ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 40/433-06

вх. № 14961/4-40

Суддя господарського суду Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився  відповідача - Павловський П.І., дов. № 10-9/Д від 10.01.2007 року

розглянувши справу за позовом Приватного підприємства "Мрія", м. Харків

до  Відкритого акціонерного товариства "Діпрозаводтранс", м. Харків

про визнання права користування приміщенням

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Мрія" звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за позивачем право користування нежитловими приміщеннями літ. "А-5" загальною площею 218,0 кв.м., розташованих в споруді № 29-А по вул. Енгельса в м. Харкові та про заборону відповідачу - Відкритому акціонерному товариству "Діпрозаводтранс" здійснювати дії, які порушують вказане право користування.

Представник позивача у судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні і у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, судом встановлено наступне.

29 грудня 2003 року між Приватним підприємством "Мрія" та Відкритим акціонерним товариством "Діпрозаводтранс" було укладено договір оренди приміщення № 1/30, згідно якого позивачу було надано нежитлове приміщення літ. "А-5", загальною площею 218,0 кв.м., яке розташоване в будинку № 29-А по вул. Енгельса в м. Харкові.

Позивач в позовній заяві вказує, що Відкрите акціонерне товариство "Діпрозаводтранс" намагається виселити Приватне підприємство "Мрія" з нежитлового приміщення та своїми діями перешкоджає Приватному підприємству "Мрія" користуватися приміщеннями. Позивач посилається на те, що оскільки рішення про розірвання договору оренди від 29 грудня 2003 року або рішення про виселення Приватного підприємства "Мрія" з нежитлове приміщення літ. "А-5", загальною площею 218,0 кв.м., яке розташоване в будинку № 29-А по вул. Енгельса в м. Харкові, судом не прийнято, то позивач має право користуватися нежитловими приміщеннями на підставі договору оренди.

10 листопада 2006 року позивач дізнався про те, що Відкрите акціонерне товариство "Діпрозаводтранс" збирається передати в оренду нежитлові приміщення, які орендує Приватне підприємство "Мрія" третім особам.

23 листопада 2006 року відповідач незаконно відключив електроенергію в нежитловому приміщенні літ. "А-5", загальною площею 218,0 кв.м., яке розташоване в будинку № 29-А по вул. Енгельса в м. Харкові, чим повністю припинив діяльність кафе позивача.

Позивач в позові посилається на те, що дії відповідача щодо розірвання договору оренди є незаконними та необгрунтованими.

Суд розглянув заявлені позовні вимоги та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відкритому акціонерному товариству "Діпрозаводтранс" на праві власності належать нежитлові приміщення Літ. "А-5", загальною площею 8892,5 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 29-А.

29 грудня 2003 року між Приватним підприємством "Мрія" та Відкритим акціонерним товариством "Діпрозаводтранс" було укладено договір оренди приміщення № 1/30, згідно якого позивачу було надано нежитлове приміщення літ. "А-5", загальною площею 218,0 кв.м. Термін дії договору було встановлено з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року. Додатковою угодою від 07 грудня 2004 року термін дії договору було продовжено до 31 грудня 2005 року.

Згідно пункту 5.4. договору оренди № 1/30 від 29 грудня 2003 року дія договору припиняється внаслідок закінчення строку його дії. Пунктом 3.3.10 договору від 29 грудня 2003 року встановлено, що по закінченню строку оренди Приватне підприємство "Мрія" повинно повернути відповідачу приміщення за актом приймання-передачі в тому ж стані за виключенням  нормального фізичного зносу або відшкодувати Відкритому акціонерному товариству "Діпрозаводтранс" вартість необхідного ремонту.

Термін дії договору закінчився 31 грудня 2005 року, але до цього часу позивач без належних правових підстав займає нежитлові приміщення, належні Відкритому акціонерному товариству "Діпрозаводтранс", загальною площею 218,0 кв.м., внаслідок чого відповідач позбавлений можливості користуватися належним йому майном за своїм розсудом.

Згідно пункту 2 статті 3 Цивільного кодексу України одним із загальних принципів цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності.

Згідно частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його використанні.

Відкрите акціонерне товариство "Діпрозаводтранс" неоднаразово посилало на адресу позивача листи (від 28 листопада 2006 року, від 08 грудня 2006 року), в яких ставилася вимога до Приватного підприємства "Мрія" про негайне повернення відповідачу нежитлових приміщень загальною площею 218,0 кв.м., розташованих за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 29-А, які були надані позивачу у тимчасове платне користування згідно договору оренди № 1/30 від 29 грудня 2003 року.

На сьогоднішній день Приватним підприємством "Мрія" не звільнено нежитлове приміщення, що призводить до порушення права власності, що є неприступним.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім  переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному  розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача необгрунтованими, не підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами,  та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Госпордарського процесульного кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на позивача. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                            Хотенець П.В.

Секретар судового засідання                         Дуброва Н.О.