РІШЕННЯ

"22" листопада 2007 р.
Справа № 9/189-4351

Господарський суд Тернопільської області

у складі   , при секретарі Кулагіній Т.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарський спір

за позовом  Колективного підприємства "Індукція", вул. Металістів, 9/17, м. Львів,79056

до  Товариства  з обмеженою відповідальністю "Бучач-цукор", вул. Тичини, 3, м. Бучач  Тернопільської області,48400

За участю представників сторін:

позивача:   Брилинський О.Г, довіреність від 27.08.2007 р.

відповідача:   не з’явився.

роз’яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику позивача  права та обов’язки  учасника господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК  України,

Встановив:

Позивач , Колективне підприємство “Індукція”,  м. Львів,  звернувся    16.10.2007 р. до господарського суду  Тернопільської області з позовом  до Відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю “Бучач-цукор”, м. Бучач, Тернопільської області, про стягнення  10 545,63 грн. заборгованості за  виконані підрядні роботи, 2 373,31 грн. пені, 922,74 грн. –3% річних   , 1 500,00   грн. юридичних послуг та  витрат по сплаті державного мита в розмірі 105,46 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги,  Позивач посилається  на таке :

13 серпня 2004 р. між Позивачем, як Підрядчиком, та Відповідачем, як Замовником, був укладений договір підряду за  № 9, предметом якого є  зобов’язання  Відповідача  виконати за завданням Замовника у відповідності до  проектно-кошторисної документації роботи по налагоджуванню тиристорного електроприводу.

У відповідності до  умов вказаної угоди Позивач  виконав на користь Відповідача  підрядні роботи на загальну суму  10 545,63 грн., що підтверджується   актом № 1 від 11 жовтня 2004 р.  , підписаним без зауважень  Відповідачем .

Згідно п.п. 3.1, 3.3 договору  до початку проведення робіт Замовник повинен був  здійснити передоплату за роботи в розмірі 30% від вартості робіт, що складає 10 545,63 грн., а  решту суми виплатити  Підряднику на підставі проміжних та заключного актів.

Як стверджує Позивач, ТзОВ “Бучач-цукор” порушило свої договірні  зобов’язання ,  оплату за виконані підрядні роботи не здійснило   і  станом на 16.10.2007 р. (день звернення з позовом до суду) допустило перед   КП „Індукція”  заборгованість  у  розмірі  10 545,63  грн.

За неналежне виконання  умов договору  Позивач  нарахував Відповідачу  2 373,31 грн. пені, починаючи      з  11.10.2006 р.     та 922,74 грн. –3% річних за період з  11.10.2004 р. по  31.08.2007 р.

Ухвалою від  19.10.2007 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    11:00 год.  08  листопада  2007 р.

У судове засідання 08.11.2007 р. представник позивача не прибув, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчить підпис уповноваженого представника на повідомленні про вручення поштового відправлення, витребуваних судом документів не подав.

Відповідач проти позову заперечив, однак  заявив усне клопотання про відкладення  розгляду справи для надання можливості підготувати  свої заперечення.

На підставі ст. 77 ГПК України суд  відклав розгляд справи  до 11:30 год.                         22 листопада   2007 р.

В судовому засіданні  22.11.2007 р. представник  Позивача  підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов не подав, представника в судове засідання 22.11.2007 р. не направив,  витребуваних судом документів не надав.

Справа розглядається за наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи наступне:

Предметом позову є стягнення з Відповідача  заборгованості, яка виникла через неоплату ним  як  замовником   виконаних Позивачем   підрядних  робіт  по налагоджуванню тиристорного електроприводу за договором  підряду      № 9 від   13 серпня  2004 р.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України,  кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 ЦК України  якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Матеріали справи свідчать про те,  що прийнявши без зауважень виконані підрядником роботи на загальну суму  10 545,63 грн., факт виконання яких   підтверджується  копією  акту № 1 від 11 жовтня 2004 р. ,     Замовником  за договором  ,  Відповідачем   у справі,  порушено   взяті   на себе  зобов’язання за договором  ,  адже    ані  попередньої оплати ,  ані   оплати  після виконання підрядником  робіт,    Відповідач   не здійснив.

