АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
Путятинський, 3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2007 р.
Справа № 19/11/3656

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при
секретарі                                                             ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     Булич В.І. - керівник,

від
відповідача: не з'явився,

від
третьої особи: не з'явився,

розглянувши
апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Полонне Хмельницької
області

на
рішення господарського суду Хмельницької
області

від
"22" травня 2007 р.  у справі №
19/11/3656 (суддя Розізнана І.В.)

за
позовом Старокостянтинівського комбінату комунальних підприємств,

м.
Старокостянтинів

до
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Полонне Хмельницької області

третя
особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -

Старокостянтинівська  об'єднана державна податкова інспекція, м.
Старокостянтинів

про
стягнення 8405,54грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 22.05.2007р. у справі №19/11/3656 позов
Старокостянтинівського  комбінату  комунальних підприємств до приватного
підприємця ОСОБА_1, за участю
третьої  особи  на
стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -
Старокостянтинівської  об'єднаної  державної
податкової  інспекції  про стягнення 8405,54грн. задоволено
частково.

Стягнуто з ПП ОСОБА_1 на користь позивача 2977,21грн. збитків,
36,13грн. витрат по оплаті державного мита та 41,79грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду
з апеляційною скаргою, в якій просить
частково скасувати оскаржуваний судовий акт та прийняти новий - про  відмову в задоволенні позовних вимог в
частині стягнення  2977,21грн. збитків.

Обгрунтовуючи
апеляційну  скаргу, скаржник,
зокрема, зазначив наступне:

- суд неправомірно стягнув з ПП ОСОБА_1 2977,21грн. збитків,
оскільки договором оренди від 10.09.2005р. не передбачено обов'язку підприємця
ремонтувати  бульдозер;

- позивачем не доведено,
який саме бульдозер було відремонтовано, не зазначено його
ідентифікуючих  ознак, а тому не можна
вважати, що бульдозер неналежно утримувався саме відповідачем та, що запчастини
придбані  позивачем були використані на
ремонт того самого бульдозеру, який ПП ОСОБА_1 не використовувався;

-суд не взяв до уваги, що позивач не надав належних  доказів виконання ним замість відповідача
обов'язків по утриманню в належному стані території  сміттєзвалища.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про
причини нез'явлення суд не повідомив.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав. Представник
позивача в засіданні суду заперечив проти доводів та вимог, викладених в
скарзі,  вважає рішення місцевого
господарського суду законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору - Старокостянтинівська об'єднана державна
податкова інспекція  - свого представника
в засідання суду не направила.

Зважаючи, що про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги
учасники судового процесу були повідомлені належним чином (ухвалу Житомирського
апеляційного господарського суду від 26.09.2007р. про відкладення розгляду
скарги на 28.11.2007р. на адреси учасників процесу було надіслано
рекомендованою кореспонденцією 12.10.2007р.), а також враховуючи положення  ст.101 Господарського процесуального кодексу
України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, судова колегія
вважає, що нез'явлення в судове засідання представників відповідача та третьої
особи не перешкоджає перегляду справи за наявними в ній доказами.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги,  перевіривши
матеріали справи та дотримання судом першої інстанції при прийнятті рішення
норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає,  що апеляційна скарга не підлягає  до задоволення, виходячи з наступного.

10.09.2005р. між Старокостянтинівським комбінатом комунальних
підприємств (Орендодавець) та ПП ОСОБА_1 (Орендар) було укладено договір
оренди, за умовами якого Орендодавець
передає, а орендар бере в оренду територію міського сміттєзвалища, площею
4,61га (а.с.7,т.1).

Термін дії оренди сторонами визначено в п'ять років (п.2.1
договору).

Пунктом 4.1 договору передбачено обов'язок Орендодавця в  тижневий строк після підписання договору
надати вказану земельну ділянку Орендарю.

Орендар взяв на себе ряд зобов'язань, зокрема, по належному  утриманню
та благоустрою  всієї території
сміттєзвалища; зобов'язався за власні кошти утримувати  працівників звалища; проводити утримання
бульдозера,  його заправку та виплачувати
заробітну плату бульдозеристу; проводити роботу згідно припису санстанції
та  екобезпеки, а саме проводити висипку
дороги,  обваловку, встановлювати
шлагбауми; проводити оплату податку за забруднення та земельний  податок згідно розрахунку. Орендар
зобов'язався самостійно справляти плату з підприємств,  організацій, приватних осіб за прийом та  утилізацію за цінами узгодженими з
Орендодавцем.

Приватний підприємець має виключне право впродовж терміну оренди
на розробку,  рекультивацію та інші
заходи,  пов'язані з утриманням звалища
(п.5.1. договору).

З матеріалів справи вбачається, що
ПП ОСОБА_1 приступив до виконання обов'язку по утриманню міського
сміттєзвалища.

Відповідно до довідки поданої підприємцем  проводилась утилізація сміття в ІV кварталі
2005р. (а.с.9,10, т.1).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та
комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним орендареві для здійснення  підприємницької та іншої діяльності.

Право позивача на постійне користування землею зареєстроване в
книзі записів державних актів за №114 (а.с.82-84, т.1). Позивачу надано в
постійне користування 4,61га землі (сміттєзвалище) в  межах згідно з планом землекористування для
цільового призначення відповідно до рішення Пашковецької сільської ради від
29.11.2005р. №35 (а.с.63-64).

