СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.07                                                                                 Справа № 3/456.

Господарський суд Луганської області у складі судді Москаленко М.О., при секретарі Мелеховій О.С., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вугілля –Південь”,                                 м. Теплогорськ Луганської області

про стягнення 12423 грн. 23 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача – Ткаченко Ю.Ю., дов. № 1002 від 18.10.2006

від відповідача –не прибув

в с т а н о в и в:

Суть спору:  позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 11960 грн. 34 коп. заборгованості за надані послуги електрозв’язку та 462 грн. 89 коп. пені.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Позовні вимоги були обґрунтовані позивачем фактом укладення сторонами договору  № 02/12520 від 30.01.2002,у  відповідності з яким позивачем відповідачеві надавалися послуги електрозв’язку, обумовлені договором. Оплата наданий послуг у повному обсязі відповідачем здійснена не була, у зв’язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість у розмірі 11960 грн. 34 коп., яка була заявлена до стягнення позивачем за даним позовом. Крім того,  позивачем викладено вимогу про стягнення з відповідача  462 грн. 89 коп. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань за договором.

Письмовим відзивом на позовну заяву та додатковими письмовими поясненнями відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на недоведеність факту надання послуг зв’язку саме відповідачеві у справі. Також відповідач  послався на приписи  ст. 258 Цивільного кодексу України, яким встановлено позовну давність для звернення з вимогами про стягнення неустойки, зокрема, пені.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши представників сторін під час судового розгляду справи, суд встановив таке.

30.01.2002  сторонами у справі було укладено договір № 02/12520 про надання послуг електрозв’язку (далі за текстом –договір) про надання послуг електрозв’язку, у відповідності з умовами якого  позивач був зобов’язаний надавати підприємству відповідача послуги електрозв’язку, перераховані в додатку №1 до договору, та безоплатні послуги, перераховані в додатку 2 до договору. Відповідач згідно з умовами укладеного договору був зобов’язаний, зокрема, своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону (п. 3.2.8 договору).

У відповідності з п. 4.1 договору  послуги, які надаються Підприємством зв’язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством. Підпунктом 4.5 договору встановлено, що розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв’язку за кожний попередній місяць проводяться Споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числі місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом  5.8 договору сторони встановили, що у разі несплати за надані послуги електрозв’язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду,) Споживач сплачує пеню і розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від затриманих платежів за кожну добу затримки згідно з чинним законодавством.

За доводами позивача  ним з квітня 2006 року по листопад 2006 року включно позивачем відповідачеві були надані послуги міського, міжміського та міжнародного зв’язку на суму 11960 грн. 34 коп. Зазначений факт підтверджений наявними у матеріалах справи рахунками (том 1, а.с. 74 –117).

Надані позивачем послуги відповідачем сплачені не були, у зв’язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Під час слухання справи докази часткової або повної оплати наданих позивачем послуг відповідачем надані не були.

Згідно наданого відповідачем договору №7 від 01.023.2005 оренди телефонізованого нежитлового приміщення за адресою: м. Донецьк, вул. Ляшенко, 1а (том 1, а.с.121), укладеного між відповідачем (орендатором) та Кіровським ТСЦ «Побутрадіотехніка»(орендодавцем),  що відображено також у постанові Луганського апеляційного господарського суду  від 06.02.2007 у справі № 18/463 за згодою сторін згаданого договору він був розірваний 31.03.2006. За доводами відповідача телефонізованою точкою у даному приміщенні, що була предметом договору сторін у  даній справі, він з моменту розірвання договору не користувався, тому не може бути споживачем послуг, наданих позивачем у  справі іншій особі у період з квітня 2006 року по листопад 2006 року.

Крім того, відповідачем суду було надано  свідоцтво про державну реєстрацію  товариства з обмеженою відповідальністю «Вугілля –Південь»(том 1, а.с. 134), у відповідності з яким юридичною адресою відповідача у справі є вул.. Єнісейська, буд. 1, м. Теплогорськ, Луганська область. Зазначена юридична адреса була зазначена й у договорі про надання послуг електрозв’язку та у відповідності з довідкою державного реєстратора  Стахановської міської ради  (том 1, а.с. 59-67) не змінилася також і на  даний час. За вказаною адресою позивачем у  справі надсилалися рахунки на оплату наданих за договором послуг.

Також суд враховує той факт, що 23.02.2007 на адресу відповідача у справі (вул. Єнісейська, 1, м. Теплогорськ, Луганська область) було надіслано претензію № 07/11-456 з вимогою про сплату суми боргу за договором  (том 1, а.с. 18). Докази надсилання претензії, а також доданого до нього розрахунку суми боргу надані позивачем до матеріалів  справи (том 1, а.с. 18а).

