ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

06.11.07
Справа №6/257/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Хуторной В.М. судді  Хуторной В.М.    , Коробка Н.Д.  , Мірошниченко М.В.

при секретарі Соколові А.А.

За участю представників позивача - Солоніної В.О.,
довіреність від 30.06.07 р.; відповідача - ОСОБА_1, довіреність 3.09.07 р.

Розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 на рішення
господарського суду Запорізької області від 25.07.2007 р. у справі №6/257/07

за позовом: Приватного підприємства «Баядера» Донецька
область, м. Горловка (далі ПП «Баядера»);

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2, смт. Чернігівка, Запорізької області (далі СПД
ОСОБА_2);

про стягнення боргу

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного
господарського суду від № 2952 від 5.11.2007 справу передано на розгляд колегії
суддів у складі: головуючий суддя - Хуторной В.М., судді - Коробка Н.Д.,
Мірошниченко М.В., якою справу прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Запорізької області від
25.07.2007 у справі №6/257/07 (суддя Місюра Л.С.) уточнені позовні вимоги ПП
«Баядера» задоволені. Стягнуто з відповідача 7683,04 грн. основного боргу та
судові витрати. Рішення мотивоване умовами договору, ст. 526 ЦК України та ст.
193 ГК України.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, СПД
ОСОБА_2звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що відповідач договір із позивачем не укладав, ніяких
стосунків із ПП «Баядера» не вів, ніяких осіб не уповноважував на проведення
господарських операцій. Крім того, не був належним чином повідомлений про час
та місце розгляду справи, просить скасувати рішення господарського суду і
відмовити у задоволенні позову.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечує,
вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави
для його скасування відсутні. Просить залишити його без змін, а апеляційну
скаргу відповідача - без задоволення.

Судове засідання проводились без застосування технічних
засобів фіксації судового процесу, за згодою представників сторін, в судовому
засіданні 6.11.2007 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Сутність спору. 26.10.06 р. між позивачем та
відповідачем укладено договір поставки №465 алкогольної продукції та товарів
народного споживання (далі Договір поставки). Від імені Покупця Договір
поставки підписано ОСОБА_2, підпис скріплено печаткою Приватного підприємця
ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1. В договорі зазначені юридична адреса СПД
ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 та адреса доставки - Чернігівка, вул. Леніна, 424, «Скіф».
Крім того, в Договорі поставки зазначено, що відповідальною особою за виконання
Договору зі сторони Покупця є ОСОБА_3.

Згідно видаткових накладних №№197575 від 03.11.06 р.,
98 від 17.11.06 р. і 199098 від 07.12.06 р., згідно яких ПП
«Баядера» поставило в адресу ПП ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; доставкам - Чернігівка, вул.
Леніна, 424) алкогольної продукції на загальну суму 9487,63 грн. (в тому числі
ПДВ - 1581,17 грн.), яку згідно підписів на накладних отримали представники
відповідача ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Згідно п. 4.1 Договору поставки, розрахунки за Товар
здійснюються за кожною поставленою партією Товару шляхом оплати Покупцем
вартості Товару протягом семи календарних днів з дати поставки такої партії.

Відповідач частковою оплатив за поставлений Товар згідно
платіжного доручення №47 від 29.11.06 р. на суму 600 грн. Частково повернув
поставлений Товар за зворотною накладною №178/591502 від 14.02.07 р. на суму
1128,13 грн. Сторони зменшили вартість товару згідно коригування цін по
податковим накладним від 03.11.06 р. і 07.12.06 р. на загальну суму 76,46 грн.

Доказів сплати решти суми в розмірі 7683,04 грн.
відповідачем не надано. Стягнення цієї суми стало предметом спору.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується
правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права
при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами для
виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно
ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Ст. 243 Цивільного кодексу визначає, що комерційним
представником підприємців при укладанні договорів у сфері підприємницької
діяльності може виступати особа, повноваження якої повинні бути підтверджені
письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю.

Разом з тим, відповідно до п. 3 ст. 6 Цивільного кодексу
України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої відносини на свій розсуд.

