ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2007 р.
№ 6/1845"НМ"

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:
Першикова Є.В.,

суддів:
Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.,

розглянула

касаційну скаргу
акціонерного банку "Київська русь" (далі Банк)

на ухвалу
Житомирського апеляційного господарського суду

від
10.02.06

у справі
№ 6/1845"НМ"

господарського суду
Житомирської області

за позовом
державної акціонерного компанії "Хліб України" (далі Компанія)

до
закритого акціонерного товариства "Машинно-технологічна станція "Агросвіт" (далі Товариство),
Черняхівської селищної ради Черняхівського району Житомирської області (далі Рада),

треті особи:
дочірнє підприємство державної акціонерного компанії "Хліб України" Черняхівський комбінат хлібопродуктів (далі Комбінат),

товариство з обмеженою відповідальністю "Вітал" (далі ТОВ "Вітал"),

Банк,

про
повернення з незаконного володіння цілісного майнового комплексу

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
Кліновський Е.В. (за дов. № 02-14/10 від 12.02.07)
- у судовому засіданні 04.10.07;
Опенько Д.А. (за дов. № 02-14/6 від 30.01.07)
- у судовому засіданні 01.11.07;

- відповідачів:
Товариства:
не з'явились;

Ради:
не з'явились;

- третіх осіб:

Комбінату:
не з'явились;

ТОВ "Вітал":
не з'явились;

Банку:
Пахарь О.Є. (за дов. № 153 від 27.07.07)
- у судовому засіданні 04.10.07.

Ухвалою від 17.08.07 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючого –Першикова Є.В., суддів –Савенко Г.В.,

Ходаківської І.П., утвореному розпорядженням від 09.04.04 заступника Голови Вищого господарського суду України, касаційна скарга Банку б/н від 24.02.06 була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на 04.10.07, без початку перегляду справи по суті.

У зв’язку з перебуванням судді Савенко Г.В. у черговій відпустці розпорядженням від 17.09.07 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду справи № 6/1845"НМ" господарського суду Житомирської області, призначеної до перегляду в касаційному порядку на 04.10.07, було створено колегію суддів у наступному складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Ходаківська І.П., яка розглядає справу по суті.

З метою створення умов щодо захисту сторонами своїх прав та інтересів безпосередньо у судовому засіданні та з урахуванням клопотання Ради про перенесення розгляду справи, ухвалою від 04.10.07 Вищого господарського суду України розгляд справи було відкладено на 01.11.07.

Про вказані обставини представників сторін повідомлено на початку судових засідань 04.10.07, 01.11.07. Відводів складу колегії суддів Вищого господарського суду України не заявлено.

За згодою представника сторони, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 01.11.07 оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Як свідчить правовий аналіз матеріалів справи у листопаді 2005 року Компанія звернулась до господарського суду Житомирської області з позовом про повернення з незаконного володіння цілісного майнового комплексу, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нього та скасування реєстрації свідоцтва про право власності на цілісний майновий комплекс.

Ухвалою від 28.11.05 господарського суду Житомирської області порушено провадження у даній справі, розгляд якої було призначено на 26.12.05.

Заявою від 21.12.05 № 12-1-09/1625 (т. І а.с. 139-140) Компанія в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України змінила позовні вимоги та просила вилучити вимоги щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності.

У своєму відзиві на позовну заяву від 25.12.05 (т. І а.с. 147) Банк поставив питання про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Ухвалою від 26.12.05 господарського суду Житомирської області (колегія суддів у складі: головуючий –Терлецька-Байдюк Н.Я., судді –Брагіна Я.В., Костриця О.О.) розгляд справи відкладено на 06.02.06. Крім того, у мотивувальній частині зазначеної ухвали вказано про відхилення клопотання Банку про припинення провадження у справі з урахуванням заяви Компанії про уточнення позовних вимог. Вказана ухвала суду першої інстанції винесена в порядку ст.ст. 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Вважаючи зазначену ухвалу місцевого суду помилковою, Банк звернувся зі скаргою до суду апеляційної інстанції в якій просив ухвалу від 26.12.05 господарського суду Житомирської області скасувати, та прийняти по справі нову ухвалу, якою провадження у справі припинити.

Апеляційну скаргу Банк мотивував тим, що суд першої інстанції відхиляючи клопотання Банку про припинення провадження у справі не звернув увагу та не надав правової оцінки тій обставині, що у позовній заяві Компанії по даній справі об‘єднано вимоги, які підлягають розгляду за правилами різного судочинства.

Ухвалою від 10.02.06 Житомирського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Іоннікової І.А., суддів –

Веденяпіна О.А., Черпака Ю.К.) у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу від 26.12.05 господарського суду Житомирської області Банку відмовлено.

При винесенні зазначеної ухвали суд апеляційної інстанції врахував, що оскаржена ухвала фактично винесена в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, змістом якої не передбачено можливості оскарження процесуального документа, яким вирішено питання про відкладення розгляду справи.