Разом з тим,        17.11.2004 р.  ,  проводячи звірку  взаємних розрахунків,  Позивач погодився із тим, що станом на 01.11.2004 р.   кредиторська заборгованість   ТОВ „Бучач-цукор”  перед  КП „Індукція” становить  10520,96 грн. ,з урахуванням  наявної кредиторської заборгованості   КП „Індукція” перед ТОВ „Бучач-цукор”  за  надані   останнім  послуги з харчування  .

Таким чином,    правомірними є вимоги  щодо стягнення  з Відповідача  10 520,96 грн.      заборгованості, а   24,67 грн. заборгованості, заявленої Позивачем,  до задоволення не підлягають.

Відповідно до  ч. 1 ст. 611 ЦК України  у разі порушення зобов’язання  настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : 1) припинення зобов’язання внаслідок  односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;  2) зміна умов зобов'язання;  3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу положень ч. 4 ст  232 ГК України  відсотки за неправомірне користування  чужим коштами справляються  по день сплати  суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором  не встановлено    для нарахування  відсотків   інший строк.

Позивач  визначив   період,  з 11.10.2004 р. по  31.08.2007 р.  ,  впродовж  якого    нараховував   Відповідачу  3% річних   з простроченої  суми   10 540,63 грн., у той час,  коли  підтверджена    ним  і   визнана  Відповідачем     заборгованість станом на  01.11.2004 р.     складає     10 520,96 грн.

Перевіривши  правильність нарахування   3% річних  за період з 11.10.2004 р. по  31.08.2007 р.  , суд  прийшов до переконання  про  правомірність вимог  на   суму  893,13 гр.

Отже, такими, що підлягають до задоволення,  оскільки ґрунтуються на положеннях                            ст. 625 ЦК України та  ч. 4 ст.  232 ГК України,    є  вимоги позову про стягнення з Відповідача     893,13 гр.  3% річних, нарахованих за період з 11.10.2004 р. по 31.08.2007 р., в іншій частині вимог, на суму  29,61 грн.  3% річних   у задоволенні позову слід відмовити.

Відмовляючи у стягненні   з Відповідача    пені , нарахованої   Позивачем  у розмірі  2 373, 31 грн.,   суд  виходить з тієї обставини, що   сторони у  договорі   не забезпечили виконання  замовником   зобов’язань з оплати встановленням  неустойки ,  розмір  якої визначається  грошовою сумою, відтак,     нарахування  пені  Позивачем  є безпідставним, а позов  у цій частині  вимог  таким, що не підлягає  до задоволення.

Оцінюючи  вимоги позову   про стягнення   з Відповідача  1 500,00 грн. витрат на оплату юридичних послуг,   суд  приходить до переконання ,  що  дані  вимоги  до задоволення не підлягають,    з огляду на таке.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України ( 1798-12 ) передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались.

Утім,  Позивачем не надано  документального  підтвердження  на те,   Позивач   поніс     витрати за участь  адвоката у процесі  1500 грн..

На підставі наведеного, суд не знаходить правових підстав для покладення  на Відповідача         1 500,00 грн. , в якості судових витрат за послуги    адвоката.

За таких обставин справи, позовні вимоги задовольняються  частково в частині стягнення з Відповідача   10 520,96 грн. основного боргу та 893,13 гр.  3% річних.

Судові витрати , понесені Позивачем,  згідно ст. 49 ГПК України покладаються на  сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

У судовому засіданні 22.11.2007 р. за згодою представника Позивача оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, ч. 1 ст. 837,  ч. 1 ст. 854 ЦК України,                  ст. 193, 230 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2.  Стягнути  10 520,96 грн. основного боргу,  893,13 гр.  3% річних  за період   з 11.10.2004 р. по 31.08.2007 р ,  211,43 грн.  судових витрат  з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Бучач-цукор” ( вул. Тичини,3, м. Бучач, Тернопільська область, р/р 260064033 ВАТ ТОД “Райфайзенбанк Аваль”, МФО 338501,  ід. код  № 31274406) в  користь  Колективного підприємства “Індукція” ( м. Львів,     вул. Металістів, 9/17, р/р 0699 в ЛФАКБ “Мрія”, МФО  385316,   ідент. код 20772360).

3.  В іншій частині вимог   у задоволенні    позову  відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “29” листопада 2007 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя