ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.07.07 р.                                                                               Справа № 11/11пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді    Чернота Л.Ф.

судді         Новікова Р.Г.

судді         Радіонова О.О.

при секретарі судового засідання Семенюшко Г.Р.

За участю представників:

Від позивача: Христенко С.В. – за довіреністю

Від відповідача: Гладишев Е.П. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой” м.Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Топаз” м.Донецьк

про зобов’язання відповідача припинити дії, пов’язані із передачею Фонду державного майна України (або його регіональному відділенню у Донецькій області) об’єкту незавершеного будівництва – житлового будинку (фундаменту), який знаходиться на земельній ділянці за будівельною адресою: м.Донецьк, мікрорайон “Привокзальний”, вул.Куйбишева, 3.4.,

за зустрічним позовом: Відкритого акціонерного товариства “Топаз” м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой” м.Донецьк

про розірвання договору від 19.03.04р. № 1/3-И між ВАТ “Топаз” та ТОВ “Донгорстрой” та додаткових угод до нього від 01.11.2004р., від 24.12.2004р. № 2,

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Донецької області із позовною заявою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой” до Відкритого акціонерного товариства “Топаз” про зобов’язання припинити дії, що пов’язані із передачею Фонду державного майна України об’єкту незавершеного будівництва – житлового будинку (фундаменту), який знаходиться на земельній ділянці за будівельною адресою: м.Донецьк, мікрорайон “Привокзальний” вул.Куйбишева, 3.4.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на той факт, що між ним та відповідачем був укладений договір від 19.04.2004р., предметом якого згідно з додатковою угодою від 01.11.2004р. є  будівництво багатоповерхового будинку. Позивач вважає цей договір змішаним, з елементами договору капітального будівництва. Тому до відносин з відповідачем позивач вважає можливим застосування норм Цивільного кодексу України, що регулюють підряд на капітельне будівництво. За договором для будівництва відповідач був зобов’язаний передати об’єкт незавершеного будівництва – фундамент. З посиланням на ст.876 цього Кодексу позивач стверджує, що отриманий на виконання договору фундамент є частиною об'єкта будівництва, і тому до здачі будівельних робіт належить позивачеві. Відповідач у листах, що були адресовані позивачеві, повідомив про своє рішення передати фундамент фонду державного майна. Підставою для  цього він зазначив порушення умов договору з боку позивача. У позовній заяві позивач доводить, що умови договору ним не порушувалися, фундамент є його власністю, і тому незаконною є його передача іншій особі.

Відповідач, Відкрите акціонерне товариство “Топаз” проти позову заперечував за тих підстав, що дії, які є предметом спору, воно вчинило ще 28.12.2006р. У цей день підприємство направило до регіонального відділення Фонду державного майна України лист з проханням включити фундамент до плану приватизації.

05.02.2007 року відповідач, ВАТ “Топаз”, звернувся до господарського суду Донецької області із зустрічною позовною заявою до ТОВ “Донгорстрой” про розірвання договору від 19.03.2004р. №1/3-И, додаткових угод до нього від 01.11.2004р. та від 24.12.2004р. №2. В обґрунтування зустрічної позовної заяви відповідач вказує,  що на виконання договору з позивачем він передав об'єкт незавершеного будівництва – фундаментну плиту. Це підтверджується актом приймання-передачі від 27.07.2004р., у якому вказано про відповідність  розмірів, схеми армування та класу бетону фундаменту вимогам проекту. У подальшому відповідач отримував від позивача листи, у яких останній вимагав  компенсувати неналежну якість фундаменту. У відповідь ВАТ “Топаз” заперечувало за тих підстав, що якість фундаменту належним чином не підтверджена, у договорі взагалі не обумовлена якість фундаменту. Договір не передбачає з боку ВАТ “Топаз” будь-яких інших дій, окрім передачі фундаменту, тому усі обов'язки за договором відповідачем виконані, інших виникнути не може. Поліпшення фундаменту зроблені позивачем без погодження з відповідачем. Крім того, відповідач вказує, що без його згоди його було оформлено забудовником, хоча згідно з договором він приймає лише дольову участь у будівництві. За таких обставин відповідач вказує, що такими діями позивача його інтерес зведений до нуля. У зв'язку з цим він просить розірвати договір від 19.03.2004р. № 1/3-И та додаткові угоди до нього від 01.11.2004р. і від 24.12.2004р. № 2.

