СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.07                                                                                 Справа № 1/571

Суддя Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  ''ДніпроТех'', м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ''Виробничо-комерційна фірма "Магна'', м. Луганськ

про стягнення  22500 грн. 72 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Крилова Л.Б.,  дов. від 21.09.07 № 11;

від відповідача –Грібанова Ю.П., дов. від 17.09.07 б/н;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення 22500 грн. 72 коп. боргу /з врахуванням заяв позивача за листами б/н, які здані в засіданнях 09.10.07 та 10.10.07 про зменшення позовних вимог на 13159 грн. 32 коп. пені, 15886 грн. 87 коп. збитків, 6457 грн. 73 коп. інфляційних нарахувань/.

На підставі ст. 77 ГПК України у засіданні суду 09.10.07 було оголошено перерву до 10.10.07, 10-00.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує з посиланням на сплинення строку позовної давності.

Позивач доводи відповідача відхиляє та вказує на факт переривання строку позовної давності.

Дослідивши обставини справи, надані  матеріали, вислухавши представників сторін, суд  дійшов до наступного.

Так, між  Товариством з обмеженою відповідальністю “ДніпроТех” /позивачем/ та Товариством з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційна фірма "Магна” /відповідачем/ було укладено договір  від 09.03.04  № 0903/1,  за умовами якого позивач прийняв на себе зобов”язання поставити товар, а відповідач –одержати його та сплатити вартість на протязі 10 банківських днів, починаючи з дня відвантаження, на підставі виставленого рахунку /п. 4.1 договору/.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивач підставою позову зазначає вказаний вище договір від 09.03.04 № 0903/1 та як на доказ здійснення відповідних договірних відносин посилається на витратну накладну від 15.03.04 № 178 на суму 159204 грн. 84 коп. з належною відміткою особи про одержання товару на підставі оформленої відповідачем довіреності від 15.03.04 № 886694 серії ЯЗМ, що відповідачем не заперечується.

Для проведення оплати товару позивач оформив рахунок-фактури № 239 від 15.03.04, який було оплачено відповідачем частково, тому утворилась заборгованість у сумі 22500 грн. 72 коп. та позивач звернувся до суду.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на необхідність застосування до спірних правовідносин правил позовної давності у відповідності до ст. 267 ЦК України.

Оцінивши матеріали справи, викладені сторонами пояснення та заперечення відповідача, вислухавши представника останнього, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Так, дійсно, з врахуванням строків оплати, передбачених п. 4.1 договору від 09.03.04 № 0903/1 трирічний строк позовної давності для захисту прав позивача по стягненню боргу за рахунком-фактури від 15.03.04, сплинув 30.03.07, оскільки він обчислюється з 30.03.04, а позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 28.08.07 /згідно відмітки штемпелю на поштовому конверті/.

У відповідності до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов"язку і що після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи численних документах про проведення оплати боргу за рахунком № 239 на протязі 2004 року /остання оплата 29.12.04 у сумі 3700 грн. 00 коп./, відповідач вчиняв дії, які  свідчать про визнання ним боргу на загальну суму 159204 грн. 84 коп. Тому суд погоджується з доводами позивача про переривання строку позовної давності, зокрема, датою останньої оплати 29.12.04, з якої обчислюється новий трирічний строк позовної давності, який не сплинув на час пред'явлення позову.

Заперечення відповідача відхиляються судом, оскільки ним здійснювалась оплата документу частинами при узгодженій сторонами оплаті цілої партії товару, якою є поставка за накладною від 15.03.04 № 178 на суму 159204 грн. 84 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволенню на суму боргу з віднесенням у цій частині судових витрат на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

У відповідності до чинного законодавства при зменшенні позовних вимог державне мито не повертається.

На підставі викладеного, ст. ст. 266, 267  ЦК України,  керуючись ст. ст. 49, 77, 82, 84, 85 ГПК України,   суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробничо-комерційної фірми "Магна'', м. Луганськ, вул. Октябрська, б. 82, ідент. код 21765634 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДніпроТех”,  м. Дніпропетровськ,  пр. Кірова, б. 102Д, кв. 193, ідент. код 32131120 –22500 грн. 72 коп. боргу, 225 грн. 00 коп. витрат по держмиту та 45 грн. 77 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –15.10.07.

Суддя                                                                      Н.М.Зюбанова