ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2007 р.                                                                                   Справа №  10/3796

Господарський суд Черкаської області в особі судді Шумка В.В.,  при секретарі судового засідання Рикуновій Л.М., за участю представників сторін:

позивача – Махаринець В.І. –за довіреністю,

відповідача –Кірус Т.А. –за посадою,

Миргородської Ю.А. –за дорученням,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  матеріали справи за позовом ВАТ "Черкасиобленерго", Черкаський міський РЕМ

до   Черкаської державної житлово-побутової фірми "Обрій-1"

про  стягнення  987456,95 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з відповідача на користь позивача 987456,95 грн. збитків завданих порушенням Правил користування електричною енергією.

Позивач письмово уточнив позовні вимоги, згідно з якими просить суд стягнути  з відповідача 167116,10 грн. в частині невиконання угоди сторін про реструктуризацію боргу та повернути з державного бюджету 8203,41 грн. переплаченого державного мита.

Представник позивача позов підтримав за уточненими позивачем вимогами, вказавши, що попередній розмір позовних вимог вказаний позивачем помилково.

Суд розглянув позов за уточненими позовними вимогами.

Відповідач у відзиві на позов, його представники у засіданні суду проти позову заперечили, мотивуючи це відсутністю вини у виникненні заборгованості перед позивачем та неправильним розрахунком розміру заборгованості наданим позивачем. Власного розрахунку заборгованості відповідачем не подано.

Встановивши на підставі поданих суду доказів обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов  підлягає задоволенню повністю за уточненими вимогами з таких мотивів.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” від 16.10.1997 р. №575/97 (у подальшому тексті „Закон”, „Закону”) споживання електроенергії можливе лише  на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з ст. 1 цього Закону позивач є енергопостачальником, а відповідач –споживачем електричної енергії.

Позивач довів, що 18.01.1996 р. сторонами укладено договір №170 про використання електричної енергії, а 14.06.2005 р. –договір №170 про постачання електричної енергії , згідно з якими позивач є енергопостачальником, а  відповідач –споживачем електроенергії. Це підтверджено  поданими суду копіями визнаних договорів, додатків до них (аркуші справи  10-19), та не заперечується сторонами.

Згідно з Законом, договором сторін, споживання електричної енергії є платним.

Кількість спожитої електроенергії визначається приладами обліку (лічильниками).

Згідно з ст. 27 Закону порушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електроенергії, в тому числі самовільне підключення до об’єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку.

Проведеними позивачем обстеженнями встановлено порушення споживання відповідачем  електричної енергії –порушення схем обліку внаслідок чого лічильник рахує у зворотньому напрямку, відсутність трансформатора струму, відсутність приладів обліку спожитої електричної енергії, пошкодження, зрив пломб приладів обліку, та інші порушення, які спричинили викривлення показників поставленої відповідачу електричної енергії.

Це підтверджено поданими суду копіями актів обстеження стану споживання електричної енергії, технічного стану приладів обліку відповідача (а.с. 51-63).

Вказані обстеження  працівниками позивача  здійснювались у присутності  посадових осіб, або керівника відповідача, про що зазначено в актах.

Згідно з п.п. 7.31  п. 7  „Правил користування електричною енергією” затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання  електроенергетики України від 31.07.1996 р. №28 у редакції, чинній на час складання актів (у подальшому тексті „Правил”) у разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці оформляється двосторонній акт порушень за встановленою формою. Акт складається у присутності представника споживача у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача підписати акт робиться запис про відмову.

Згідно з п.п. 7.32 п. 7 Правил на підставі акта порушень, погодженого споживачем, уповноваженими представниками постачальника електричної енергії за регульованим тарифом визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та/або сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Згідно з Методикою обчислення обсягу електричної енергії, недорахованої внаслідок порушення  споживачем Правил, затвердженої Постановою НКРЕ №1197 від 05.12.2001 р. та п.п. 7.32 Правил, на підставі актів обстежень позивачем здійснено розрахунок обсягу  електричної енергії, недорахованої внаслідок виявлених порушень Правил на суму 987456,95 грн.

Згідно з умовами договору  сторін на постачання електричної енергії розрахунки за поставлену електричну енергію відповідач мав здійснювати щомісячно.

Однак, в процесі неналежного виконання грошових зобов’язань по оплаті  електричної енергії за договором сторін відповідач заборгував позивачеві станом на 19.09.2006 р. ще  1222468,36 грн.

Станом на 19.09.2006 р. загальний борг відповідача перед позивачем становив 2209925,31 грн. Це підтверджено копією акта №275 звіряння взаємних розрахунків, складеного та засвідченого сторонами 19.09.2006 р. (а.с. 100).

20.09.2006 р. сторони уклали угоду про погашення заборгованості (а.с. 98).

Згідно з п.п. 1.1, 1.2 п. 1 цієї угоди предметом її є умови і порядок сплати відповідачем позивачу  своєї заборгованості, яка нарахована відповідно до укладеного договору на користування електричною енергією №170 від 14.06.2005 року. Згідно з угодою відповідач визнав свої боргові зобов’язання перед позивачем  станом  на 20 вересня 2006 р. в сумі 2209925,31 грн. за спожиту електричну енергію і зобов’язав розрахуватися в термін до 30.09.2009 р. відповідно до графіку погашення заборгованості (додаток №1), який є невід’ємною частиною даної угоди.

Згідно з угодою, додатком №1 до угоди (а.с.99) відповідач, в період з жовтня 2006 р. по вересень 2007 р., мав сплатити позивачеві  355132,20 грн. заборгованості.

За повідомленням позивача відповідачем фактично сплачено 20900,00 грн. Відповідач доказів сплати заборгованості  за угодою в іншій сумі суду не подав.

За таких обставин борг відповідача перед позивачем за угодою сторін від 20.09.2006 р. про порядок погашення заборгованості становить 334233,20 грн.

З них позивач заявив до стягнення 167116,10 грн., як  частину боргу за недовраховану  електричну енергію внаслідок порушення відповідачем Правил.

Однак, угодою сторін 20.09.2006 р., додатком до неї не передбачено визначення  сум заборгованості  в залежності від підстав її виникнення.

Інших підстав такого визначення позивачем не вказано.

Заперечення відповідача проти позову полягають в оскарженні актів обстеження та розрахунків збитків за ними.

Ці заперечення не можуть  бути враховані судом, оскільки угода сторін від 20.09.2006 р. про порядок погашення заборгованості, додаток 1 до неї (графік погашення заборгованості) –укладались та затверджувались сторонами саме на підставі цих актів та розрахунків.

У встановленому Законом порядку угода не розірвана, не визнана недійсною, тобто є чинною.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За викладених обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість в уточненому та заявленому позивачем розмірі –167116,10 грн.

Спір виник з вини відповідача, тому, згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача в розмірі 1671,16 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Державне мито в розмірі 8203,41 грн. сплачене позивачем понад встановлений чинним законодавством розмір, підлягає поверненню відповідачу з державного бюджету.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягти з Черкаської державної житлово-побутової фірми "Обрій-1", м. Черкаси, вул. Енгельса, 261/1, код 01275638, на користь  Відкритого акціонерного товариства „Черкасиобленерго” в особі структурного підрозділу –Черкаського міського району електричних мереж, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166, код 25204608,   167116,10 грн. боргу,   1671,16  грн. відшкодування сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Видати позивачеві довідку на повернення з державного бюджету 8203,41 грн. сплаченого державного мита понад встановлений розмір.

Суддя                                                                                          В.В. Шумко

Рішення підписане 28.11.2007 року