ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  15/583

27.11.07

За позовом   Акціонерної компанії "Харківобленерго"

до                   Державного комітету України з державного матеріального резерву

про                 стягнення 52 171,30 грн.

Суддя  Хоменко М.Г.

Представники:

від позивача - Солдатенко А.М.

від відповідача - Ражев А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду передані позовні вимоги Акціонерної компанії "Харківобленерго" (далі - позивач) до Державного комітету України з державного матеріального резерву (далі - відповідач) про стягнення 52 171,30 грн. (43 983,87 грн. - витрати з відповідального зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву, 6 354,21 грн. - сума індексації боргу, 1 833,22 грн. - 3% річних) заборгованості згідно з договором № 935 від 24.09.2002.

27.08.2007 позивач подав уточнення позовних вимог, згідно з якими просив стягнути з відповідача 52 029,02 грн. (43 874,36 грн. - витрати з відповідального зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву, 6 329,00 грн. - сума індексації боргу, 1 825,66 грн. - 3% річних) заборгованості та судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2007 продовжено строк вирішення спору у справі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому зсіданні проти позову заперечив, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, відсутність у позивача права грошової вимоги до нього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Номенклатурою накопичення, затвердженою наказом Міністерства енергетики та електрифікації Української РСР № 22г від 27.12.1988 (із наступними змінами) позивачу доведено мобілізаційне завдання з відповідального зберігання матеріальних цінностей державного мобілізаційного резерву.

На підставі зазначеної номенклатури накопичення між сторонами по справі укладено договір № 935 від 24.09.2002 про відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву.

За умовами зазначеного договору позивач зобов’язався зберігати матеріальні цінності державного резерву, а відповідач – відшкодовувати витрати позивача по їх зберіганню. Строк оплати за договором встановлений не був.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини по зберіганню матеріальних цінностей державного матеріального резерву, врегульовані гл. 36 Цивільного кодексу УРСР, гл. 66 Цивільного кодексу України, Законом України "Про державний матеріальний резерв".

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 417 Цивільного кодексу УРСР, ч. 3. ст. 947 Цивільного кодексу України при безоплатному зберіганні поклажодавець зобов’язаний відшкодувати зберігачеві здійснені ним витрати на зберігання речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поясненнями позивача, наданим ним розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на підставі приймальних актів, актів-розрахунків, річними звітами позивача форми № 12 та кошторисами до них, актом перевірки наявності, якісного стану, умов зберігання, обліку, звітності матеріальних цінностей мобрезерву від 25.05.2005 (копії у матеріалах справи) стверджується факт зберігання позивачем протягом січня 2005 – лютого 2007 років матеріальних цінностей державного матеріального резерву, понесення ним витрат на їх зберігання в розмірі 43 874,36 грн.

Доказів, які б спростовували розмір понесених позивачем витрат на зберігання матеріальних цінностей, а також належної оплати за договором відповідачем суду не надано.

Законом України "Про державний матеріальний резерв" визначено, що відповідальне зберігання матеріальних цінностей державного резерву - це зберігання закладених до державного резерву матеріальних цінностей у постачальника (виробника) або одержувача (споживача) без надання йому права користуватися цими матеріальними цінностями до прийняття у встановленому порядку рішення про відпуск їх з державного резерву.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві в схоронності. Договір зберігання укладається в письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Відповідно до п. 7 ст. 11 Закону України "Про державний матеріальний резерв" відшкодування витрат підприємствам, установам і організаціям, що виконують відповідальне зберігання провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2002 р. N 532 "Про порядок відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву" передбачено Державному комітету з державного матеріального резерву спрямовувати на відшкодування витрат відповідальних зберігачів матеріальних цінностей державного резерву кошти, одержувані як плату (відсотки) за запозичення товарно-матеріальних цінностей.

У п. 7 Порядку відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, затвердженого вищезгаданою постановою Кабінету Міністрів України передбачено, що відшкодування витрат, пов'язаних із зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, здійснюється виключно на підставі договору, укладеного між Держкомрезервом та відповідальним зберігачем за встановленою формою за рахунок асигнувань державного бюджету та інших джерел, визначених законодавством.

Таким чином, фінансування витрат підприємств-зберігачів здійснюється як з державного бюджету, так і з інших джерел.

За наведених обставин, враховуючи, що відповідач у семиденний строк з дня виставлення позивачем рахунків № 1 від 31.01.2005, № 12 від 28.02.2005, № 26 від 31.03.2005, № 35 від 30.04.2005, № 40 від 31.05.2005, № 52 від 30.06.2005, № 56 від 29.07.2005, № 62 від 31.08.2005, № 73 від 30.09.2005, № 79 від 31.10.2005, № 82 від 30.11.2005, № 93 від 30.12.2005, № 1 від 31.01.2006, № 99 від 28.02.2006, № 12 від 31.03.2006, № 19 від 28.04.2006, № 25 від 31.05.2006, № 34 від 30.06.2006, № 43 від 31.07.2006, № 50 від 31.08.2006, № 62 від 29.09.2006, № 73 від 31.10.2006, № 84 від 30.11.2006, № 105 від 31.12.2006, № 20 від 31.01.2007 та № 44 від 28.02.2007 оплату за договором не провів, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 530, 622 Цивільного кодексу України підлягає стягненню 219 267,00 грн. боргу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач обставин, повідомлених позивачем не спростував, доказів, що підтверджують відсутність боргу та обгрунтовують заперечення проти позову, господарському суду не подав.

На день винесення рішення сума основного боргу складає 43 874,36 грн. і підлягає стягненню з відповідача.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов’язання, він на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що згідно з наданим позивачем і не запереченим відповідачем розрахунком становить 6 329,00 грн. - інфляційних нарахувань та 1 825,66 грн. - 3% річних.

За наведених обставин, сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 52 029,02 грн.

Крім того, на відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються витрати по сплаті державного мита в сумі 520,29 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги визнаються обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 936-955 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Акціонерної компанії "Харківобленерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного комітету України з державного матеріального резерву (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 28, п/р 0001 в ОПЕРУ ДКУ м. Києва МФО 820172, ), а у випадку відсутності коштів - з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (юр. адреса: 61003, м. Харків, вул. Кооперативна, 12, пошт. адреса: 61003, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р 72 в Першій Харківській філії АКБ "Базис" МФО 351599, ) 43 874 (сорок три тисячі вісімсот сімдесят чотири) грн. 36 коп. - основний борг, 6 329 (шість тисяч триста двадцять дев'ять) грн. 00 коп. - інфляційні нарахування, 1 825 (одна тисяча вісімсот двадцять п'ять) грн. 66 коп. - 3% річних, 520 (п'ятсот двадцять) грн. 29 коп. - державне мито та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття.

Суддя                                                                                                                  М.Г.Хоменко