ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.08.07 р.                                                                               Справа № 1/47пд

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Рост”, м. Донецьк

до відповідача  Закритого акціонерного товариства “Донснаб”, м. Донецьк

про визнання недійсними договорів.

Суддя                                    Азарова З. П.

При секретарі судового засідання:  Розум А.С.

Представники :

Від позивача  –  не з”явився.

Від відповідача – Мітченко Ю.Д. – представ. за дов.

В засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Рост”, м. Донецьк звернулось до Закритого акціонерного товариства “Донснаб”, м. Донецьк про визнання недійсними договорів оренди нежитлового приміщення розташованого в м. Донецьку по вул. Куйбишева,70.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору  дарування від 03.07.2002 року, акту прийому-передачі від 01.10.2002 року.

Відповідач пояснив, що господарським судом розглядається справа, пов’язана з розглядаємою. Враховуючи пояснення і той факт, що судом була порушена справа про визнання недійсним договору дарування, ухвалою від 02.04.2003 року зупинено провадження у справі.

29.12.2004 року було прийнято рішення по справі №1/127пд. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.01.2006 року рішення скасовано та прийнято нове рішення, яке залишено без змін Вищим господарським судом України.

Ухвалою від 20.04.2006 року Верховний суд України відмовив в перегляді постанови у касаційному порядку.

Сторони не повідомили про закінчення касаційного провадження і суд направив нагадування сторонам.

Ухвалою від 06.08.2007 року поновлено провадження у справі. Суд зобов”язав сторін направити представників в судове засідання, про що вони повідомлені належним чином.

У судове засідання 13.08.2007 року позивач не з’явився, не виконав вимоги суду, не скористався своїм процесуальним правом на захист порушених інтересів, тому справа розглядається згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив, що позивач звернувся з позовом про визнання недійсними договорів оренди, укладених відповідачем з декількома підприємствами, які йому невідомі.

Позивач вважає, що вони не відповідають вимогам закону, порушують його право як власника майна, яке йому було передано у власність на підставі договору дарування від 03.07.2002 року.

Оскільки позивач не вказав які договори він вважає недійсними, суд ухвалою від 11.02.2003 року їх витребував від позивача.

Позивач не виконав вимоги суду, а відповідач заявив про  недійсність договору дарування.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.01.2006 року по справі №1/127 п/д за позовом Закритого акціонерного товариства “Донснаб” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Рост” про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна від 03.07.2002 року вказаний договір був визнаний недійсним, скасований акт реєстрації права власності на нерухоме майно, розташоване в м. Донецьку по вул.. Куйбишева, 70.

Постанова набула законної сили і таким чином позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “Рост”, який заявив позов про визнання недійсним договорів оренди, не є власником оспорюваного нерухомого майна по вул.. Куйбишева, 70 у м. Донецьку.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України, передбачає, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно ст. 1 цього кодексу право на звернення  до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності (підприємства та організації), згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Як встановлено позивач не є власником майна, тому з позовом він звернувся неправомірно. Крім того в силу статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не довів які саме слід визнати недійсними договори оренди і з якими підприємствами вони укладені.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст.  33, 35,43, 49,  82-85,  Господарського процесуального кодексу України , суд –

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Рост”, м. Донецьк про  визнання недійсними договорів оренди не житлового приміщення розташованого приміщення розташованого м. м. Донецьку по вул.. Куйбишева,70.

Рішення  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя