ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 р.
№ 24/93-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Удовиченка О.С.

суддів:
Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

розглянувши
касаційну скаргу
ДПІ у Печерському районі м. Києва

на ухвалу
Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007р.

у справі
№  24/93-б господарського суду м. Києва

за заявою
ТОВ “Атлон”

до
ПП “УкрСпецФеріт”

про
банкрутство

в судовому засіданні взяли участь  представники :

ДПІ у Печерському районі м. Києва
Куракін Ю.В.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007р. у справі №  24/93-б (судді: Дзюбко П.О., Дикунська С.Я., Сотніков С.В.) відмовлено ДПІ у Печерському районі м. Києва у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги,  апеляційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва на постанову господарського суду м. Києва від 14.02.2007р. у справі №  24/93-б повернуто без розгляду.

ДПІ у Печерському районі м. Києва звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007р. у справі №  24/93-б, направити справу до апеляційної інстанції для розгляду її по суті.

В обґрунтування своїх касаційних вимог скаржник зазначає, що ДПІ у Печерському районі м. Києва про постанову господарського суду м. Києва від 14.02.2007р. стало відомо з ухвали господарського суду м. Києва від 19.03.2007р., яка була отримана скаржником 26.03.2007р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції, а тому оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме: ст. 53, 93 ГПК України, п.1 Постанови Пленуму ВСУ “Про судове рішення” від 29.12.1976 №11.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга ДПІ у Печерському районі м. Києва підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.02.2007р. порушено провадження у справі про банкрутство ПП “УкрСпецФеріт”.

Постановою господарського суду м. Києва від 14.02.2007р. в порядку ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ПП “УкрСпецФеріт” визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором ТОВ “Атлон”.

Скаржник зазначає, що йому стало відомо про постанову господарського суду м. Києва від 14.02.2007р. лише з ухвали господарського суду м. Києва від 19.03.2007р., яка була отримана ним 26.03.2007р. Тобто причиною пропуску процесуального строку подання апеляційної скарги є неповідомлення ДПІ у Печерському районі м. Києва про прийняття постанови господарського суду м. Києва від 14.02.2007р.

Відповідно до ст.53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Відмовляючи у відновленні пропущеного процесуального строку, апеляційний суд виходив, зокрема, з того, що за змістом ст. 53 ГПК поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Проте зроблене судом апеляційної інстанції витлумачення процесуальної норми не ґрунтується на її змісті, у зв'язку з чим при вирішенні питання про відмову у відновленні пропущеного процесуального строку допущено неправильне застосування ст. 53 ГПК.

ГПК не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити обґрунтований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Слід зазначити, що встановлені законом строки вчинення процесуальних дій мають своїм завданням забезпечення ефективного захисту порушених прав особи.

Згідно з ч.2 ст.93 ГПК України відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги (подання) можливе протягом трьох місяців з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні клопотання щодо відновлення пропущеного строку, суд апеляційної інстанції не врахував обставин пропуску строку щодо неможливості подання скаржником апеляційної скарги у передбачений ст.93 ГПК України строк.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в оскаржуваній ухвалі відмова у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги є необґрунтованою, у зв’язку з чим ухвала Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007р. підлягає скасуванню.

Керуючись статтями  1115,  1117,  1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ДПІ у Печерському районі м. Києва задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007р. скасувати.

Справу направити на розгляд до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Головуючий                                                            О.С. Удовиченко

Судді                                                                        О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін