ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.11.07 р.                                                                               Справа № 11/413

Суддя господарського суду Донецької області Гаврищук Т.Г.

при секретарі судового засідання Пашко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом – Державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк

до відповідача – Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь

про стягнення 538444,80 грн.

за участю представників сторін

від позивача – Ігнатова Н.О. – довір.

від відповідача – Коротенко Р.О. – довір.

Суть справи :

Позивач, Державне підприємство “Донецька залізниця”, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” про стягнення збору за зберігання вантажу  в розмірі 538444,80 грн.

В обгрунтування позову  позивач посилається на ст. 46 Статуту залізниць України, п.п. 5, 8 Правил зберігання вантажів, затв. наказом Міністерства транспорту України, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за № 866/5087 і вважає, що оскільки  вагони із вантажем не були своєчасно прийняті відповідачем на під’їзну колію під вивантаження, а затримувались на ст. Сартана Донецької залізниці, то відповідач зобов’язаний сплатити збір за зберігання вантажу.

Відповідач надав відзив, у якому проти позову заперечує з посиланням на відсутність його вини в порушенні термінів вивезення вантажу, встановлених ст. 46 Статуту залізниць України. Відповідач зазначив, що спірні вагони приймались позивачем без згоди відповідача до головного парку ст. Сартана Донецької залізниці та затримувалися до передачі комбінату на строк від 1 до 5 діб. Відповідач також вважає, що акти загальної форми складені позивачем з порушенням вимог п. 8 р. 6 Правил користування вагонами та контейнерами - без участі представників комбінату, а також в них не зазначені причини затримки, час початку та час закінчення затримки вагонів. Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущений встановлений ст. 137 Статуту залізниць України строк позовної давності.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.03.2007 р. у задоволенні позовних вимог Державного підприємства “Донецька залізниця” до Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” про стягнення збору за зберігання вантажу  в розмірі 538444,80 грн. було відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2007 р. рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2007 р. у справі № 11/413 було залишено без змін.

Вищий господарський суд України постановою від 29.08.2007 р. скасував рішення господарського суду Донецької області від 13.03.2007 р. та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.06.2007 р. у справі № 11/413 з  направленням справи на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  господарський суд, встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1/27 від 14.06.1999 р. на експлуатацію під’їзної колії відповідача по станції Сартана Донецької залізниці, за умовами якого на під’їзну колію відповідача вагони повинні подаватися локомотивом залізниці на колії № 21, 22, 23, враховуючі те, що їх кількість не перевищує максимальну переробну спроможність по завантаженню, вивантаженню під’їзної колії – 1450 вагонів на добу.

Згідно до параграфу 5 цього договору подача вагонів на під’їзну колію провадиться: навантажених за інтервалами не менш: флюси, агломерат за агломератом – 3,0 години, руда за рудою (в тому числі і концентрат) в піввагонах – 8,0 годин, окатишами – 2,0 години, в інших випадках – 1 година. Подача порожніх провадиться по повідомленням, переданих не пізніше за 2 години до подачі.

У березні 2006 р. на ст. Сартана Донецької залізниці за перевізними документами №№ 45205966, 45205874, 48043644, 45205901, 45205889, 45205932, 48043518 на адресу ВАТ “Металургійний комбінат “Азовсталь” у 411 вагонах власності залізниці надходив вантаж.

За зберігання наведеного вантажу на станції призначення Сартана Донецької залізниці понад встановлений термін, позивачем відповідно до ст. 46 Статуту залізниць України, п.п. 5, 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000 р., п.п. 2.1 п. 2 розділу 2 Тарифного керівництва № 1 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Мінтрансу України від 15.11.1991 р. № 551, за накопичувальними картками №№ 2605511, 2605516, 2605525, 2605526, 2605527, 2605528, 2605529, 0506568 було нараховано відповідачеві збір у сумі 538444 грн. 80 коп. (з урахуванням ПДВ 89740 грн. 80 коп.).

Правомірність нарахування збору за зберігання вантажу позивач обгрунтовує актами загальної форми № 615 від 20.03.2006 р., № 605 від 10.03.2006 р., № 609 від 15.03.2006 р., № 596 від 05.03.2006 р., № 604 від 10.03.2006 р., № 620 від 24.03.2006 р., № 588 від 02.03.2006 р., № 623 від 23.03.2006 р., в яких зазначено, що спірні вагони були затримані у зв’язку із зайнятістю приймально-здавальних колій. Від підписання даних актів представник відповідача відмовився.

Згідно ст. 46 Статуту залізниць України одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до п. 4 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 866/5087, термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача.

