СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.07.07                                                                                 Справа № 10/230ад.

Суддя господарського суду Луганської області Мінська Т.М. при секретарі Качановській О.А.,  розглянувши матеріали справи  за позовом

Прокурору Новоайдарського району в інтересах Старобільської міжрайонної державної податкової інспекції (в особі Новоайдарського відділення)

до Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Новоайдарський елеватор", смт. Новоайдар

про звернення стягнення на активи на суму 32063 грн. 50 коп.

Представники  сторін:

Прокурор –Майборода О.О.;

від позивача - Вишнякова З.М. - ст.держ.подат.інспектор, довіреність № 11/10 від 05.01.07.;

від відповідача -  Кутепов М.І., директор,  Коваленко С.І., довіреність № 18 від 30.05.07.

Згідно з п. 2-1  Прикінцевих і перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства  України  не здійснювалась звукова фіксація судового процесу за клопотанням сторін.

Суть спору: прокурором заявлена вимога про стягнення з відповідача податкового богу з податку на додану вартість в сумі 32063 грн. 50 коп., шляхом звернення стягнення на його активи.

Відповідач відзивом на позов від 05.06.2007р. № 29 підтвердив наявність  вищевказаного податкового боргу  з податку на додану вартість,  але коштів для сплати цієї заборгованості відсутні. Також відповідач пояснив, що все майно підприємства  передано  в  оренду.

03.07.2007р.  відповідачем   заявлено клопотання про зупинення  провадження  у  справі до  вирішення  питання  у  встановленому порядку  про виключення  підприємства з переліку об’єктів,  що  не підлягають приватизації.

Розглянувши матеріали справи,  додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Новоайдарський елеватор" зареєстровано Новоайдарською районною державною адміністрацією 08.09.1993., взято на податковий облік  в  Новоайдарському відділенні  Старобільської МДПІ і   зареєстровано платником податку на додану вартість.

На підставі  податкових декларацій  № 12170 від 17.01.2006.,  № 1326 від 22.03.2006.,  № 3429 від 20.06.2006.,    № 3897 від 18.07.2006.,  № 4782 від 18.08.2006.,  № 5077 від 11.09.2006., № 5854  від 20.10.2006.,   № 6600 від 20.11.2006.,   № 7032 від 19.12.2006., № 7695 від 18.01.2006.,  № 1144 від 16.02.2006.   у  відповідача   виникли  податкові зобов’язання  з податку на додану вартість  в загальній сумі  28547 грн. 38 коп.,  а  також нарахована пеня  в сумі  3516 грн. 12 коп.   Відповідач  визнав  наявність  даного податкового боргу,  всього в сумі  32063  грн. 50  коп.

Оцінивши  матеріали  справи,    суд   визнає  позовні  вимоги  обґрунтованими  з  огляду  на  наступне:

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України  “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів)  у  встановлені  законами  терміни.

Відповідно  до  п.11) ст. 10  Закону України  “Про державну податкову службу в Україні”  податкові органи подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ,  організацій та громадян   про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

За змістом  пунктів  1.2),  1.3)  ст.  1 Закону  України  від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ   “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (надалі –Закон 2181)  податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків  сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму  коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими  законами України;     податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з  урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно  узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи  судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також  пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону 2181  активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п. 1.7 ст. 1 Закону 2181 є кошти, матеріальні  та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Клопотання про зупинення  провадження  у  справі відхиляється  судом за необґрунтованістю.

Оцінивши  всі  вищевикладені  обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому засіданні 03.07.2007.  і  постановив   задовольнити позов   в загальній  сумі  32063  грн. 50  коп.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАСУ  у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа,   судові витрати, здійснені  позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  03.07.2007. проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

На  підставі  викладеного та,    керуючись ст.ст.  18,  158 –163,  Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов   задовольнити повністю.

2. Звернути стягнення на активи  Дочірнього  підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Новоайдарський елеватор",  смт. Новоайдар,  вул. Жовтнева, 42 –а,     на суму податкового боргу з податку на додану  вартість  в  розмірі     32063  грн. 50  коп.   в доход Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена  06.07.2007.

Суддя                                                                                Т.М.Мінська