ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2007
Справа №2-28/5974-2007

За позовом Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго», м. Сімферополь,

до відповідача – Першого міського дитячого клінічного об’єднання м. Сімферополя,  м. Сімферополь,

про стягнення 126 209,55 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

17.07.2007 р.

Від позивача – Щеглов Д.А. – юрист, довіреність № 20-3/3552 від 27.12.2006 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Заречанська К.В. – головний лікар з економічних питань, довіреність № 01-11/260 від 17.05.2007 р. (довіреність у справі)

11.09.2007 р.

Від позивача – Щеглов Д.А. – юрист, довіреність № 20-3/3552 від 27.12.2006 р. (к/копія довіреності у справі)

Від відповідача – Заречанська К.В. – головний лікар з економічних питань, довіреність № 01-11/260 від 17.05.2007 р.; Морозова Н.М. – головний бухгалтер, довіреність  № 01-11/261 від 17.05.2007 р. (довіреності у справі)

Суть спору:

Орендне підприємство «Кримтеплокомуненерго», м. Сімферополь, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Першого міського дитячого клінічного об’єднання м. Сімферополя, м. Сімферополь, про стягнення 126 209,55 грн. заборгованості, у тому числі 68 795,64 грн. боргу за теплопостачання, 45 323,62 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 12 090,29 грн.

Позивач, 16.07.2007 р, до розгляду справи у засіданні суду, надав суду письмову заяву від 06.07.2007 р., про збільшення предмету позовних вимог, в якій збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 133 619,78 грн., у тому числі          75 421,37 грн. боргу за теплопостачання, 46 144,36 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 12 054,05 грн.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулось 17.07.2007 р., позовні вимоги, з урахуванням вищевказаної заяви про збільшення предмету позовних вимог від 06.07.2007 р., підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у цьому ж засіданні суду з позовними вимогами, з урахуванням вищевказаної заяви про збільшення предмету позовних вимог від 06.07.2007 р., не погодився з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву                 № 01-11/255 від 16.05.2007 р., залученому до матеріалів справи.

За результатами судового засідання було оголошено перерву до 11.09.2007 р. до  10 години 30 хвилин для надання сторонами додаткових документів та доказів у справі.

Після перерви розгляд справи був продовжений за участю представників позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням вищевказаної заяви про збільшення предмету позовних вимог від 06.07.2007 р., підтримав частково та надав суду письмову заяву від 11.09.2007 р. про зменшення предмету позовних вимог, в якій позивач зменшив суму позову, у зв’язку з частковою сплатою відповідачем заборгованості в сумі 3 554,65 грн., що підтверджено копією платіжного доручення № 634 від 16.07.2007 р., та просив стягнути з відповідача 130 065,13 грн., у тому числі 71 866,72 грн. заборгованості, у тому числі 71 866,72 грн. боргу за теплопостачання, 46 144,36 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 12 054,05 грн.

В частині вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі              3 554,65 грн. позивач просив провадження у справі в цій частині припинити на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Представники відповідача у засіданні суду з позовними вимогами, з урахуванням вищевказаних заяв позивача про збільшення предмету позовних вимог від 06.07.2007 р. та про зменшення предмету позовних вимог від 11.09.2007 р., не погодились з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву № 01-11/255 від 16.05.2007 р, в якому відповідач в обґрунтування своїх заперечень проти позову посилався на те, що Перше міське дитяче клінічне об’єднання м. Сімферополя,  м. Сімферополь, є бюджетною установою, а також на те, що позивачем, у порушення ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не узгоджені тарифи на його комунальні послуги з органами місцевого самоврядування, які згідно вказаної статті встановлюють ці тарифи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався та у засіданні суду оголошувалась перерва, у зв’язку з необхідністю представлення сторонами суду додаткових документів та доказів у справі.

Строк вирішення спору було продовжено на підставі ст. 69 ГПК України за клопотанням сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В :

20.04.2004 року між сторонами було укладено договір № 243 на постачання  теплової енергії.

Згідно з п. 1.1. цього договору за даним договором постачальник (позивач) брав на себе зобов’язання постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію у виді опалення і підігріву води у необхідних йому об’ємах, а споживач - прийняти теплову енергію в об’ємах, визначених даним договором і оплатити її за встановленими тарифами у строки, передбачені договором.

