ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" серпня 2007 р.
Справа  № 16/249-07-6325

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:      Мерлян О.В. - директор;

Від відповідача:  не з’явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного підприємства “МЕРФ” до Одеської організації спілки художників України про визнання договору припиненим та усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство “МЕРФ” (далі по тексту ПП “МЕРФ”) звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до Одеської організації спілки художників України про визнання договору №2 від 04.02.2000р., укладеного між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та Одеською організацією спілки художників України в частині безстрокового безоплатного користування нежитловим приміщенням першого поверху площею 90,2 кв.м., розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18 припиненим, та  усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення відповідача із зазначених приміщень. Свої вимоги ПП “МЕРФ” обґрунтовує набуттям на законних підставах права власності на об’єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення першого поверху площею 90,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул.. Катерининська 18,  відмовою відповідача укласти договір оренди з новим власником, та відмовою у добровільному порядку звільнити приміщення, що оцінюється позивачем як порушення його прав як власника означених приміщень.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та дату судового засідання але, незважаючи на те, що справа двічі призначалася до розгляду, не скористався наданим законом правом на участь свого представника при вирішенні даного спору,  у зв’язку з чим, справа була розглянута за наявним в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (Орендодавець) та Одеською організацією спілки художників України (Орендар) було укладено договір за №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р., відповідно до умов розділу 1 якого Орендодавець передає, а Орендар –приймає у безстрокове безоплатне користування 173 нежитлових приміщень згідно додатку, загальною площею 9523,5 кв.м. з метою розміщення творчих майстерень. Як вбачається з акту прийому-передачі від 04.02.2000р. нежитлові приміщення, розташовані по вул. Катерининська 18 у м. Одесі увійшли до переліку приміщень, переданих Одеській організації спілки художників України у безстрокове безоплатне користування.

В подальшому, відповідно до договору купівлі-продажу від 07.06.2007р.,  посвідченого у нотаріальному порядку та зареєстрованого у реєстрі за №1-1977, ПП “Аркадія –2000“ продало, а ПП “МЕРФ” купило нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого КП “ОМБТІ та РОН” 08.06.2007р. за №14836494, право власності на  нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18 було зареєстровано за ПП “МЕРФ”. Як вбачається з тексту даного договору, нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18, належали ПП “Аркадія –2000” на праві власності на підставі мирової угоди, укладеної з виконавчим комітетом Одеської міської ради та затвердженої ухвалою господарського суду Одеської області від 01.06.2007р.

Як стверджує позивач, після укладення договору купівлі-продажу від 07.06.2007р., ним був встановлений факт використання нежитлових приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18 Одеською   організацією спілки художників України та з’ясовані підстави, у відповідності з якими відповідач займає зазначені приміщення. Листом від 25.06.2007р. за №25/06-М ПП “МЕРФ” звернулося на адресу відповідача з пропозицією укласти договір оренди з новим власником майна –позивачем по справі, у противному випадку ПП “МЕРФ” запропонувало повернути належне йому на праві власності майно.  Однак, відповідачем звернення ПП “МЕРФ” було залишено без відповіді та задоволення, що і змусило останнє звернутися до господарського  суду з даними  позовними вимогами.

Згідно приписів ч.2 ст.23 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (в редакції Закону України від 14.03.1995р. N 98/95-ВР) в разі  переходу права власності до інших осіб договір оренди зберігає чинність для нового власника. Наведені положення знайшли своє відображення і в Цивільному кодексі України, статтею 770 якого передбачено, що у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов’язки наймодавця.

На підставі вищенаведених приписів діючого законодавства, тобто в силу закону, ПП “МЕРФ” набуло статусу наймодавця за договором №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р. в частині нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м. розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18.

При цьому, з урахуванням наведеного, суду не вбачається за доцільне та необхідне залучати до участі в даній справі Представництво по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, яке виступає орендодавцем приміщень за договором №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р., з огляду на набуття відповідно до вимог діючого законодавства ПП “МЕРФ” статусу наймодавця за даним договором в частині спірних приміщень,  та не виникнення для Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради будь-яких правових наслідків від результатів вирішення даного спору.

Підсумовуючи вищенаведене, суд доходить висновку про виникнення між сторонами по справі договірних відносин, які ґрунтуються на  умовах договору №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р. та предметом яких є нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м. розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, до яких у тому числі відносяться договори та інші правочини. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом  пред’явлення вимоги, кредитор має право  вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок  у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що договір №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р. був укладений на невизначений термін, за переконанням суду, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню положення  ст.530 Цивільного кодексу України.

Як зазначалося по тексту рішення вище, ПП “МЕРФ” листом від 25.06.2007р. за №25/06-М звернулося на адресу відповідача з пропозицією укласти договір оренди з новим власником майна та розглянути це питання протягом 10 днів та у випадку відмови від укладення договору звільнити приміщення (а.с.23). Квитанцією за №786/7851210 від 29.06.2007р. підтверджується факт відправки цього листа на адресу Одеської   організації спілки художників України (а.с.7). Однак,  пропозиція ПП “МЕРФ” про укладення договору оренди стосовно нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Одеса, вул. Катерининська 18 відповідачем була залишена без відповіді та задоволення, спірне приміщення у добровільному порядку останнім звільнено також не було.