Вказаний факт свідчить про обізнаність відповідача у справі про наявність заборгованості за договором на надання послуг електрозв’язку.

Також матеріали справи місять докази отримання відповідачем у справі рахунку за надані послуги за квітень 2006 року, а  також акту звірення розрахунків  станом на 01.02.2007 (том 1, а.с. 150, том 2, а.с. 11-4).

Як було встановлено господарським судом під час розгляду справи, у відповідності з умовами  пункту 3.26 договору відповідач був зобов’язаний  у місячний термін повідомити підприємство зв’язку про призначення нової особи, відповідальної за телефон.

Крім того, у відповідності з умовами пункту 3.1.2 договору відповідач мав право у разі відсутності потреби в послугах електрозв’язку відмовитись від їх отримання і припинити дію договору. Дату відмови повідомити підприємству зв’язку письмовою заявою не пізніше ніж за десять днів.

Вказані приписи договору відповідачем у  справі виконані не були, більше того, на час розгляду справи ним не було вжито заходів щодо припинення дії договору про надання послуг електрозв’язку.

Як стверджує відповідач у письмовому відзиві на позовну заяву, відповідь від 13.07.2006 (а.с. 38) на претензію позивача ним не надавалася, печатка на вказаній відповіді йому не належить, проте ніяких доказів звернення до правоохоронних органів з цього приводу та порушення відповідної кримінальної справи відповідачем надано не було.

Листом № 26 від 28.08.2007 на вимогу господарського суду Кіровський ТСЦ «Побутрадіотехніка»повідомив про факт укладення договору оренди  телефонізованого нежитлового приміщення за адресою м. Донецьк, вул. Ляшенко, 1а, у період з квітня 2006 року по листопад 2006 року з  ТОВ «УкрАктив». Разом з цим Кіровським ТСЦ «Побутрадіотехніка»повідомлено, що договір оренди  від 01.04.2006 на передбачає надання Орендодавцем телефонізованої точки і договір про надання послуг електрозв’язку ТОВ «УкрАктив»повинно було укласти з позивачем у  даній справі самостійно.

У відповідності з довідкою позивача № 07/803 від 06.09.2007 (том 2, а.с. 32) у жовтні та листопаді 2006 року телефонні номери, що надавалися у користування відповідачеві за договором про надання послуг електрозв’язку, були відключені у зв’язку з несвоєчасною сплатою відповідачем наданих послуг. З ТОВ «УкрАктив»позивач договір про надання послуг електрозв’язку не укладав.

Вказані доводи позивача не спростовані відповідачем у справі.

Таким чином, матеріалами справи, її обставинами доведено наявність у відповідача обов’язку зі сплати послуг, наданих  позивачем у відповідності з умовами договору. Також відповідачем у  справі не доведено факту наявності підстав для звільнення його від відповідальності за невиконання умов укладеного з позивачем договору.

Разом з цим відповідач не позбавлений права в подальшому звернутися до суду з вимогою про стягнення з ТОВ «УкрАктив»вказаних грошових коштів.

На підставі приписів ст. 258 Цивільного кодексу України, ч.2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації” та п. 5.8  договору позивачем за несвоєчасну оплату наданих послуг нараховано пеню у сумі 462 грн. 89 коп.

Статтею 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У відповідності зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, зокрема, позовна давність в один рік застосовується  до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З урахуванням наведених вище приписів цивільного законодавства за вимогами позивача про стягнення пені за період  з 21.05.2007 по 19.06.2006 сплив встановлений законом річний строк позовної давності, оскільки до господарського суду позивач звернувся 19.06.2007 (як свідчить штемпель пошти на поштовому конверті (а.с. 41). З урахуванням викладеного у задоволенні вимог про стягнення пені, нарахованої за період  з  21.05.2006 по 19.06.2006 слід відмовити, тому за розрахунком суду сума належної до стягнення пені складає  462 грн. 59 коп.

У відповідності із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному  розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного вище позовні вимоги є частково обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають задоволенню частково з віднесенням на відповідача судових витрат у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 258, 525, 526 Цивільного кодексу України,  ст.ст. 22, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вугілля –Південь», вул. Єнісейська, 1, м. Теплогорськ, Луганська область, код 20328151, на користь Відкритого акціонерного товариства  «Укртелеком»в особі  Центру телекомунікаційних послуг Донецької філії  ВАТ «Укртелеком», пр. Комсомольський, 22, м. Донецьк, код 01183764, заборгованість у  сумі 11960 грн. 23 коп., пеню у сумі    462 грн. 59 коп., витрати зі сплати державного мита у  сумі  12422 грн. 93 коп., а також витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн.          99 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення –28.09.2007.

Суддя                                                                                           М.О. Москаленко