ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.12.07

Справа № 10/666-07.

за
позовом          приватного підприємця
ОСОБА_2м. Глухів

до
відповідача   колективного
сільськогосподарського підприємства «Есмань» в особі ліквідатора ОСОБА_1м. Суми

про
визнання договору дійсним

СУДДЯ  МАЛАФЕЄВА І.В.

За
участю представників сторін:

Від
позивача          ОСОБА_3(доруч.№б/н від
20.12.2007 р. )

Від
відповідача ОСОБА_4(доруч.№б/н від 24.12.2007 р.)

Суть
спору: позивач просить визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу
нерухомості від 13 січня 2006 року, а також визнати за ним право власності
на  нерухоме майно, а саме свинарник (літ
БТІ - А), розташований за адресою АДРЕСА_1 та свинарник (літ БТІ - А),
розташований за адресоюАДРЕСА_2

Відповідач
письмового відзиву на подав не подав, але в судовому засіданні його представник
позовні вимоги визнав повністю.

Розглянувши
матеріали справи, суд встановив:

13
січня 2006 року позивач  придбав у КСП
„Есмань” комплекс свиноферми на підставі попереднього договору купівлі-продажу,
а саме свинарник (літ БТІ - А), розташований за адресою АДРЕСА_1 та свинарник
(літ БТІ - А), розташований за адресоюАДРЕСА_2

Майно,
яке було предметом договору, фактично передано позивачу раніше, що
підтверджується актом приймання-передачі №1 від 10.01.2005 року та накладною №1
від 10.01.2006 року. Оплату по договору позивач також здійснив раніше
(квитанція до прибуткового касового ордеру від 10.01.2006 року). Сторони
договору купівлі-продажу від 13 січня 2007 року дійшли згоди, що дія цього
договору поширюється на права та обов'язки сторін, які виникли раніше між
сторонами, щодо купівлі-продажу комплексу свиноферми (п.1, п.3 договору від 13
січня 2006 року).

Відповідно
до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.  Згідно із частиною 1 статті
328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.
Відповідно до частини 2 вказаної статті право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом. Факт передачі майна підтверджується
актом приймання-передачі від 10 січня 2006 року. Таким чином, позивач
правомірно набув права власності на вищевказане майно.

Пунктом
6 договору від 13 січня 2006 року передбачено, що сторони домовилися, що в разі
виникнення потреби реєстрації правочину в нотаріальному порядку вони це питання
вирішують окремо у встановленому порядку.

На підставі даного положення
договору, позивач звернувся до КСП „Есмань” в особі його ліквідатора, з вимогою
надати документи, необхідні для нотаріального посвідчення  договору, та визначитися з датою його
нотаріального посвідчення (лист від 06 листопада 2007 року). Але відповідач
листом від 19 листопада 2007 року відмовив позивачу в наданні документів та
нотаріальному посвідченні договору .

Ухилення відповідача від нотаріального
посвідчення договору порушує право власності позивача, так як унеможливлює
державну реєстрацію цього права на придбане майно, а відповідно подальше
розпорядження, користування ним. Крім того, відбулося повне виконання умов
договору - нерухоме майно було передане у власність позивача, а останній
сплатив грошові кошти відповідачу за придбане майно.

Пунктом
3 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого
посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання
договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно
ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна
підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Відсутність нотаріального
посвідчення призводе до нікчемності такого договору купівлі-продажу нерухомого
майна в силу вимог ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України.

У
відповідності до вимог ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України в разі, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору (як в
даному випадку), але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним.

У
відповідності до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою.

Відповідно
до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема,  із
правочинів, а ст. 334 ЦК України встановлює, що право власності у набувача
майна за договором виникає з моменту передання майна.

В
даному випадку, наявність домовленості між сторонами щодо всіх істотних умов
підтверджується фактом підписання договору обома його учасниками.

Згідно
ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном  на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник
зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно
до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена  у його здійсненні лише у випадках і в
порядку, встановлених законом.

Відповідно
до п.3 ч.2 ст. 331 Цивільного кодексу України, якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень” N 1952-ІУ від 01.07.2004 року, обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на
території України, фізичних та юридичних осіб, а саме право власності на
нерухоме майно.

Відсутність
державної реєстрації права власності майно відповідно до договору
купівлі-продажу, як зазначає позивач, чинить йому  перешкоди в реалізації права власності на це
майно, оскільки це можливо лише після державної реєстрації права власності на
нерухоме майно, як передбачено ч.6 ст. З Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».  Правочини щодо нерухомого майна вчиняються,
якщо право власності на це майно зареєстроване відповідно до цього Закону.

Згідно
ст. 15, ч.1. ст. 16  Цивільного кодексу
України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання і кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Відповідно
до п.1 ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту
цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Що
стосується позовної вимоги щодо визнання договору дійсним, слід зазначити, що
відповідно до ст. 219 Цивільного кодексу України у разі недодержання вимоги
закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є
нікчемним і суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що
він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному
посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Тому,
враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині
є правомірними, обґрунтованими і  такими,
що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись
ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В
И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним попередній договір
купівлі-продажу нерухомості від 13 січня 2006 року, укладений між колективним
сільськогосподарським підприємством «Есмань» (Недригайлівський район,
с.Некрасово) та приватним підприємцем
ОСОБА_2(АДРЕСА_3, і.к. НОМЕР_1).

3.          Визнати за приватним підприємцем
ОСОБА_2(АДРЕСА_3, і.к.НОМЕР_1) право власності на  нерухоме майно, а саме свинарник (літ БТІ -
А), розташований за адресою АДРЕСА_1

4.          Визнати за приватним підприємцем
ОСОБА_2(АДРЕСА_3, і.к. НОМЕР_1) право власності на  нерухоме майно, а саме свинарник (літ БТІ -
А), розташований за адресоюАДРЕСА_2

СУДДЯ
І.В.МАЛАФЕЄВА

В
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний
текст рішення підписаний 25.12.2007 р.