковим органом не доведено в межах належності і допустимості доказів факт відсутності сплати до бюджету сум податку на додану вартість.

Згідно закріпленого в Конституції України принципу індивідуалізації відповідальності, будь-яка особа не може нести відповідальність за дії третіх осіб. В даному випадку ДП „Датський текстиль” компанії „ПВН Холдінг А/С” (Данія), яким при здійсненні господарської діяльності додержано всіх норм податкового законодавства, не зобов”язане нести відповідальність за дії ПП “Форте”, з яким не мало жодних відносин.

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про  визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі  від 26.09.2006 року № 000852231/0 є обґрунтованою і підлягає  задоволенню.

Судові витрати у вигляді  3 грн 40 коп судового збору присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 98, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі  від 26.09.2006 року №000852231/0, яким відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5 091,00 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства „Датський текстиль” компанії „ПВН Холдінг А/С” (Данія) (80000, м. Сокаль Львівської області, вул. Чайковського, 1, ідентифікаційний код 31588791) 3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Морозюк А.Я.