ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"04" грудня 2007 р.
Справа № 26/1767-07

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді:   Петрова М.С.

суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій О.Г.,

за участю представників сторін:

Від прокуратури: Соломко О.Б., посвідчення  № 171 від 07.05.2001р. ;

Від Одеського МТП: Кузьменко К.О., довіреність № 020/7-3 від 03.01.2007 р.;

Від Регіонального ВФД: Чапліна О.В., довіреність № 12 від 05.02.2007 р.;

Від відповідача -  не з'явився, про час та місце розгляду апеляційного подання належним чином повідомлений

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання Чорноморського транспортного прокурора

на ухвалу  господарського суду Одеської області від 29.10.2007 р.

по справі №26/1767-07

за позовом Чорноморського транспортного прокурора в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, Державного підприємства „Одеський морський торговельний порт” (далі по тексту Прокурор)

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Зерновий перевантажний комплекс „Інзерноекспорт” (далі по тесту ТОВ „ЗПК „Інзерноекспорт”)

про стягнення 87241 грн. 34 коп.

В С Т А Н О В И Л А:

25.10.07 р. Прокурор в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області, Державного підприємства „Одеський морський торговельний порт” звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до ТОВ „ЗПК „Інзерноекспорт” про стягнення заборгованості у сумі 87241,34 грн. на розрахунковий рахунок Одеського МТП на підставі договору оренди від 09.10.06 р. за користування державним майном.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.10.2007 року (суддя Никифорчук М.І.) Прокурору відмовлено у прийнятті вищезазначеної позовної заяви на підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України з огляду на те, що Прокурором всупереч вимогам ст.2 ГПК України заявлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного господарюючого суб’єкту –Одеського МТП.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, Прокурор звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить скасувати оскаржену ухвалу та направити справу для розгляду по суті до господарського суду Одеської області, оскільки оскаржена ухвала не відповідає вимогам чинного законодавства.

В обґрунтування апеляційного подання Прокурор наводить доводи щодо наявності порушень інтересів держави посилаючись на те, що позивачем у даній справі є відділення Фонду ДМ України в Одеській області, тобто орган державної влади, який є стороною договору оренди державного нерухомого майна і позов правомірно заявлено в його інтересах, оскільки несплата орендної плати за вказаним договором безпосередньо зачіпає інтереси орендодавця –відділення Фонду ДМ України в Одеській області, а відповідно із цим і інтереси держави в цілому.

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області та ДП „Одеський морський торговельний порт” відзив на апеляційне подання не надали, але його представники в судовому засіданні підтримали доводи Прокурора та просили задовольнити його апеляційне подання.

ТОВ „ЗПК „Інзерноекспорт” відзив на апеляційне подання не надало, його представник в судове засідання не з’явився незважаючи на те, що судом належним чином направлено на його юридичну адресу відповідача (м. Одеса, вул. Посмітного,10) ухвалу із зазначенням часу і місця судового засідання. До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб –учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Таким чином, примірник повідомлення про вручення поштової кореспонденції ТОВ „ЗПК „Інзерноекспорт”, який надійшов до суду із позначкою „ вибув з вказаної адреси”, з врахуванням довідки Головного управління статистики в Одеській області та свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ „ЗПК Інзерноекспорт”, свідчить про те, що за вказаною на поштовому конверті адресою ТОВ „Інзерноекспорт” не знаходиться, тобто не знаходиться за юридичною адресою, тому вказаний примірник поштового повідомлення є належним доказом виконання апеляційним судом обов’язку щодо повідомлення відповідача про час і місце судового засідання.  Аналогічної позиції по аналогічним питанням щодо належного повідомлення сторін дотримується і ВГС України (інф. лист від 02.06.06 р. №01-8/1228).

Згідно із вимогами ст.77 ГПК України суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Однією з таких обставин є нез’явлення в засідання представників сторін, інших учасників процесу.

Із змісту ст.77 ГПК України випливає, що розгляд справи відкладається тільки у тому випадку, якщо обставини за якими відкладається розгляд справи є причиною неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні.

Судова колегія вважає, що наявні у матеріалах справи доказі є достатніми для розгляду апеляційного подання без представника відповідача і неявка останнього не може бути причиною неможливості розгляду апеляційного подання у даному судовому засіданні. Явка сторін при призначенні апеляційного подання до розгляду судовою колегією не визнавалася обов’язковою.

За таких обставин апеляційне подання Прокурора розглянуто за відсутністю представника ТОВ „ЗПК Інзерноекспорт”.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційного подання, вислухавши пояснення представників Прокурора та позивача, колегія суддів вважає, що апеляційне подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно із ст. 20 Закону України „Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 361 даного Закону визначено підстави представництва прокурором інтересів держави, а саме: наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

За вимогами ст.2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин.

Зазначені обставини не було враховано при розгляді даної справи місцевим господарським судом.

Так, згідно із договором оренди нерухомого майна №ДФ-89 його сторонами є регіональне відділення Фонду ДМ України по Одеській області (орендодавець) та ТОВ „ ЗПК „Інзерноекспорт” (орендар).

За умовами цього договору регіональне відділення Фонду ДМ України по Одеській області надає ТОВ „ЗПК „Інзерноекспорт” в оренду нерухоме державне майно, балансоотримувачем якого є Одеській МТП. Орендна плата за умовами п.3.4 договору орендна плата перераховується орендарем до Державного бюджету та балансоотримувачу –Одеському МТП у співвідношенні 70% та 30% щомісячно.

Таким чином за умовами цього договору орендну плату може вимагати тільки орендодавець - регіональне відділення Фонду ДМ України по Одеській області і 70% цієї плати зараховуються на рахунок Одеського МТП.

За таких обставин судова колегія вважає, що Прокурор правильно визначив орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах та належним чином обґрунтував порушення інтересів держави, оскільки несплата орендної плати за вказаним договором безпосередньо зачипає інтереси орендодавця –відділення Фонду ДМ України в Одеській області, а відповідно із цим і інтереси держави в цілому.

У зв'язку із наведеним апеляційне подання Прокурора підлягає задоволенню, ухвала господарського суду Одеської області від 29.10.07 р. -скасуванню, а позовну заяву із доданими до неї матеріалами - передачі до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 ГПК  України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційне подання Чорноморського транспортного прокурора задовольнити, ухвалу господарського суду Одеської області від 29.10.2007 р. скасувати., позовну заяву з доданими до неї матеріалами направити до господарського суду Одеської області для розгляду по суті.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                                 М.С. Петров

Суддя                                                                                         С.І. Колоколов

Суддя                                                                                         Г.П.  Разюк