ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

04.10.2007
Справа №2-7/11201-2007

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №3 Кримської філії Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” (98100, м. Феодосія, вул. Назукіна, 3, )

До  відповідача Феодосійського зонального відділення військової служби правопорядку (98100, м. Феодосія, Новомосковський проїзд, 36-А; м. Феодосія, вул. Гречеська, 10, код ЗКПО 24299104)

Про стягнення 12152,15 грн.

Суддя ГС АР  Крим І.І. Дворний

представники:

Від позивача – Бабенко І. М., предст., дов. від 15.08.2005 р.

Від відповідача  - Юхимович П. В., предст., дов. 2937 від 29.11.2006 р.

Обставини справи: Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком”  звернулось в особі Центру електрозв’язку №3 Кримської філії до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Феодосійського зонального відділення військової служби правопорядку про стягнення 12152,15 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань по оплаті наданих послуг за договором № 1012 від 03.01.2005 р.  на суму 10915,31 грн., що стало приводом для звернення Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку № 3 Кримської філії з позовом до суду про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості в примусовому порядку. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 24,56 грн., 3% річних у розмірі 24,49 грн. та 1187,79 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у судове засідання з’явився, однак відзив на позов не надав, через що суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення  представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

03.01.2005 р. між Центром електрозв’язку №3 Кримської філії Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” (Підприємство зв’язку) та Феодосійським зональним відділення військової служби правопорядку (Споживач) був укладений договір №1012 на надання послуг електрозв’язку, згідно п. 1 якого Підприємство зв’язку надає послуги електрозв’язку, зазначені в додатку 1.

Відповідно до п. 4.2 Договору Споживач сплачує послуги електрозв’язку по спільно узгодженій системі оплати з наданням рахунків.

Пунктом 4.5 Договору сторони передбачили, що розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць здійснюються споживачем протягом десяти днів з дня отримання рахунку, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним. За отримані в кредит послуги міжміського та міжнародного телефонного зв’язку стягується додаткова плата в розмірі 2 відсотків вартості наданих послуг.

Підприємство повинно своєчасно оплачувати надані послуги (п. 4.3 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем належним чином виконувалися свої обов’язки за договором та надавалися послуги електрозв’язку, про що свідчать наявні в матеріалах справи розшифровки з міжнародних переговорів (а. с. 26-76). На оплату наданих послуг позивачем виставлялися відповідні рахунки із зазначенням кількісних показників послуг, тарифу та загальної суми до сплати (а. с. 77-85). Рахунки направлялися на адресу Феодосійського зонального відділення військової служби правопорядку, що підтверджується копіями журналу вихідної кореспонденції (а. с. 86-89).

Згідно умов договору, а також пункту 5 статті 33 Закону України „Про телекомунікації”, пунктів 51, 61 Правил користування місцевим телефонним зв'язком, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 385 від 22.04.1997 р., пунктів 32, 40, 108, 184 Правил надання і отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Кабінетом міністрів України № 720 від  09.08.2005 р., відповідач своєчасно не здійснив оплату наданих телекомунікаційних послуг, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість за період з 01.08.2006 р. по 30.04.2007 р. станом на 01.05.2007 р. у розмірі 10915,31 грн.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в частині 1 статті 193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідач не надав суду доказів оплати ним заборгованості у розмірі 10915,31 грн., у той час як відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, способом, передбаченим чинним законодавством України для доведення такого роду фактів. За таких обставин, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем своїх обов’язків за договором № 1012 від 03.01.2005 р. в частині своєчасної та повної оплати вартості наданих послуг, через що вимоги позивача щодо стягнення з Феодосійського зонального відділення військової служби правопорядку заборгованості у розмірі 10915,31 грн. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу  України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою, відповідно до статті 549 Цивільного кодексу  України розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, види забезпечення виконання зобов’язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов’язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов’язань будь-яким з видів, передбачених статтею 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов’язувальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. Причому, згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 36 Закону України «Про телекомунікації», пунктом 5.8 Договору передбачена відповідальність Споживача за несвоєчасну оплату за Договором із розрахунку облікової ставки  Національного Банку України за кожен день прострочення від суми простроченого платежу.

Проте, позивачем допущені певні помилки при здійсненні розрахунку пені за період з 21.05.2007 р. по 20.06.2007 р.

Так, Листом НБУ від 17.05.2007 р. N 14-011/1150-5118 розмір облікової ставки з 01.06.2007 р. встановлений на рівні 08,0%.

Отже, заявлений позивачем до відшкодування розмір пені за період з 21.05.2007 р. по 20.06.2007 р. підлягає наступному коригуванню:

-          за період з 21.05.2007 р. по 31.05.2007 р. – 2,12 грн.(826,08 грн. х 8,5% : 365 дн. х 11 дн.);

-          за період з 01.06.2007 р. по 20.06.2007 р. – 3,62 грн. (826,08 грн. х 8% : 365 дн. х 20 дн.).

В іншій частині розрахунок пені здійснений позивачем правомірно. Таким чином, загальна сума пені, що підлягаю стягненню з Феодосійського зонального відділення військової служби правопорядку на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №3 Кримської філії Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” складає 24,34 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у  розмірі 1187,79 грн., 3% річних у розмірі 24,49 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Судом встановлено, що сума інфляційних втрат у  розмірі 1187,79 грн. обчислена позивачем правомірно, через що вимоги Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №3 Кримської філії Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в частині їх стягнення з Феодосійського зонального відділення військової служби правопорядку також підлягають задоволенню.

Положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі статтею 536 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Так, відповідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлена позивачем до відшкодування сума 3% річних у розмірі 24,49 грн. підтверджується матеріалами справи та розрахунком позову, обчислена позивачем правомірно, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь  Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №3 Кримської філії Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Феодосійського зонального відділення військової служби правопорядку (98100, м. Феодосія, Новомосковський проїзд, 36-А; м. Феодосія, вул. Гречеська, 10, код ЗКПО 24299104) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру електрозв’язку №3 Кримської філії Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” (98100, м. Феодосія, вул. Назукіна, 3, ) суму заборгованості у розмірі 10915,31 грн.,  24,34 грн. пені, 3% річних у розмірі 24,49 грн., 1187,79 грн. інфляційних втрат, 121,52,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.