ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.07 р.                                                                               Справа № 35/89

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Облпаливо”, м.Донецьк

До відповідача: Державного підприємства „Маріупольський морський торговельний порт”, м.Маріуполь, Донецька область

про стягнення 72941,93 грн.

суддя Мальцев М.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Кирилов М.М. за довіреністю

від відповідача: не з’явився

У судовому засіданні 26.06.07р. оголошено перерву на 26.07.07р., 26.07.07р. на 10.09.07р., 24.09.07р. на 04.10.07р., 04.10.07р. до 09.10.07р., 09.10.07р. до 10.10.07р. для надання сторонами додаткових документів

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось  Відкрите акціонерне товариство „Облпаливо”, м.Донецьк з позовом до Державного підприємства „Маріупольський морський торговельний порт”, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення  72941,93  грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №27-7/06/624 від 03.10.06р., копії квитанцій про приймання вантажу, рахунки, акти прийому-передачі, розрахунок позовних вимог, невиконання відповідачем умов договору.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив що  позовні вимоги не визнає, посилаючись на необґрунтованість.

20.06.07р. позивач надав клопотання про зміну предмету позову у зв’язку з тим, що сума основного боргу за позовними вимогами викладеними у позовній заяві виникла у наслідок несплати відповідачем платежів належних до сплати відповідно рахункам №21-11-06у від 21.11.06р., №20-12-06-2у від 21.12.06р., №31-12-06у від 31.12.06р. та просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 67484,31 грн., 2737,66 грн. – пені, 1194,69 грн. суму інфляції, 594,30 грн. – 3% річних.

10.09.07р. позивач надав клопотання про зміну предмету позову у зв’язку з тим, що сума основного боргу за позовними вимогами викладеними у позовній заяві виникла у наслідок несплати відповідачем платежів належних до сплати відповідно рахункам №21-11-06у від 21.11.06р., №19-12-06-2у від 19.12.06р., №31-12-06у від 31.12.06р. та просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 67484,31 грн., 3843,59 грн. – пені, 877,30 грн. суму інфляції, 674,84 грн. – 3% річних.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.06.07р. задоволено клопотання позивача погодженого з відповідачем про продовження строку розгляду справи до 10.09.07р.

Ухвалою заступника голови господарського суду Донецької області від 10.09.07р. продовжений строк вирішення спору до 10.10.07р.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір №27-7/06/624 від 03.10.06р. (надалі Договір) згідно з яким на умовах, висловлених в розділах цього Договору, постачальник (позивач) зобов’язався передати у власність, а покупець (відповідач) прийняти і сплатити вугільну продукцію, по найменуванню, цінам і в кількості, вказаним в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків, що є невід’ємною частиною цього Договору (п.1.1. Договору).

Відповідно до п.2.2. Договору  товар, вказаний в специфікації, поставляється покупцю (відповідачу) на умовах FCA – станція відправлення”, згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів „ІНКОТЕРМС” в редакції 2000р.

За приписами „ІНКОТЕРМС” в редакції 2000р. термін "франко-перевізник" означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Крім того, п. 2.7. Договору містить особливу умову щодо дати поставки товару, відповідно до якої датою поставки вважається дата прийняття товару на складі покупця (відповідача).

Дійсно за накладною №48638967 позивачем був відвантажений товар у  вагонах 67385385, 66566647 відповідно до Договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п.4.1. Договору відповідно до якого оплата за поставлений Товар здійснюється протягом 10 днів з моменту прийняття товару на складі покупця (відповідача), або дати підписання акта прийому передачі Товару.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається.

Але позивач не надав доказів прийняття товару на складі відповідача, також не надав  актів прийому передачі товару за цією поставкою. Таким чином, з огляду на п.п.4.1., 2.7. Договору суд дійшов висновку, що позивач не довів виникнення зобов’язання у відповідача перед позивачем  з оплати товару за накладною №48638967 у сумі 61410,00 грн., тому у задоволенні позову  в частині стягнення 61410,00 грн. слід відмовити.

Крім того, на адресу відповідача надійшов товар за накладними №№48568802, 48606565, 48606564, 48596820, що підтверджується матеріалами справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що у зв’язку з тим, що мала місце недостача товару, станцією Маріуполь-Порт Донецької залізниці були видані комерційні акти. Об’єм кожної виявленої нестачі був відображений Портом в актах прийманя -передачі товару.

