ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

31 жовтня 2007 р.                                                                              Справа № 14/114-07/02-2а

Суддя господарського суду   , розглянувши матеріали справи

за позовом: ВАТ по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз"

до:Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання рішення №18-рш від 22.05.07 неправомірними

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №07-15-1677 від 29.10.2007р.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте, в порушення  вказаних норм в позовній заяві не вказано та не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Зокрема, позивач зазначивши, що за абонентом  Лукіянчуком І.М.  зареєстрована опалювальна площа - 90 кв.м, встановлена газова плита, а в приміщенні мешкає два чоловіки, не надав доказів, які б це підтверджували.

Крім того, позивачем не надано укладеного з Лукіянчуком І.М. договору на споживання природного газу,  документів на підставі яких   визначено об'єм спожитого абонентом  природного газу, та  доказів, якими підтверджуються   показники  лічильників та  факт здійснення абонентом    розрахунків і їх обсяг.

Не додано також і доказів щодо  розміру  тарифів за спожитий абонентом природний газ, що діяли  в період 2006-2007р.р..

Вказавши про надіслання  Лукіянчуку І.М.  повідомлення "Про зміну вартості газу" та листа №07-15-493 від 02.04.07,   самих  документів  позивач  до позовних матеріалів не додав.

Крім того, зазначивши про отримання ВАТ  "Вінницягаз" оспорюваного рішення  лише  17.09.2007 року, позивач не надав доказів його одержання Калинівським управлінням газового господарства, щодо якого фактично винесено спірне  рішення.

Разом з тим, посилаючись  на ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції"   та  керуючись нормами Господарського процесуального кодексу  України, позивач заявив вимогу  визнати  неправомірним та скасувати рішення Вінницького обласного територіального відділення АМК України, що  не узгоджується  з положеннями ГПК України.

Натомість такий спосіб захисту як  визнання неправомірним  та/або скасування  рішення передбачено нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ж  ч. 5 ст. 22 Закону України "Про судоустрій",  підсудність  окремих  категорій  справ  місцевим судам,  а також порядок їх розгляду визначаються процесуальним законом.

Серед  підвідомчих  господарському  суду  категорій справ, перелік яких визначено ст. 12 ГПК України  (із змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до яких законодавчих актів   України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та корпоративних спорів"  від 15.12.06), спори щодо визнання недійсним акту   відсутні.

Викладене вище кореспондується зі статтею  83  ГПК України,  якою не передбачено право господарського суду при вирішенні спору  визнати  неправомірним  рішення та/або  скасувати його.

Разом з тим, на  спори   фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, відповідно до п.1 ч.1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, поширюється   компетенція адміністративних судів.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 КАС України  публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень є справою адміністративної юрисдикції.

Виходячи з того, що відповідачем за даним позовом є  Вінницьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, що  в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, є суб'єктом владних повноважень, та враховуючи  предмет спору, даний спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства відповідним адміністративним судом, натомість при зверненні до суду  позивач керується  нормами  ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №07-15-1677  від 29.10.07   разом з матеріалами   повернути позивачу.

2. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі 85 грн., перераховане за платіжним дорученням    № 5604    від 26.10.2007 р.  ,   підлягає поверненню.

3. У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" від 21.10.93 р. № 7-93 та п. 13 Постанови Кабінету Міністрів  України  № 1258 від 21.12.2005р. "Про  затвердження  Порядку  оплати  витрат з  інформаційно-технічного  забезпечення  судових  процесів, пов'язаних  з розглядом  цивільних  та господарських справ,  та їх розмірів"  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  в сумі 118 грн., перераховані за платіжним дорученням    №5605 від 26.10.2007 р.  , підлягають поверненню.

4. Ухвалу надіслати позивачу.

5. Копію ухвали надіслати відповідачу.

Суддя