КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2007                                                                                           № 2/327

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Губенко Н.М.

суддів:            Барицької  Т.Л.

Ропій  Л.М.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Цимбаліст В.В. – заступник начальника відділу правовоїта претензійної роботи (дов. № 155/1/11-5027 від 06.09.2007);

від відповідача - Чемерис В.В. – представник (дов. б/н від 13.09.2007),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА”

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.10.2007

у справі № 2/327 (Ковтун С.А.)

за позовом                               Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація”

до                                                   Громадської організації Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА”

про                                                  визнання та повернення нежилого приміщення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.10.2007 у справі №2/327позовні вимоги задоволено повністю: виселено Громадську організацію  Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА” з нежилого приміщення загальною площею 131,90 кв. м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Горького, 12 літ. Б та зобов’язано повернути зазначене приміщення Комунальному підприємству „Київжитлоспецексплуатація”; стягнуто з Громадської організації  Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА” на користь Комунального підприємства „Київжитлоспецексплуатація” 85,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивоване тим, що Комунальне підприємство „Київжитлоспецексплуатація”  листом від 02.11.2006 за № 155/05-3021 повідомило Громадську організацію Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА” про закінчення терміну дії укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна від 27.10.2005 № 01/2248. При прийнятті рішення судом враховано, що відповідно до наданого позивачем рішення Київської міської ради № 789/1450 від 14.06.2007 „Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди” відповідачеві у продовженні дії договору було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Громадською організацією Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА” була подана до Київського апеляційного господарського суду апеляційна скарга, в якій відповідач просить рішення суду скасувати та припинити провадження у справі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступним.

Відповідач в апеляційний скарзі вказує на те, що дія договору оренди № 01/2248 закінчилася 25.10.2006. Однак, керуючись п. 9.3 договору, який встановлює можливість його пролонгації після закінчення строку дії на підставі рішення Київської міської ради, він, як і щороку раніше, звернувся у 2006 році з відповідним клопотанням до Головного управління комунальної власності м. Києва. Проте, про рішення Київської міської ради від 14.06.2007 про відмову Громадській організації Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА” в продовженні договору оренди на займане приміщення, відповідач дізнався лише на початку вересня 2007 року у зв’язку із заявленим до нього позовом.

Відповідач стверджує, що ним повторно подано клопотання про продовження дії договору оренди № 01/2248 на 2007 та 2008 роки, яке знаходиться на стадії вирішення і в найближчий час буде розглядатись на сесії Київської міської ради.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи до вирішення питання комісією Київської міської ради про надання дозволу на укладення договору оренди на спірне приміщення на новий строк.

Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання, дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки в матеріалах справи є рішення Київської міської ради про відмову у наданні дозволу укласти договір оренди спірного приміщення на новий строк.

При розгляді апеляційної скарги апеляційним господарським судом були заслухані пояснення представників сторін, досліджені наявні матеріали справи та встановлено наступне.

27.10.2005 між Комунальним підприємством „Київжитлоспецексплуатація” (за договором орендодавець) та Громадською організацією Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА” (за договором орендар) було укладено договір № 01/2248 оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва (далі договір оренди), відповідно до умов якого, позивач, як орендодавець, передав на підставі рішення Київської міської ради від 27.10.2005 за № 265/3726 (додаток 2 пункт 6), а відповідач, як орендар, прийняв в оренду нежиле приміщення за адресою: м. Київ, вул. Горького, 12-Б (п. 1.1), загальною площею 131,90 кв. м. (п.2.1.).

Строк дії договору оренди встановлений сторонами з 27.10.2005 по 25.10.2006 (п. 9.1.).

Відповідно до п. 9.5 договору оренди даний договір припиняє дію, зокрема, в разі закінчення строку на який його було укладено.

Умовами договору оренди, а саме п. 7.5 передбачено, що у разі закінчення строку договору або при його розірванні орендар зобов’язаний за актом приймання-передачі повернути об’єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об’єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об’єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об’єкта оренди на дату повернення.

Оскільки вищевказане нежитлове приміщення належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва, то відносини щодо оренди зазначеного приміщення відповідно до ст. 3 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Листом від 02.11.2006 за № 155/05-3021 позивач у встановлений ч. 2 ст. 17 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” строк повідомив відповідача, що термін договору оренди № 01/2248 від 27.10.2005 на нежиле приміщення за адресою м. Київ, вул. Горького, 12-Б закінчився 25.10.2006, як передбачено договором і дія його припиняється. Також у листі позивача міститься прохання звільнити вказане приміщення.

Згідно із п. 9.3 договору оренди після закінчення строку дії договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київської міської ради.

В матеріалах справи відсутні докази прийняття Київською міською радою рішення про надання відповідачу дозволу на продовження дії договору оренди, не надав їх останній і в ході розгляду апеляційної скарги, натомість до матеріалів справи позивачем додано рішення Київської міської ради № 789/1450 від 14.06.2007 „Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди”, яким відмовлено відповідачу у продовженні дії договору оренди.

Отже, оскільки позивач у встановленому чинним законодавством порядку попередив відповідача про припинення дії договору оренди, рішення Київради про надання відповідачу дозволу на продовження дії договору оренди в матеріалах справи відсутнє, то відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” та п. 2 ст. 291 ГК України, якими встановлено, що договір оренди припиняє свою дію в разі закінчення строку, на який його було укладено, договір оренди припинив свою дію 25.10.2006.

Відповідно до п. 1 ст. 27 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” та п. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі закінчення строку дії договору оренди орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди; у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Матеріали справи свідчать, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди орендоване приміщення не звільнив та не передав його позивачу.

Отже, оскільки наявними матеріалами справи підтверджується, що договір оренди припинив свою дію у зв’язку із закінченням строку, а відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” правовою підставою користування майном, що перебуває у комунальній власності є договір оренди, якого у відповідача немає, то у відповідача правові підстави перебування у спірному приміщенні відсутні, у зв’язку з чим апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанцій про те, що відповідач користується спірним приміщенням безпідставно, а тому підлягає виселенню.

Твердження відповідача про те, що він направляв до Київської міської ради клопотання з проханням продовжити дії договору оренди № 01/2248 від 27.10.2005 на 2007 та 2008 роки не може бути підставою для скасування рішення господарського суду та припинення провадження у справі, оскільки відповідно до ст. ст. 2, 3 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” підставою користування майном комунальної власності є договір оренди, відповідач не надав нового договору оренди на спірне приміщення. Також апеляційний господарський суд вказує на те, що станом на 23.10.2007 (день винесення рішення Господарським судом м. Києва) до матеріалів справи позивачем було надано рішення Київської міської ради № 789/1450 від 14.06.2007 „Про продовження термінів дії договорів оренди та надання дозволів на укладення договорів суборенди”, де зазначено, що Громадській організації Інститут економіко-соціальних проблем „РЕСПУБЛІКА” у продовженні дії договору було відмовлено.

Таким чином, враховуючи викладене та наявні матеріали справи, немає підстав визнати доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, переконливими та такими, що спростовують докази позивача, надані в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому апеляційний господарський суд вважає, що при прийнятті рішення господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м.Києва від23.10.2007 у справі № 2/327 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 2/327 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Губенко Н.М.

Судді                                                                                          Барицька  Т.Л.

Ропій  Л.М.

25.12.07 (відправлено)