У запереченнях на відзив на зустрічну позовну заяву від 21.03.2007р. відповідач змінив підставу зустрічної позовної заяви, та просить розірвати договір на підставі п.7 ст. 376 ЦК України та п.2 ст. 652 ЦК України у зв'язку з істотною зміною обставин. Такою зміною обставин відповідач вважає документальне оформлення ВАТ “Топаз” замовником, вимоги ТОВ “Донгорстрой” з компенсації посилення фундаменту, що призвело інтерес ВАТ “Топаз” до нуля.

Заявою від 06.04.2007р. відповідач у підтвердження вимог про розірвання договору на підставі вказаних норм ЦК України наводить, що листом ТОВ “Донгорстрой” від 23.03.2007р. підтверджується позиція позивача, яка зводить інтерес ВАТ “Топаз” до нуля. Крім того, відповідач стверджує, що він продовжує нести витрати з орендної плати за земельну ділянку, що не є виправданим при зведенні інтересу ВАТ “Топаз” до нуля.

Ухвалою від 10.04.2007р. господарський суд запропонував відповідачеві надати обґрунтування зустрічних позовних вимог. 25.04.2007р. відповідач надав суду уточнення до зустрічної позовної заяви, де виклав остаточні підстави зустрічного позову. Так, відповідач з посиланням на ч. 2 ст. 652 ЦК України вказав, що підставою для розірвання договору вважає суттєві зміни обставин. У якості таких обставин відповідач вказав порушення позивачем умов договору: оформлення ВАТ “Топаз” забудовником, зведення інтересів ВАТ “Топаз” до нулю внаслідок вимог компенсувати  недоліки фундаментної плити.

03.05.2007р. відповідач  звернувся до суду з клопотанням про зобов'язання ТОВ “Донгорстрой” призупинити будівництво житлового будинку. Підставою для цього відповідач зазначив явне порушення будівельних норм.

Розпорядженням Голови господарського суду Донецької області від 10.04.2007р.    призначено колегіальний склад суду: головуючий суддя – Чернота Л.Ф., судді – Зубченко І.В., Приходько І.В.

У зв’язку з відрядженням суддів Зубченко І.В. та Приходько І.В, розпорядженням Заступника голови господарського суду Донецької області від 22.06.2007р. було призначено колегіальний склад суду: головуючий суддя – Чернота Л.Ф., судді – Новікова Р.Г.,                  Радіонова О.О.

Позивач за первісним позовом надав через канцелярію суду пояснення від 21.06.2007р., які долучені судом до матеріалів справи.

Відкрите акціонерне товариство “Топаз” звернулось до господарського суду Донецької області із заявою за № 101/871 від 04.07.07р. про відвід судді Чернота Л.Ф. від розгляду справи № 11/11пн.

Заява була розглянута та ухвалою Заступника голови господарського суду Донецької області від 04.07.2007р. у задоволенні заяви про відвід судді Чернота Л.Ф. було відмовлено.

Також представником Відкритого акціонерного товариства “Топаз” надано клопотання б/н від 04.07.07р. про долучення додаткових документів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України  - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.ст.69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та додатково надані документи суд встановив:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой” є суб’єктом підприємницької діяльності – юридичною особою, . Відповідач, відкрите акціонерне товариство “Топаз” також є суб'єктом підприємницької діяльності – юридичною особою, .

19.03.2004р. між ТОВ “Соціальна ініціатива” (Забудовник) та відповідачем (Інвестор) був укладений інвестиційний договір № 1/3-И.  Відповідно до п.1.1 цього договору його предметом є передача у довірче управління інвестиції у вигляді об'єкту незавершеного будівництва (фундамент) для будівництва та подальшого продажу  багатоповерхового житлового будинку, що розташований за адресою м. Донецьк, вул. Куйбишева, 3.4.

08.07.2004р. між сторонами вказаного договору була укладена додаткова угода до нього, згідно з п. 1 якої забудовник передає інвестору додатково 348 кв.м.  площ будинку, а останній несе витрати з оренди земельної ділянки до введення її у експлуатацію. Крім того, інвестор прийняв на себе зобов’язання передати 10 % квартир міськвиконому на інфраструктуру міста.

28.07.2004р. був складений акт приймання-передачі ВАТ “Топаз” будівельного майданчику з розташованим на ньому об'єктом незавершеного будівництва товариству з обмеженою відповідальністю “Соціальна ініціатива”.

