ПОСТАНОВА

"12" грудня 2007 р.
Справа № 6/165-4101

16 год. 13 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання  Яненко Г.М.

Розглянув справу

за позовом  Дочірнього підприємства фірми «Альтфатер - Тернопіль», вул. Бродівська –Гріга, 3, м. Тернопіль

до  Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області, вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль

про  визнання протиправним та скасування рішення суб’єкта владних повноважень.

За участю представників сторін:

позивача: Сямро Н.А.

відповідача: не з’явився.

Суть справи:

Дочірнє підприємство фірма «Альтфатер - Тернопіль»звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Тернопільській області про скасування рішення №27 від 19 квітня 2007 року про стягнення 10951,62 грн. необґрунтовано одержаної виручки та 21903,24 грн. штрафу.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представником, позивач мотивував невідповідністю оспорюваного рішення фактичним обставинам та нормам закону.

У запереченнях на позов та згідно з поясненнями представників інспекції з контролю за цінами, відповідач позову не визнав, посилаючись на законність та обґрунтованість винесеного рішення.

Судове засідання призначене вперше на 07 листопада 2007 року неодноразово відкладалось, а також оголошувалась перерва, востаннє на 12 грудня 2007 року.

12 грудня 2007 року уповноважений представник відповідача –суб’єкта владних повноважень, в судове засідання не з’явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку передбаченому ст.ст. 33,35 КАС України, про причину своєї неявки суд не повідомив. При даних обставинах, неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, і слухається згідно з приписами ст. 128 КАС України, за наявними у ній доказами.

Учасникам судового процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання аудіозапис судового засідання не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги пояснення представників сторін, у т.ч. дані у попередніх судових засіданнях, суд встановив наступне:

03-16 квітня 2007 року працівниками Державної інспекції з контролю за цінами проведено перевірку ДП фірми «Альтфатер –Тернопіль»з питань дотримання державної дисципліни цін на комунальні послуги за період з 01 квітня 2006 року по 01 квітня 2007 року.

За результатами перевірки, 16 квітня 2007 року складено відповідний Акт, та вручено представникам відповідача під розписку.

Відповідно до змісту Акту, перевіряючими встановлено, що у період з 01 жовтня 2006 року по 01 лютого 2007 року підприємством застосовувався тариф на послугу з утилізації твердих побутових відходів 2,80 грн. з врахуванням ПДВ за 1 м. куб. відходів, в той час, як рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №22 від 13 вересня 2006 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, та на інші комунальні послуги»граничний розмір тарифу на зазначену послугу встановлений у розмірі 2,33 грн. з врахуванням ПДВ.

На підставі акту від 16 квітня 2007 року начальником державної інспекції з контролю за цінами прийнято рішення №27 від 19 квітня 2007 року про вилучення 10951,62 грн. необґрунтовано одержаної виручки та штрафу у розмірі 21903,24 грн.

Дане рішення оспорюється позивачем в судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для  задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Статтею 6 Закону України «Про ціни та ціноутворення» від 03.12.90р. №507-ХІІ (далі –Закон №507-ХІІ) передбачено, що в народному господарстві застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи. Відповідно до вимог ст.7 Закону №507-ХІІ, вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Державне регулювання  цін  і  тарифів  відповідно до статті 8 Закону №507-ХІІ здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів  цін  (тарифів)  або  граничних  відхилень  від   державних фіксованих  цін  і тарифів;  введення Урядом України інших методів державного регулювання.

Координація роботи по  здійсненню  політики  цін,  проведення економічного аналізу рівня та динаміки цін і вжиття  заходів  щодо регулювання цін і  тарифів, згідно з приписами  ст. 12 Закону №507-ХІІ, здійснюються  відповідними  державними органами управління України та їх структурними підрозділами.

Статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»№280/94-ВР від 21.05.97р. встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових,  комунальних, транспортних та інших послуг,  які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності  відповідної  територіальної   громади віднесено до відання виконавчих органів  сільських,  селищних,  міських рад.