Пунктом 5 наведених Правил встановлено, що якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені статтею 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно до п. 8 цих Правил збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних,  припортових  станціях  тощо).

При цьому термін безоплатного зберігання обчислюється: якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-ої години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подавання вагонів під вивантаження; при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;  при  затримці  -  з  моменту  затримки.

Розмір збору за зберігання вантажів встановлений у розділі 2 Тарифного керівництва № 1 Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвер. наказом Мінтрансу України від 15.11.99 р. № 551, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 01.12.1999 р. за № 828/4121.

Підпунктом 2.3 п. 2 розділу 2 Тарифного керівництва № 1 також встановлено, що за   зберігання у вагонах вантажів, що мають вивантажуватись на місцях загального і незагального користування, але  не подані під вивантаження з вини одержувача, збір справляється після закінчення терміну безоплатного зберігання, що визначається з 24-ї години дати повідомлення одержувача про прибуття вантажу.

Позивачем термін  зберігання вантажу був обчислений відповідно до п. 8 Правил зберігання вантажів з моменту затримки вагонів згідно до актів загальної форми № 615 від 20.03.2006 р., № 605 від 10.03.2006 р., № 609 від 15.03.2006 р., № 596 від 05.03.2006 р., № 604 від 10.03.2006 р., № 620 від 24.03.2006 р., № 588 від 02.03.2006 р., № 623 від 23.03.2006 р. Саме за цей час, після закінчення доби безоплатного зберігання, позивачем і був нарахований збір за зберігання вантажу.

Відповідно п.п. 3, 4 Правил користування вагонами і контейнерами, затв. наказом Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999 року № 113, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 15 березня 1999 р. за № 165/3458, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станції відправлення та призначення за "Відомістю плати за користування вагонами (контейнерами)" форми ГУ-46 (додаток 1), яка складається на підставі "Пам'яток про користування вагонами (контейнерами)" форми ГУ-45 (додаток 2), "Актів про затримку вагонів" форми ГУ-23а (додаток 3), "Актів загальної форми ГУ-23" (додаток 6).

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, за маневрову роботу та за подавання й забирання вагонів.

За приписами п. 12 цих Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Час затримки вагонів з вини одержувача вантажу повинен підтверджуватися даними відомостей плати за користування вагонами. Позивачем відомості плати за користування спірними вагонами не надані, тому неможливо перевірити фактичний час затримки вагонів з вини відповідача.

Згідно до вимог п. 1 Правил видачі вантажів, затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за    т№ 862/5083, про прибуття вантажу на станцію призначення залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу, але не пізніше 12-ї години наступного дня, із зазначенням найменування та кількості вантажу, а також роду й кількості вагонів (контейнерів).

Пунктом 4 цих Правил встановлено, що якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, то одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення.

Позивач не надав доказів повідомлення відповідача про прибуття вантажу за спірними перевізними документами.

Відповідно до п. 10 Правил видачі вантажів при подаванні вагонів на під'їзні колії передача їх провадиться в місцях, установлених договорами про подавання й забирання вагонів або договорами про експлуатацію під'їзної колії, і засвідчується підписами представників станції й одержувача в пам'ятці про користування вагонами (контейнерами).

Укладеним між сторонами договором  № 1/27 від 14.06.1999 р. на експлуатацію під’їзної колії ВАТ МК “Азовсталь” по станції Сартана Донецької залізниці встановлено, що на під’їзну колію відповідача вагони повинні подаватися локомотивом залізниці на колії № 21, 22, 23, враховуючі те, що їх кількість не перевищує максимальну переробну спроможність по завантаженню, вивантаженню під’їзної колії –1450 вагонів на добу.

Згідно до акту № 2 від 07.02.2007 р. звірки відомостей щодо зайнятості приймальних колій, залізниця мала можливість в безоплатний термін зберігання вагонів на станції Сартана Донецької залізниці подати вагони на під’їзні колії відповідача.

Позивач не надав доказів, які спростовують доводи відповідача стосовно наявності вільних під’їзних колій на час затримки спірних вагонів. Суд вважає, що позивач не довів тих обставин, що затримка вагонів мала місце з вини відповідача.

З урахуванням вищевикладеного вимоги позивача про стягнення збору за зберігання вантажу в розмірі 538444,80 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 Статуту залізниць України, п. 8 Правил зберігання вантажів, затв. наказом Міністерства транспорту України, за реєстр. в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за № 866/5087 та ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову Державного підприємства “Донецька залізниця” до Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” про стягнення збору за зберігання вантажу  в розмірі 538444,80 грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суддя                                                                         Гаврищук Т.Г.

Повний текст рішення оформлений та підписаний 15.11.2007 р.