Застосовуючи положення ст.530 Цивільного кодексу України, та з урахуванням надання ПП “МЕРФ” по тексту листа від 25.06.2007р. за №25/06-М десятиденного строку відповідачу для вирішення питання врегулювання взаємовідносин між сторонами по справі, суд доходить висновку, що починаючи з 11.07.2007р. (тобто через 10 днів, встановлених позивачем з урахування дати відправки листа та поштового обігу) відповідач без правових підстав займає спірні нежитлові приміщення, чим порушує права позивача як власника означених приміщень.

Відповідно до ст. 509 ЦК України від 16.01.2003р. №435-ІV зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов’язана вчинити на користь другої сторони певну дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. При цьому, зобов’язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов’язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України, зобов’язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Приписи наведеної законодавчої норми поширюються на всі види зобов’язань, незалежно від підстав їх виникнення, тобто наведена законодавча норма є загальною для всіх видів  зобов’язань.

Застосовуючи вищенаведені положення діючого законодавства та здійснюючи правовий аналіз документів, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про припинення між сторонами зобов’язань, які виникли між останніми в силу законодавчих положень, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про припинення дії договору №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р. в частині нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18.

Підсумовуючи все вищевикладене, враховуючи встановлення в процесі розгляду справи правомірність набуття ПП “МЕРФ” права власності на спірне майно, що підтверджується договором купівлі-продажу від 07.06.2007р.,  посвідченим у нотаріальному порядку та зареєстрованим у реєстрі за №1-1977 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим КП “ОМБТІ та РОН” 08.06.2007р. за №14836494; набуття ПП “МЕРФ”  в силу закону статусу наймодавця за договором №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р. в частині нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18, а також приймаючи до уваги повідомлення позивачем як новим власником майна про закінчення строку зобов’язань, встановлених договором №2 від 04.02.2000р., суд доходить висновку про правомірність та обгрунтованість позовних вимог ПП “МЕРФ” в частині визнання  договору №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р. припиненим  в частині нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул.. Катерининська 18, та наявності підстав для їх задоволення відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 598, 770 Цивільного кодексу України.

Конституція України, ст. 319 ЦК України, гарантують право власника на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Відповідно до ст. ст. 386, 387 ЦК України,  власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

В свою чергу, з урахуванням положень ч. 4 ст. 291 ГК України, вимогами ст. 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як було встановлено  матеріалами справи, починаючи з 11.07.2007р., тобто після спливу строку, наданого ПП “МЕРФ” для врегулювання взаємовідносин, які склалися між сторонами по справі, або повернення належного позивачу майна, Одеська організація спілки художників України самовільно без правових підстав займає нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м. розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18.

Незаконне володіння та користування Одеською організацією спілки художників України вищезазначеним нежитловим приміщенням, яке належить ПП “МЕРФ” на праві власності, є порушенням приписів ст.ст. 319, 386, 387 ЦК України та заважає використанню і розпорядженню даним об’єктом ПП “МЕРФ”  у власних  інтересах.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Підсумовуючи зазначене, керуючись вищенаведеними положеннями чинного законодавства України, суд доходить висновку щодо правомірності, обґрунтованості позовних вимог ПП “МЕРФ” в частині виселення Одеської організації спілки художників України з нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18, та наявності підстав для їх задоволення відповідно до ч. 4 ст. 291 ГК України, ст.ст. 319, 386, 387 ЦК України.

З огляду на викладене,  суд оцінює позовні вимоги ПП “МЕРФ” обгрунтованими правомірними та такими, що базуються на законних підставах, у зв’язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 319, 386, 387, 509, 525, 526, 530, 598, 770 ЦК України ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати договір №2 безстрокового безоплатного користування нежитловими приміщеннями від 04.02.2000р., укладений між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та Одеською організацією спілки художників України, в частині нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18, -  припиненим.

3.          Виселити Одеську організацію спілки художників України /  м. Одеса, вул. Торгова, 2, / з нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 90,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська 18, на користь приватного підприємства „Мерф” / м. Одеса, вул. Тургенєва, 6, /.

Наказ видати.

4.          Стягнути з Одеської організації спілки художників України /  м. Одеса, вул. Торгова, 2, р/р 981 в Жовтневому відділенні УСБ, МФО 328038, / на користь приватного підприємства „Мерф” / м. Одеса, вул. Тургенєва, 6, р/р 1 в ВАТ „МТБ” м. Іллічівська, /85 грн. /вісімдесят пять грн.00 коп./ - витрати на оплату держмита; 118 грн. /сто вісімнадцять грн.00 коп./ - витрати на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає чинності в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 09.08.2007р.

Суддя