Відповідно до п.6.2. Договору остаточне приймання кожної партії Товару по кількості  проводиться у Вантажоодержувача по кількості – відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по кількості, затвердженої ухвалою Держарбітража при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. №П-6 з подальшими змінами (надалі Інструкція), „Статутом залізниць України”.

П.п.16,17 Інструкції передбачено: „Если при приемке продукции будет обнаружена недостача, то получатель обязан приостановить дальнейшую приемку, обеспечить сохранность продукции.

О выявленной недостаче продукции составляется акт за подписями лиц, производивших приемку продукции.

Одновременно с приостановлением приемки получатель обязан вызвать для участия в продолжении приемки продукции и составления двустороннего акта представителя одногороднего отправителя, а если продукция получена в оригинальной упаковке либо в ненарушенной таре изготовителя, не являющегося отправителем, представителя одногороднего изготовителя. Представитель иногороднего отправителя (изготовителя) вызывается в случаях, предусмотренных в Основных и Особых условиях поставки, иных обязательных правилах или в договоре. В этих случаях иногородний отправитель (изготовитель) обязан не позднее чем на следующий день после получения вызова получателя сообщить телеграммой или телефонограммой, будет ли им направлен представитель для участия в проверке количества продукции. Неполучение ответа на вызов в указанный срок дает право получателю осуществить приемку продукции до истечения установленного срока для явки представителя отправителя (изготовителя).

При неявке представителя отправителя (изготовителя) по вызову получателя, а также в случаях, когда вызов представителя иногороднего отправителя (изготовителя) не является обязательным, приемка продукции по количеству и составление акта о недостаче производится:

а) с участием представителя другого предприятия (организации), выделенного руководителем или заместителем руководителя этого предприятия (организации), либо

б) с участием представителя общественности предприятия-получателя, назначенного руководителем или заместителем руководителя предприятия из числа лиц, утвержденных решением заводского, фабричного или местного комитета профсоюза этого предприятия, либо

в) односторонне предприятием-получателем, если отправитель (изготовитель) дал согласие на одностороннюю приемку продукции.”

Таким чином, належним доказом нестачі товару є саме акт складений відповідно до вимог Інструкції П-6.

Але, з матеріалів справи вбачається що, за накладними №№48568802, 48606565, 48606564, 48596820 не були складені акти у відповідності до  вимог Інструкції П-6, а  комерційні акти у даному випадку не можуть бути належними доказами нестачі товару.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач оплатив вартість товару за винятком вартості тієї частини товару яка була відображена у комерційних актах як нестача. А з огляду на вищевикладене, суд вважає що вимоги позивача щодо стягнення боргу за накладними №№48568802, 48606565, 48606564, 48596820 у сумі 6074,31 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.7.1. Договору позивачем за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за період з 09.01.07р. по 03.05.07р.  відповідачу  нарахована пеня, яка складає 3843,59  грн.

Але вимоги позивача щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково в частині несвоєчасно виконаних грошових зобов’язань у сумі 6074,31 грн., тому розмір пені, який підлягає задоволенню становить 314,76 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач вимагає стягнення з відповідача  інфляційної суми у розмірі  877,30  грн. за період з січня 2007р. по березень 2007р.  та 3% річних у сумі 674,84 грн. за період з січня 2007р. по квітень 2007р.

Вищезазначені вимоги також підлягають задоволенню частково в частині задоволених вимог, а саме 3% річних у сумі 55,54 грн., інфляційна сума у розмірі 71,40 грн.

Факт заборгованості відповідача в сумі 6516,01 грн. підтверджено матеріалами справи, тому вимоги позивача в цій сумі обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягнення на підставі  ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 36, 43, 49, 77, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Облпаливо”, м.Донецьк до Державного підприємства „Маріупольський морський торговельний порт”, м.Маріуполь, Донецька область про стягнення 72880,04  задовольнити частково у сумі 6516,01 грн.

Стягнути  з Державного підприємства „Маріупольський морський торговельний порт”, м.Маріуполь, Донецька область на користь Відкритого акціонерного товариства „Облпаливо”, м.Донецьк: 6074,31 грн. - основного боргу; 314,76 грн. – пені, 71,40 грн. – суми інфляції, 3% річних у сумі 55,54 грн., 65,16 грн. - витрати по сплаті державного мита; 10,54 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня

його прийняття (підписання).

Текст рішення оголошено в судовому засіданні 10.10.07р.

Суддя                                                                         Мальцев М.Ю