ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2007р.

м.Київ

№ 19/16-А-45/333-А

За позовом:      Заступника прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі

Позивача 1:      Кабінету Міністрів України

Позивача 2:      Міністерства культури і туризму України

Позивача 3:      Міністерства охорони навколишнього
природного середовища

до:
Київської міської ради

Третя особа 1:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Елітбудінвест АК"

Третя особа 2:
ОСОБА_1

про:            визнання нечинним пункту 32 рішення
від 08.11.2001 року НОМЕР_1 з моменту його прийняття.

Суддя  Балац С.В.

Секретар судового засідання Царікова О.В.

Представники:

прокуратури: не з'явилися

позивача 1: не з'явилися

позивача 2: Качмарик О.Б., дов.від
12.06.2007 року № 777/11-13-07

позивача 3: не з'явилися

відповідача: не з'явилися

третя особа 1: Проценко Р.В.,
дов.від 05.07.07. № 01-10/06

третя особа 2: не з'явилися

Заступник прокурора міста Києва в
інтересах держави в особі позивачів звернувся до суду із позовом до відповідача
про визнання нечинним та скасування п.32 рішення Київської міської ради «Про
передачу у приватну власність земельних ділянок для будівництва, експлуатації
та обслуговування житлових будинків і господарських будівель та оформлення
права користування земельними ділянками»від 08.11.2001 року НОМЕР_1 з моменту
його прийняття.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач не мав права затверджувати проект
відведення земельної ділянки та передавати у власність  ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,10 га для
будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель у
АДРЕСА_1 за рахунок міської забудови.

Позивач 1 позов прокурора
підтримав.

Позивач 2 позов прокурора
підтримав.

Позивач 3 позов прокурора
підтримав.

Відповідач проти задоволення позову
заперечив та вказав, що відповідач мав право передавати вказану земельну
ділянку громадянці ОСОБА_1. Крім того відповідач зазначає, що передача
земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_1 відбувалась на підставі
законодавства, що діяло на час прийняття рішення від 08.11.2001 року НОМЕР_1, а
прокурор в позовній заяві посилається на норми чинного Земельного кодексу
України, який набув чинності лише  з
01.01.2002. Також відповідач вказав, що на час вирішення справи власником земельної
ділянки, яка була передана оскаржуваним рішенням у власність ОСОБА_1,  є Товариство з обмеженою відповідальністю
"Елітбудінвест АК" на підставі Державного акту на право власності  на земельну ділянку  виданого 30.03.2006.

Постановою Господарського суду
міста Києва від 07.07.2006 № 19/16-А (суддя Саранюк В.І.), залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.10.2006 у цій же
справі, в позові відмовлено.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 12.06.2007 постанову Господарського суду міста Києва та ухвалу
Київського апеляційного господарського суду скасовано, а справу передано на
новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою від 17.07.2007 року
прийнята до провадження судді Балац С.В. справа                 № 19/16-А-45/333-А та призначено її до
розгляду на 06.08.2007.

Ухвалою від  06.08.2007
відкладено попереднє судове засідання на 03.09.2007.

Під час розгляду справи  з'ясовано, що прокурор вважає, що даний спір
є справою адміністративною юрисдикції. Проте з таким висновком погодитися не
можна виходячи з наведеного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3
Кодексу адміністративного судочинства України     справа
адміністративної    юрисдикції    (далі
- адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного
суду  публічно-правовий  спір,
у  якому хоча б однією зі сторін є
орган  виконавчої  влади,
орган  місцевого  самоврядування,  їхня посадова чи службова особа або інший
суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі  законодавства,  в
тому  числі  на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл,
селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси,
підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства,
а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові
приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки,
соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі
об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності,
а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють
правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права
комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть
передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове
користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і
купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження,
визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у користування і оренду (ч. 5 ст. 60 Закону
України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Судом встановлено, що спірні
правовідносини між сторонами  виникли у
зв'язку з прийняттям відповідачем рішення про передачу у приватну власність
земельних ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових
будинків і господарських будівель та оформлення права користування земельними
ділянками.

Предметом спору в даній справі є
оскарження рішення відповідача, як органу місцевого самоврядування, щодо
здійснення останнім правоможностей щодо розпорядження земельними ділянками,
зокрема шляхом передачі земельної ділянки у власність фізичній особі.

Тобто між сторонами існує спір про
право, що в свою чергу виключає  розгляд
справи в порядку адміністративного судочинства.

Крім того,  оскаржуване рішення відповідача, прийнято
останнім не як суб'єктом владних повноважень, а як особою що здійснює від імені
та в інтересах територіальної громади розпорядження земельними ділянками в
місті Києві, тобто як особою, яка від імені власника,  здійснює
правомочності щодо розпорядження майном.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.
157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у
справі  якщо   справу
не   належить   розглядати
в    порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, вказану  справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, тому суд закриває провадження у справі на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 48, 50, 60,
121, п.1.ч.1 ст. 157, 158, 160, 165, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження
у справі закрити.

Роз'яснити прокурору та позивачам,
що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарських або загальних
судів України залежно від суб'єктного складу учасників судового процесу.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної
скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя                                                            С.В. Балац

Дата
виготовлення в повному обсязі  04.09.2007