Договором поставки передбачено:

6.1. Приймання-передача Товару здійснюється в місці
поставки повноважними представниками Сторін.

6.1.1. Покупець зобов'язується до моменту першої
поставки надати Постачальнику письмову інформацію про перелік осіб,
уповноважених приймати Товар, зразки їх підписів та зразки печатки /штампів,
якими зазначені матеріально відповідальні особи завіряють свій підпис на
документах (накладних) про одержання Товару. Така інформація оформлюється у
вигляді додатку до даного Договору, який підписується керівником та головним
бухгалтером Покупця та завіряється його печаткою.

6.3. Оформлення приймання-передачі Товару здійснюється
шляхом підписання представниками Сторін видаткових накладних та інших
товаросупроводжувальних документів.

Колегія суддів дійшла висновку, що накладні оформлені із
дотриманням умов п. 6.3 Договору поставки. За таких обставин, зазначені
накладні, є належними доказами в підтвердження отримання Товару від імені
відповідача, уповноваженими особами.

Крім того, у письмовому поясненні на запит суду,
колишній працівник СПД ОСОБА_2, продавець ОСОБА_4, підтвердила, що поставка
Товару за накладними №№197575 від 03.11.06 р., 98 від 17.11.06 р. і
199098 від 07.12.06 р. дійсно відбулась на адресу СПД ОСОБА_2

Повноваження ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтверджується
«кільцевою довіреністю», підписаною ОСОБА_3, яка згідно Договору поставки була
директором та особою, що є відповідальною за виконання Договору зі сторони
Покупця.

З пояснень відповідача випливає, що протягом 2006 р.
кафе-бар «Скіф» знаходився в оренді у громадянки ОСОБА_3, яка мала доступ до
печатки приватного підприємця ОСОБА_2

Згідно п. 3.4.1 Наказу МВС України N17 від 11.01.99 р.,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 квітня 1999 р. за N 264/3557
«Про затвердження Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим
центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям,
господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та
функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів,
а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток
і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття
та  функціонування штемпельно-граверних
майстерень, виготовлення печаток і штампів, відповідальність і контроль за
дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю
користування ними покладається на керівників підприємств, установ і
організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності.

Доказів існування орендних відносин між громадянкою
ОСОБА_3 та СПД ОСОБА_2, відповідачем суду не надано, а та обставина, що ОСОБА_3
вільно користувалась печаткою СПД ОСОБА_2, свідчить про те, що він дозволяв їй
вести господарську діяльність від свого імені.

В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на
Наказ Міністерства фінансів України N 99 від 16.05.96 р., зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за N293/1318 «Про затвердження
Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних
довіреностей на одержання цінностей», відповідно до абзацу 3 п. 13, якої, при
централізовано-кільцевих перевезеннях цінностей підприємствам їх відпуск
постачальниками може здійснюватися без довіреності, якщо одержувач цінностей за
підписом керівника і головного бухгалтера підприємства або інших осіб, які
уповноважені підписувати довіреності, повідомив постачальника про зразок
печатки (штампу), якою матеріально відповідальна особа, що буде приймати
цінності, завіряє на супровідних документах (накладній, акті, ордері тощо) свій
підпис про одержання цінностей.

Відповідач також посилається на недодержання позивачем
п. 2 та 3 цієї Інструкції.

Разом з тим, колегія зазначає, що зазначена Інструкція в
даному випадку не застосовується, оскільки, згідно п. 1, Інструкція поширюється
на підприємства, установи та організації, їхні відділення, філії, інші
відособлені підрозділи та представництва іноземних суб'єктів господарської
діяльності, тобто вона не поширюється на суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичну особу, якою є відповідач.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на
заявника апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 101 - 105
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення господарського суду
Запорізької області від 25.07.2007 р. у справі №6/257/07  - без змін.

Головуючий суддя Хуторной В.М.

судді  Хуторной В.М.

Коробка Н.Д.  Мірошниченко М.В.