Не погоджуючись з рішеннями попередніх судових інстанцій Банк звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу від 26.12.05 господарського суду Житомирської області та ухвалу від 10.02.06 Житомирського апеляційного господарського суду скасувати повністю та припинити провадження по справі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено вимоги процесуального законодавства, зокрема, ст.ст. 84, 86, 97 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник вважає, що судовими інстанціями безпідставно не були враховані його доводи про те, що оскільки однією із сторін у даній справі є орган місцевого самоврядування, то даний спір за своїм суб'єктним складом є таким, що не підлягає розгляду господарським судом, та належить до адміністративної юрисдикції.

У своєму відзиві на касаційну скаргу Компанія щодо доводів скаржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв'язку з чим просить касаційну скаргу Банку залишити без задоволення, а оскаржені рішення попередніх судових інстанцій – без змін.

На день розгляду справи у судовому засіданні 01.11.07 Товариством, Радою, Комбінатом та ТОВ "Вітал" письмові відзиви на касаційну скаргу до суду не надано.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, відзив на касаційну скаргу, заслухавши пояснення представника сторони, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування апеляційним судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР) /далі Конвенція/. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що

п. 1 ст. 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Отже, ст. 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Стаття 13 Конвенції визначає, що кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Статтею 55 Основного Закону регламентовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Крім того враховується, що ст. 129 Конституції України регламентовано, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Правосуддя здійснюється судовими органами на підставі процесуального законодавства, яке регламентує процедуру розгляду та вирішення справ. Порядок розгляду та вирішення справ господарським судом визначений Господарським процесуальним кодексом України.

Право апеляційного оскарження стороною судових рішень місцевого господарського суду також передбачено ст.ст. 22, 91 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з правового аналізу матеріалів справи, фактично Банком до суду апеляційної інстанції було оскаржену ухвалу місцевого суду саме в частині відмови у задоволенні його клопотання про припинення провадження у справі.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що питання припинення провадження у справі регламентовано ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; відсутній предмет спору; є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; підприємство чи організацію, які є сторонами, ліквідовано; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом. Ухвалу про припинення провадження у справі може бути оскаржено.

Наведена правова норма є імперативною та зобов'язує господарський суд припинити провадження у справі у визначених випадках, проте у даній справі суд першої інстанції таких підстав не встановив, та щодо вирішення клопотання Банку фактично керувався ст. 86 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої якщо господарський спір не вирішується по суті, господарський суд виносить ухвалу. Ухвала господарського суду має містити: найменування господарського суду, номер справи і дату винесення ухвали, найменування сторін, ціну позову, вимогу позивача, прізвища судді (суддів), представників сторін, прокурора, інших осіб, які брали участь у засіданні (із зазначенням їх посад); стислий виклад суті спору або зміст питання, з якого виноситься ухвала; мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство; висновок з розглянутого питання; вказівку на дії, що їх повинні вчинити сторони, інші підприємства, організації, державні та інші органи та їх посадові особи у строки, визначені господарським судом.

Юридичний аналіз оскарженої ухвали місцевого суду свідчить про її невідповідність зазначеним вимогам щодо її процесуального оформлення на що суд апеляційної інстанції уваги не звернув. Так, суттєве значення для визначення процесуального порядку подальшого розгляду даної справи та її результатів має питання розмежування підвідомчості щодо кожної з позовних вимог Компанії, а отже у Житомирського апеляційного господарського суду не було достатніх правових підстав відмовляти Банку у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу від 26.12.05 господарського суду Житомирської області.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що відповідно до п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зазначені конституційні принципи закріплені в статтях 42 ("рівність перед законом і судом") та 43 ("Змагальність") Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, для чого господарський суд створює їм необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що згідно

ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами, зокрема, сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Процесуальним законом встановлено, що судове рішення, зокрема, має містити стислий виклад заяв, пояснень і клопотань сторін та їх представників, інших учасників судового процесу, опис дій, виконаних господарським судом.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу, що господарським судом Житомирської області правового аналізу клопотанню Компанії про уточнення позовних вимог при винесенні ухвали від 26.12.05 надано не було та фактично висновків щодо того, в яких межах позовних вимог справа розглядатиметься по суті не зроблено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає помилковим посилання судом першої інстанції під час відхилення заяви Банку про припинення провадження по справі на заяву Компанії про уточнення позовних вимог.

З юридичного аналізу викладених норм вбачається, що розглядаючи справу господарський суд мав за внутрішнім переконанням та керуючись законом надати правову оцінку кожному з клопотань сторін.

Оскільки суд апеляційної інстанції виніс ухвалу з помилковим застосуванням норм процесуального права, фактично обмеживши суб'єкта оскарження у здійсненні прав, передбачених п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, такі обставини дають підставу для скасування ухвали від 10.02.06 Житомирського апеляційного господарського суду та передачі справи до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги Банку по суті.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу акціонерного банку "Київська русь" б/н від 24.02.06 задовольнити частково.

Ухвалу від 10.02.06 Житомирського апеляційного господарського суду у справі № 6/1845"НМ" господарського суду Житомирської області скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги акціонерного банку "Київська русь" б/н від 24.01.06 на ухвалу від 26.12.05 господарського суду Житомирської області по суті.

Головуючий
Є.Першиков

судді:
Т.Данилова

І.Ходаківська