01.11.2004р. сторони зазначеного вище договору вирішили викласти його у новій редакції, про що уклали додаткову угоду № 1/3-И від 01.11.2004р. (надалі – Договір). Відповідно до п.1.1  Договору його предметом є будівництво багатоповерхового житлового будинку на земельній ділянці, що розташована за будівельною адресою  м. Донецьк, вул. Куйбишева, 3.4. Для здійснення будівництва: відповідач надає позивачу будівельний майданчик та об’єкт незавершеного будівництва (фундамент), розташований за адресою м.Донецьк, вул.Куйбишева, 3.4. Товариство з обмеженою відповідальністю “Соціальна ініціатива” організовує розробку та виконання проектно-кошторисної документації для будівництва багатоповерхового житлового будинку, безпосередньо проводить будівельні роботи, у т.ч. і шляхом залучення підрядних організацій та ін.

24.12.2004р. між сторонами вказаного договору була укладена додаткова угода до нього, яка передбачала зміну назви з ТОВ „Соціальна ініціатива” на ТОВ „Донгорстрой”. Зміна назви позивача підтверджується також наданим до суду витягом зі статуту та однаковим кодом ЄДРПОУ.

Частиною 1 статті 1130 ЦК України передбачено, що за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Умови договору про спільну діяльність наведені у ч. 2 ст. 1131 ЦК України. Вони передбачають координацію спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші. Ці умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

За змістом договір між позивачем та відповідачем у редакції від 01.11.2004р. є договором про спільну діяльність. Так, його предметом (метою) є спільне будівництво житлового будинку. Для будівництва відповідач надає будівельний майданчик з розташованим на ньому фундаментом будинку. У свою чергу позивач для спільного будівництва організовує розроблення проектно-кошторисної документації, проводить будівельні роботи та організовує матеріально-технічне забезпечення будівництва. Для координації спільних дій сторони у пунктах 2.1.2, 2.2.1, 2.3.6 договору у редакції від 01.11.2004р. передбачили право відповідача контролювати проведення будівельних робіт, отримувати відповідну інформацію, та обов'язок позивача надавати акти виконаних підрядних робіт. Договір не встановлює спеціального статусу майна, яке надається для спільного будівництва, отже це майно залишається у власності сторони, яка його надає. Таке відповідає ч.2 ст.1130 ЦК України, яка передбачає спільну діяльність без об'єднання вкладів учасників. Фінансові витрати з будівництва відповідно до п.2.3.3 зазначеного договору несе позивач, так само як і ризик випадкового знищення або пошкодження будинку. Розподіл результатів спільних дій встановлений п. 1.2 договору. Таким чином сторони домовилися щодо усіх умов, встановлених для договорів про спільну діяльність.

Нормами ч. 2 статті 1130 ЦК України передбачено, що спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників. Як вже зазначалося, у договорі сторони не визначили, що право власності на надане для спільного будівництва майно змінюється. Тому вклади сторін у будівництво залишаються у власності сторони, яка їх надала, що спростовує доводи позивача про набуття ним права власності на фундаментну плиту.

13.06.2007р. через канцелярію суду від позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой” м.Донецьк, надійшла заява від 11.06.2007р. про відмову від позову, відповідно до ст.ст.22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач, Відкрите акціонерне товариство “Топаз”, надав заперечення від 04.07.07р.         на заяву про відмову від позову та заперечує проти задоволення зазначеної заяви, посилаючись на ч.6 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, з підстав, викладених у запереченнях.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой”                     про відмову від позову, колегія суддів встановила, що відмова від позову не суперечить чинному законодавству України й не порушує прав і охоронюваних законом інтересів сторін.

Тому, провадження у справі щодо позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой” м.Донецьк до Відкритого акціонерного товариства “Топаз” м.Донецьк про зобов’язання відповідача припинити дії, пов’язані із передачею Фонду державного майна України (або його регіональному відділенню у Донецькій області) об’єкту незавершеного будівництва – житлового будинку (фундаменту), який знаходиться на земельній ділянці за будівельною адресою: м.Донецьк, мікрорайон “Привокзальний”, вул.Куйбишева, 3.4. підлягає припиненню, відповідно до п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відносно зустрічних позовних вимог, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного:

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Відповідач в обґрунтування зустрічних позовних вимог посилається на істотні зміни обставин, якими сторони керувались при укладені договору, що є підставою для зміни договору відповідно до ст. 652 ЦК України.

