ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р.

№ 23/177

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Бердянської міжрайонної Державної податкової інспекції Запорізької області

на постанову
Запорізького апеляційного господарського суду
від 02.09.2005р.

у справі
господарського суду Запорізької області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніла"

до
Бердянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області

про
визнання недійсним акта

за участю представників:

позивача: не з’явився,

відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.06.2005р. у справі №23/177, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 02.09.2005р. з даної справи, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Даніла" до Бердянської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення задоволено частково. Визнано недійсним податкове повідомлення-рішення Бердянської МДПІ Запорізької області №/0 від 27.10.2004р. в частині застосування штрафних санкцій на суму 56482 грн. та в частині визначення позивачу штрафних санкцій в сумі 56617 грн. сумою податкового зобов’язання та щодо відповідних наслідків. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням та постановою, Бердянська МДПІ Запорізької області звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і винести нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, мотивуючи скаргу тим, що при винесенні рішення та постанови з даної справи судами було допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.11.2005р. на підставі розділу ІІІ, ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, п.7, п.10 розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, касаційну скаргу Бердянської МДПІ Запорізької області №8017/8/10 від 23.09.05 та справу №23/177 направлено за підвідомчістю до Вищого адміністративного суду України.

Вищий адміністративний суд України, керуючись ст.ст. 156, 165, 210-232 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою від 23.08.2007р. у справі №К-12843/06 закрив касаційне провадження за скаргою Бердянської МДПІ Запорізької області №8017/8/10 від 23.09.2005р. та направив її разом з матеріалами справи до Вищого господарського суду України.

Сторони не скористалась своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, враховуючи наступне.

Згідно п.1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б  однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, у контексті зазначених положень статті 3 цього Кодексу справою адміністративної юрисдикції, яку може бути передано на вирішення адміністративного суду, є спір, що виник між суб’єктами суспільних відносин стосовно їх прав і обов’язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб’єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб’єктів, а ці суб’єкти, відповідно, зобов’язані виконувати вимоги та приписи такого суб’єкта владних повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у справі про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення є орган державної податкової служби, який у спірних правовідносинах виступає як суб’єкт владних повноважень.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3, п. 1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, справа за позовом фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Таким чином спір в даній справі виник у зв’язку з адміністративними, а не господарськими відносинами, а тому на правовідносини сторін у справі  поширюється дія Кодексу адміністративного судочинства України, за  правилами якого  попереднім судам  і належало вирішувати цей спір.

Натомість, в порушення вимог статей 1, 12 ГПК України господарським судом апеляційної інстанції справу розглянуто в порядку господарського судочинства із застосуванням приписів Господарського процесуального кодексу України, що після набрання чинності КАС України унеможливлює здійснення касаційної перевірки судових рішень в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню на підставі ст. 11110 ГПК України із передачею справи до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду за підвідомчістю для розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 02.09.2005р. у справі № 23/177 скасувати.

Справу направити до Дніпропетровського апеляційного   адміністративного суду для  розгляду.

Головуючий суддя                                                                         В.С. Божок

Судді:                                                                                       Т.Ф. Костенко

Г.П. Коробенко