Старокостянтинівською державною санітарно - епідеміологічною  службою, на підставі актів санітарного
обстеження і перевірок від 04.03.2005р., 22.09.2005р., 16.02.2006р. міського
полігону твердих побутових відходів, винесена постанова від 14.04.2006р. за №47
про  припинення експлуатації
Старокостянтинівського міського полігону твердих побутових відходів з
01.06.2006 року (а.с.11, т.1).

В постанові зазначено,  що
орендарем полігону  не виконуються
пропозиції санітарної служби району. Побутове сміття не присипається
г'рунтом,  легкі фракції відходів
розносяться вітром і засмічують навколишні поля земель запасу Радковецької  сільради.
Не пробурені  контрольні
свердловини, не обладнані майданчики миття та дезинфекції  спецтранспорту  та контейнерів.

Відповідальність за виконання постанови покладено на міського
голову                  м.
Старокостянтинів,  начальника  комбінату комунальних підприємств,  орендаря полігону ПП ОСОБА_1.

Позивач звернувся до суду 26.02.2007р. з заявою про збільшення
позовних вимог до 8405,54грн., з яких 1926,41грн. - податок за забруднення, 565
грн. - штраф, 974,17грн.- земельний податок, 903,13грн. - за ремонт бульдозера
та 4036,83грн.- за роботу по утилізації твердих
побутових відходів на міському сміттєзвалищі.

Позивач до розрахунку при збільшенні позовних вимог взяв до уваги
сплачений збір за  забруднення
навколишнього природного середовища та
штрафні санкції за ІV квартал 2005 року і земельний  податок за період з 20.09.2005р. по 31.12.2005р.

Через неналежне виконання ПП ОСОБА_1 зобов'язань по  договору оренди від 10.09.2005р. позивач
поніс витрати по очистці сміттєзвалища від твердих побутових відходів в період
з квітня  по  червень 2006 року та затратив 903,13 грн. на
придбання запчастин для ремонту бульдозера, який за договором оренди мав
утримуватись відповідачем.

Неналежне утримання полігону (сміттєзвалища) ПП ОСОБА_1
підтверджується листом Старокостянтинівської міської ради від 25.05.2006р.
№421-02, листом Старокостянтинівської районної санітарно-епідеміологічної
станції  від 31.05.2006р. №31/02-1154,
листом фінансового управління Старокостянтинівської міської ради від
04.07.2006р. №603/4, актом перевірки дотримання природоохоронного  законодавства та санітарних правил по
утриманню полігонів ТПВ від 13.07.2006р., складеного комісією в складі
інспектора з охорони навколишнього природного середовища в
Старокостянтинівському районі, лікаря районної санепідемстанції  та керівника підприємства позивача. Комісія
прийшла до висновку, що відповідач не прийняв відповідних мір по покращенню
технічного стану полігону твердих побутових відходів та внесла  пропозицію про розірвання з відповідачем
договору оренди та прийняття
термінових  мір по усуненню
виявлених недоліків.

14.07.2007р. за №31/02-1465 Старокостянтинівська районна
санітарно-епідеміологічна станція направила припис міському голові та керівнику
позивача, в якому вказано про
незадовільний санітарно-технічний стан полігону ТПВ та поставлено вимогу
про вжиття термінових заходів по усуненню виявлених недоліків (а.с.100, т.1).

Позивачем було виконано роботи по утриманню та благоустрою
території сміттєзвалища, які згідно п. 5.1. договору оренди від 10.09.2005р.
зобов'язаний був проводити відповідач та були понесені витрати в сумі 2074,08
грн.

За змістом ст.610 Цивільного кодексу  України порушенням зобов'язання   є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання  (неналежне виконання).

Пункт 6.2 договору передбачає відповідальність сторін за
невиконання зобов'язань договору  оренди,
у тому числі зміну або розірвання
договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність
згідно з законодавством України.

Відповідно до ст.224
Господарського кодексу  України,
учасник господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту,
права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною,
втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З системного аналізу наведених норм права та обставин справи,
колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно задоволено вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача 2074,08 грн. понесених витрат на
прибирання сміттєзвалища  в період його
оренди  ПП ОСОБА_1 та 903,13 грн. витрат
на ремонт бульдозера. (а.с. 133-144, т.1).

Водночас, місцевим господарським судом  відмовлено в задоволенні повних вимог в
частині стягнення з відповідача сум сплачених позивачем як податок  за забруднення навколишнього середовища
(період з 20.09.2005р. по 31.12.2005р.),
штрафу в сумі  565,00 грн.,
податку за землю 974,14 грн. Відмовляючи в позові у вказаній частині суд
послався на  ст.1 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", якою визначено, що платники податків - юридичні особи,
їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу
юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами
покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові
платежі), пеню та штрафні санкції.

Оскільки покладання на відповідача обов'язків по сплаті податку за
забруднення навколишнього середовища та податку за землю суперечить закону, суд
дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення
вказаних вимог.

Доводи  апеляційної скарги
не г'рунтуються на вимогах чинного законодавства, спростовуються матеріалами
справи, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженого судового
акту.

За таких обставин, рішення господарського суду Хмельницької
області від 22.05.2007р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам
і матеріалам справи, підстав для його скасування та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального
кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 22 травня
2007 року у справі № 19/11/3656 залишити без змін, а апеляційну скаргу
Приватного  підприємця  ОСОБА_1, м. Полонне Хмельницької області  - без задоволення.

2. Справу № 19/11/3656 повернути до господарського суду
Хмельницької  області.

Головуючий
суддя

судді:

Віддрук. 5 прим.

1-до
справи

2,3-сторонам

4-третій
особі

5-в
наряд