При цьому у якості такої обставини відповідач вказує на порушення п.4.1. договору,                а саме: оформлення ВАТ „Топаз” забудовником.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про архітектурну діяльність”, забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування.

Згідно з п.2.1. Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 05.12.2000р. № 273, для одержання дозволу на виконання будівельних робіт забудовник (замовник) повинен подати до інспекції держархбудконтролю такі документи: заяву забудовника (замовника), рішення виконавчого органу відповідної ради або місцевої державної адміністрації про дозвіл на будівництво об'єкта містобудування;  документ, що посвідчує право власності забудовника (замовника) чи право користування (у тому числі на умовах оренди) земельною ділянкою, на якій буде розміщено об'єкт містобудування; комплексний висновок державної інвестиційної експертизи; документи про призначення відповідальних виконавців робіт (виконроба, осіб, що виконують технічний нагляд, авторський нагляд); затверджену в установленому порядку проектну документацію (будівельний генеральний план та паспорт фасаду в двох примірниках, пояснювальна записка для реєстрації).

Як вбачається із договору оренди земельної ділянки від 17.11.005р. укладеного між відповідачем та Донецькою міською радою, користувачем земельної ділянки для розміщення об’єкту незавершеного будівництвом житлового будинку по вулиці Куйбишева в Куйбишевському районі м.Донецька є відповідач і тому відповідно до Закону України „Про архітектурну діяльність” та Положення дозвіл на виконання будівельних робіт має бути виданий ВАТ „Топаз”. Враховуючи, що між сторонами укладений договір про спільну діяльність, тобто будівництво ведеться ними спільно, то дозвіл на виконання будівельних робіт №06/88 від 07.04.2006р. був виданий, як на позивача, так і на відповідача.

Відповідно до п.1.1. Положення від 05.12.2000р. №273, дозвіл на виконання будівельних робіт видається інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, яка має діяти у відповідності із Законом України „Про архітектурну діяльність”, який передбачає замовником саме відповідача.

У зв’язку з чим, суд не вбачає порушення саме позивачем пункту 4.1. договору, на що посилається відповідач.

Стосовно другої обставини, зміною якої обґрунтовує зустрічні позовні вимоги відповідач слід зазначити наступне:

Відповідно до ст.652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно чотирьох умов. По-перше, в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. По-друге, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися. По-третє, виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.  По-четверте, із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідач у зустрічні позовній заяві та доповненнях до неї не навів підстави, за яких він вважає, що при розірванні договору з позивачем наведені чотири умови виконуються.

Як вже зазначалося, у якості обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та які змінилися, відповідач зазначив порушення умов договору щодо оформлення його забудовником та зведення його інтересів до нуля внаслідок листування з позивачем. Обидві ці обставини не можуть бути підставою для розірвання договору. Сторони не могли керуватися цими обставинами при укладенні договору, оскільки на момент укладення договору вони були відсутні.

Крім того, обставина щодо зведення інтересу відповідача до нуля внаслідок позиції позивача у спірних відносинах не приймається судом. Відповідно до ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Одностороння зміна умов договору не допускаеться. Отже, листи позивача не можуть змінювати правовідносин між сторонами та не є обов'язковими для відповідача. Тому вони не можуть бути підставою для зведення інтересу відповідача у виконанні договору до нуля.

Таким чином, умови, дотримання яких при розірванні договору є обов’язковим згідно зі ст.652 ЦК України відсутні - обставини, які наведені відповідачем не існували на момент укладення договору, частина з них об’єктивно не існує.

При винесенні рішення суд також враховує, що відповідно до ч.2 ст.188 ГК України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. В матеріалах справи знаходиться лист від 03.08.2006р. № 920/1158, згідно з яким відповідач запропонував розірвати договір. Крім того, до зустрічної позовної заяви доданий лист № 101/2060 від 28.12.2006р., у якому відповідач повідомляє про розірвання договору № 1/3 від 19.03.2006р.

Статтею 1131 ЦК України для договорів про спільну діяльність передбачена письмова форма. Відповідно до ч.1 ст. 207 ЦК України  правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Пунктом 5.6 договору між сторонами у редакції від 01.11.2004р. також передбачено, що будь-які зміни до нього укладаються у письмовій формі.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Тобто будь-які зміни до договору мають бути укладені у тій самій формі, що й договір. Крім того, вони мають бути підписані повноважною особою та скріплені печаткою.