Пунктом 6.1. даного договору передбачалось, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються у грошовій або іншій, не забороненій чинним законодавством, формі згідно встановлених постачальником тарифів, залежно від груп споживачів у строк до 25 числа наступного за розрахунковим місяцем.

Відповідач зобов’язання за договором виконував несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв’язку з чим за ним, за даними позивача, за період з 01.01.2005 р. по 01.04.2007 р. утворилась заборгованість в сумі 75 421,37 грн.

Однак, як було зазначено вище, позивач, у зв’язку з частковим погашенням відповідачем суми заборгованості, зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача, зокрема, 71 866,72 грн. боргу за теплопостачання.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання відповідача перед позивачем.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Також, позивач, з урахуванням останньої заяви про уточнення (зменшення) позовних вимог від 11.09.2007 р., просив стягнути з відповідача 46 144,36 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 12 054,05 грн.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

В частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції позов підлягає задоволенню, оскільки підтверджується матеріалами справи, зокрема, розрахунками позивача.

Оскільки часткову сплату заборгованості за теплопостачання в сумі 3 554,65 грн. відповідач,  як  було  зазначено  вище,  здійснив 16.07.2007 р., що підтверджено копією платіжного доручення № 634 від 16.07.2007 р., то провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі  п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі                    130 065,13 грн., у тому числі 71 866,72 грн. боргу за теплопостачання, 46 144,36 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 12 054,05 грн., документально встановлений та підтверджений матеріалами справи.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву № 01-11/255 від 16.05.2007 р, зокрема, на те, що позивачем, у порушення ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не узгоджені тарифи на його комунальні послуги з органами місцевого самоврядування, які згідно вказаної статті встановлюють ці тарифи є необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 2 п. «а» ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 р. до відання виконавчих органів, сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження зі встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади;  погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності, що також передбачено в  пункті 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово – комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 р., яким визначено, що до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово – комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово – комунальні послуги відповідно до закону.

Разом з цим, частиною 1 ст. 31 вказаного Закону України «Про житлово – комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06.2004 р. встановлено, що Порядок формування цін/тарифів на кожний вид житлово - комунальних послуг першої і другої груп (пункти 1 та 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Зважаючи на відсутність на час виникнення заборгованості відповідача перед позивачем встановленого Кабінетом Міністрів України Порядку формування цін/тарифів на житлово – комунальні послуги другої групи, до якої віднесений відповідач, органи місцевого самоврядування не могли затверджувати розмір тарифів на житлово – комунальні послуги.

Також, як вбачається з матеріалів справи, сторони у п. 6.1. договору на постачання теплової енергії № 243 від 20.04.2004 р. погодили, що при зміні урядом цін на енергоресурси, воду та матеріали, зміні податкового законодавства, відповідно автоматично змінюється ціна на постачання теплової енергії 2-ої групи споживачів.

Таким чином, посилання відповідача у відзиві на позовну заяву № 01-11/255 від 16.05.2007 р, зокрема, на порушення позивачем вимог ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 р. є безпідставним.

За таких обставин позов, з урахуванням заяви від 06.07.2007 р. про збільшення предмету позовних вимог, підлягає задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників сторін, згідно зі ст. 85 ГПК України,  у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення  оформлене  у  відповідності  до  ст.  84  ГПК  України  і  підписане 17.09.2007 року.

Керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1).  Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Першого міського дитячого клінічного об’єднання м. Сімферополя (95026, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Семашко, б. 6,  р/р 0998 в УДК в АР Крим, МФО 824026, ідентифікаційний код 20672032, або з інших рахунків) на користь Орендного підприємства “Кримтеплокомуненерго” (95026, м. Сімферополь, вул. Гайдара, б. 3 «А», р/р 930 у філії ВАТ «Укрексімбанк» м. Ялта, МФО 324786, ідентифікаційний код 03358593) 130 065,13 грн., у тому числі 71 866,72 грн. боргу за теплопостачання, 46 144,36 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 12 054,05 грн., а також 1 336,19 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3). В частині стягнення 3 554,65 грн. заборгованості провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим  законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.