ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2007                                                                                   Справа № 25/223-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Павловського П.П.

суддів: Чус О.В- доповідач. , Логвиненка А.О.

при секретарі судового засідання : Мацекос І.М.

За участю сторін:

від позивача:  Янушкевич Т.В. начальник юридичного управління, довіреність № 11  від 13.03.06;

від відповідача:  Кізяков Ю.В. представник, довіреність №142/2  від 25.12.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області  на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  14.09.06р.   у справі № 25/223-06

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничого об’єднання “Укрспецзалізошляхбуд”, с. Партизанське Дніпропетровської області.

про  зобов’язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В :

В липні 2006 року позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про зобов’язання вчинити певні дії.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.06 р. (Суддя - А.Є.Чередко) - в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з даним рішенням, позивач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області м. Дніпропетровськ звернулось  до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить скасувати рішення від 14.09.06 р ,  прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення  посилаючись на цілком правильне та правомірне прийняття судом першої інстанції рішення від 14.09.06 р.

Заслухавши пояснення  представників  сторін, обговоривши доводи  апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та прийняте рішення господарського суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.

Судом першої інстанції  повно та всебічно досліджені матеріали  справи,  правильно встановлені фактичні обставини справи, їм дана належна  правова  оцінка. Висновки суду відповідають приписам закону та  ґрунтуються на доказах, залучених до матеріалів справи.

Як вбачається  з матеріалів та встановлено господарським судом першої інстанції        Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче об’єднання „Укрспецзалізошляхбуд” є власником 7975 штук акцій ВАТ „Ливарник”, що підтверджується сертифікатом акцій за № 51 від 13.08.2004р.

Листом  від 15.02.2006 року за № 19 відповідач звернувся до голови Фонду державного майна України в якому зазначив, що регіональним відділенням ФДМ України у Дніпропетровській області здійснено 31.01.2006р. продаж 49,954% акцій ВАТ „Ливарник” у порушення розпорядження КМ України № 318Р від 03.08.2005р. (додаток № 3) і наказу ФДМ України № 192, яким було передбачено продаж 49,954% акцій ВАТ „Ливарник” у грудні 2006р. через Державну акціонерну компанію „Національна мережа аукціонних центрів” за кошти та без повідомлення взагалі про новий план розміщення продажу (зміну способу продажу акцій), а також без повідомлення про продаж  ТОВ виробниче об’єднання „Укрспецзалізошляхбуд”. У листі відповідач, також зазначив, що під час проведення у грудні 2005р. наради щодо продажу 49,954% акцій ВАТ „Ливарник” начальником регіонального відділення Молчановим О.В. було заявлено, що продаж пакету акцій буде проведено за ціну не менш ніж 1400000,00грн., однак продаж здійснено за інформацією відповідача за 348449,00грн., тому на думку відповідача позивач взяв на себе управління 49,954% акцій ВАТ „Ливарник” в кінці 2005р. тільки для того, щоб як-небудь та за будь-яку малу ціну продати цей пакет, а разом з цим сховати всю свою бездіяльність з 1996 року по 2006 рік, яка сприяла фіктивному банкрутству  ВАТ „Ливарник”.

Аналіз змісту листа відповідача від 15.02.2006р. № 19 на адресу голови ФДМ України дає підстави для висновку, що відповідач звернувся до органу, якому підпорядковується позивач з метою захисту свого порушеного права, привернення уваги до певних подій та вжиття відповідних заходів, навівши при цьому власне бачення та оцінку цих подій.

Зазначений лист відповідача не має публічного характеру та не стосується суспільно важливих явищ, що відбуваються в державі та суспільстві. Його предметом є конкретна спірна ситуація, яка виникла внаслідок здійснення регіональним відділенням ФДМ України по Дніпропетровській області владних повноважень.

Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі  мають  право  направляти  індивідуальні  чи колективні письмові звернення або особисто звертатися  до  органів державної влади, органів місцевого самоврядування та  посадових  і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення  і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

За ст. 1 Закону України „Про звернення громадян”, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян,  підприємств, установ,  організацій незалежно  від  форм   власності,   засобів масової   інформації,   посадових осіб    відповідно    до    їх функціональних   обов'язків   із   зауваженнями, скаргами    та пропозиціями, що стосуються їх статутної  діяльності,  заявою або клопотанням   щодо   реалізації    своїх    соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та  скаргою  про їх порушення.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина Сердюка Валерія Анатолійовича про офіційне тлумачення положення частини першої статті 7 Цивільного кодексу Української РСР  (справа про поширення відомостей) від 0.04.2003р. у справі № 1-9/2003 визначено, що звернення громадян до правоохоронного органу,  що  містять  певні відомості  про  недодержання  законів посадовими або  службовими особами,  передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей  до  громадськості  чи  окремих громадян,  а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами, тому викладення  у листах,  заявах,  скаргах  до  правоохоронного органу  відомостей особою,  на думку якої  посадовими  чи  службовими особами  цього органу  при виконанні функціональних обов'язків порушено її право, не може  вважатись  поширенням  відомостей,  які  порочать  честь, гідність  чи  ділову  репутацію  або  завдають шкоди інтересам цих осіб.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що звернення до державного органу із заявою або скаргою на неправомірні дії іншої особи з метою захисту чи поновлення своїх прав та законних інтересів, якщо цей орган наділений власними повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах не може розцінюватися як поширення неправдивих відомостей. З огляду на викладене,  обставини викладені у листі відповідача від 15.02.2006р. № 19 не можуть бути визнані розповсюдженням недостовірної інформації,  яка принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, що потребує захисту згідно з Законом України „Про інформацію”.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального  кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається  як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, господарський  суд  дійшов вірного висновку  про недоведеність позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про  відмову у задоволенні позовних вимог   Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області    відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, нормам матеріального права, і доводи апеляційної  скарги їх не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу   Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області слід залишити без задоволення, а  рішення господарського суду Дніпропетровської області від  14.09.06 року    у справі № 25/223-06 -  без змін.

Керуючись ст. 103-105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області -  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від  14.09.06 року    у справі № 25/223-06 - залишити   без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя

П.П.Павловський

Суддя

О.В.Чус

Суддя
А.О.Логвиненко