Забезпечення проведення цінової політики, визначення переліку продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління, а також повноважень цих органів в галузі встановлення і застосування цін (тарифів) та контролю за цінами, згідно ст. 116 Конституції України, ст. 4 Закону України „Про ціни і ціноутворення” віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України;

Порядком формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2006 р. N 1010 визначено, що тарифи на  послуги  - це грошовий  вираз  витрат  із  збирання, зберігання, перевезення, перероблення, утилізації, знешкодження та захоронення  1 куб.  метра  побутових  відходів,  розрахований на основі економічно обґрунтованих планованих  витрат  з  урахуванням планованого прибутку та податку на додану вартість.

Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №22 від 13 вересня 2006 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій, та на інші комунальні послуги»граничний розмір тарифу на захоронення твердих побутових відходів встановлений у розмірі 2,33 грн. вже з врахуванням ПДВ.

Дане рішення виконкому, яким визначено граничний розмір тарифу, ніким не оспорено і не скасовано, а від-так є чинним.

Як вбачається з представлених документів, та не заперечено позивачем, в порушення приписів перелічених норм ДП фірма «Альтфатер - Тернопіль»здійснювало реалізацію зазначених послуг споживачам по 2,80 грн. за 1 м. куб., з нарахуванням на встановлений граничний тариф 20% податку на додану вартість, і тим самим на 20% завищувало вартість зазначених послуг для споживачів.

Згідно з Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України 03.12.01р. №1044/6235, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2001 р. за N v4836500-01 (далі –Інструкція №1044/6235),    одержання  суб'єктами господарювання необґрунтованої виручки в результаті порушення ними чинного  порядку  встановлення та застосування  цін  і  тарифів,  які   регулюються, в  періоді,  що  перевіряється,  є підставою  для  застосування  економічних   санкцій   за порушення   державної   дисципліни   цін.

Державна інспекція з контролю за цінами здійснює свою діяльність у відповідності до Конституції та законів України,  актів Президента України і Кабінету Міністрів України,  наказів Мінекономіки,  і в своїй роботі керується приписами „Положення про  Державну інспекцію з контролю за цінами”, затвердженого постановою КМ України від 13 грудня 2000року № 1819 (далі Положення).

Згідно з приписами ст. 14 Закону №507-ХІІ, відповідно до ч. 5 п. 5 Положення, п.п. 3.1. п. 3. Інструкції №1044/6235, на підставі акту перевірки, Держцінінспекція має право приймати рішення про вилучення до відповідного бюджету сум всієї необґрунтовано одержаної підприємством, установою, організацією  виручки  в результаті порушення державної дисципліни цін та штрафу у двократному  її  розмірі.

Відповідно до п.2.1 Інструкції №1044/6235 при порушенні порядку   встановлення   і  застосування  регульованих  цін (тарифів), необґрунтовано   одержана   суб'єктом    підприємницької діяльності  сума  виручки,  що підлягає вилученню в дохід бюджету, обчислюється  уповноваженими органами як  різниця між фактичною виручкою від реалізації продукції (послуг, робіт) та її вартістю за цінами і тарифами,  сформованими згідно з  вимогами законодавства.

З врахуванням наведеного, судом встановлено правомірність прийняття начальником державної інспекції з контролю за цінами рішення №27 від 19 квітня 2007 року про вилучення 10951,62 грн. необґрунтовано одержаної виручки та штрафу у розмірі 21903,24 грн. та відсутність підстав для задоволення позову.

При цьому судом критично оцінюється твердження позивача про надання послуг та застосування встановленого тарифу іншим підприємством, оскільки, як зазначено в акті перевірки, та підтверджено матеріалами справи, зокрема типовим договором про надання послуг із збирання та вивезення ТПВ, отримувачем виручки від наданих послуг по захороненню твердих побутових відходів було саме  ДП фірма «Альтфатер –Тернопіль». Крім того, відповідно до змісту згаданих договорів, з врахуванням доповнень, позивач, як сторона за угодами брав на себе зобов’язання перед споживачами по виконанню послуг, у т.ч. із захоронення відходів.

Згідно з ст.ст. 87,89,94 КАС України, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 3, 7-17, 70 -72, 87, 89, 94, 128,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова  суду першої інстанції  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі _____________ 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                І.П. Шумський