Договір між сторонами був укладений у письмовій формі в одному документі, підписаний та скріплений відповідними печатками. Тому і зміни до нього мають бути вчинені у тій самій формі. Як вбачається із змісту листа відповідача 03.08.2006р. № 920/1158  до нього не була додана додаткова угода про розірвання договору у письмовій формі, лист не містить печатки відповідача. Тому даний лист не можна вважати належною пропозицією  розірвання договору. Що стосується листа відповідача № 101/2060 від 28.12.2006р., він взагалі не містить пропозицій, а лише повідомляє про одностороннє розірвання договору.

Норми ч. 4 ст.188 ГК України передбачають у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору, або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Аналогічно, ч.2 ст. 652 ЦК України передбачає право суду розірвати договір у разі, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились. Враховуючи наведені вище висновки щодо пропозиції про розірвання договору, позивач не мав підстав для відповіді на них, і тому договір не підлягає розірванню у судовому порядку.

Колегія суддів розглянула зустрічні позовні вимоги по суті, дослідила надані позивачем документи та вважає доводи Відкритого акціонерного товариства “Топаз” необґрунтованими.

За наведених вище підстав суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ВАТ „Топаз” до ТОВ „Донгорстрой” про розірвання договору від 19.03.2004р. № 1/3-И, додаткових угод до нього від 01.11.2004р. та від 24.12.2004р. № 2.

03.05.2007р. Відповідачем у справі було заявлене клопотання про зобов’язання                  ТОВ „Донгорстрой” призупинити будівництво багатоповерхового житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: м.Донецьк, мікрорайон „Привокзальний”, вул.Куйбишева, 3.4.

Згідно зі ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В обґрунтування зазначеного клопотання Відповідач посилається на явне порушення будівельних норм, і при цьому, у якості доказу надає листи від 09.02.2007р. № 920/246 та від 16.02.2007р. № 16/1.

Відповідно до Закону України „Про відповідальність підприємств, їх об’єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування”, цей Закон встановлює відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій всіх форм власності за правопорушення у сфері містобудування і спрямований на посилення державного контролю за забудовою територій, розміщенням і будівництвом об'єктів архітектури, додержанням суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також на захист державою прав споживачів будівельної продукції. За порушення при здійсненні будівництва передбачений такий вид відповідальності як накладення штрафу. Штрафи можуть накладати інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до п. 2 Положення про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування від затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995р. №244. Зазначені інспекції встановлюють факт порушення у сфері будівництва.

Із зазначеного вбачається, органом, який контролює дотримання  будівельних норм є інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, яка має право застосовувати за це штрафні санкції. Крім того, законодавством не передбачена така форма відповідальності за порушення будівельних норм, як призупинення будівництва за рішенням суду. Тому заявлене відповідачем клопотання про зобов’язання позивача призупинити будівництво багатоповерхового житлового будинку, розташованого за будівельною адресою: м. Донецьк, мікрорайон „Привокзальний”, вул. Куйбишева, 3.4 задоволенню не підлягає.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського  процесуального  кодексу  України.

Керуючись ст.ст.652, 654, 1130 Цивільного кодексу України, ст.188 Господарського кодексу України, ст.ст.42, 43, 33, 43, 49, 78, п.4 ст.80, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой” м.Донецьк до Відкритого акціонерного товариства “Топаз” м.Донецьк про зобов'язання припинити дії, що пов'язані із передачею Фонду державного майна України об'єкту незавершеного будівництва – житлового будинку (фундаменту), який знаходиться на земельній ділянці за будівельною адресою м.Донецьк, мікрорайон “Привокзальний” вул.Куйбишева, 3.4.  – припинити.

У задоволенні зустрічної позовної заяви Відкритого акціонерного товариства “Топаз” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донгорстрой” м.Донецьк                         про розірвання договору від 19.03.2004р. № 1/3-И, додаткових угод до нього від 01.11.2004р. та від 24.12.2004р. № 2 – відмовити.

У судовому засіданні 04.07.2007р., за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення.

Головуючий суддя

Суддя                                                                        Р.Г. Новікова

Суддя       О.О. Радіонова

Повний текст рішення підписаний 05.07.2007р.