ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  37/536

10.12.07

За позовом          Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської філії

До          Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігір"

Про          стягнення 603,76 грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

Від позивача   Соловей В.В. - представник за довіреністю № б/н від 17.05.07 року;

Від відповідача  не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської філії до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігір"  про стягнення 377,12 грн. заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2007 року порушено провадження у справі № 37/536, розгляд справи було призначено на 26.11.2007 року о 10-45.

Представник відповідача 26.11.2007 року в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/536 від 06.11.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2007 р. розгляд справи було відкладено відповідно до статті  77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 10.12.2007 року в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва № 37/536 від 06.11.2007 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду її судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.07.97. № 02-5/2536 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, оскільки підтверджені довідкою, наданою позивачем, про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігір" до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.07.2003 року між Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської дирекції та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дігір" був укладений Договір № про надання послуг електрозв’язку, за умовами якого позивач, зобов’язався забезпечувати відповідачу, як споживачу, безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв’язку, а відповідач - прийняти та своєчасно сплачувати вартість наданих послуг на умовах, викладених в договорі.

Відповідно до п. 4.1. Договору послуги, які надаються Позивачем, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством.

Розділом 4 договору передбачено, що відповідач сплачує послуги електрозв’язку за кредитною системою оплати.

Статтею 63 ЗУ “Про телекомунікації” врегульовано порядок надання та отримання телекомунікаційних послуг. Положеннями цієї статті визначено, що телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Також визначено умови надання зазначених послуг, якими є укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг, відповідно до основних вимог договору про надання телекомунікаційних послуг, встановлених НКРЗ та наявність оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Статтею 33 ЗУ “Про телекомунікації” встановлений обов’язок споживача своєчасно сплачувати за отримані телекомунікаційні послуги.

Позивач на виконання умов договору надавав відповідачу послуги електрозв’язку, забезпечував працездатність каналу зв’язку, що підтверджується матеріалами справи та документами обліку наданих послуг, проте відповідач належним чином не виконав свої зобов’язання, оскільки за надані позивачем послуги електрозв’язку за період з серпня 2005 року по січень 2006 року не сплатив надані послуги на суму 576,31 грн.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 07-06/182м від 22.05.2006р. з вимогою сплатити заборгованість за надані послуги у розмірі 576,31 грн. Дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та належного реагування.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Відкритим акціонерним товариством "Укртелеком" доказів вбачається, що  позивач виконав в повному обсязі зобов’язання, покладені на нього договором.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України зазначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей  525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно частини 5 статті 33 Закону України “Про телекомунікації” споживачі телекомунікаційних послуг зобов’язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Таким чином, на день розгляду справи основний борг відповідача у розмірі 576,31 грн. документально підтверджений та відповідає обліковим даним позивача, а тому  визнаний судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України “Про телекомунікації” у разі затримки оплати за надані телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідач припустився прострочення платежу, тому на підставі вимог п. 5.8 Договору та частини 2 статті 36 Закону України “Про телекомунікації”  позивач просить стягнути з відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігір"  пеню в розмірі  27,45 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігір" пеню в розмірі  27,45 грн., яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового зобов’язання.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 546, 549, 551, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 32,  33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, —

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської філії задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігір" (01034, м. Київ, Шевченківський район, вул. Ярославів Вал, 33Б ) на користь Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру обслуговування споживачів та продажу послуг Київської міської філії (02192, м. Київ, вул. Міста Шалетт, 1, п./р. 8729 в КРД(Ф) АППБ Аваль, МФО 322904, ) 576 (п’ятсот сімдесят шість) грн. 31 коп. основного боргу, 27 (двадцять сім) грн. 45 коп. пені, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 21.12.2007 р.