ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

справа №

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Восток-Запад” ( 99003 м. Севастополь, вул. Руднева, б. 9,кв. 4)

до  Міністерства оборони України  (03168 м. Київ, пр. Повітрянофлотський , 6)

про визнання права власності

Суддя: І.В. Євдокимов

Представники:

Позивач - Савчук Сергій Петрович, директор, протокол № 1 від 01.08.07,      ТОВ "Восток-Запад";

Відповідач - Кравець Олександр Миколайович, юрисконсульт, довіреність № 220/416/Д від 25.12.06,      Міністерство оборони України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач,  ТОВ „Восток-Запад”,   звернувся до суду з позовом до відповідача, Міністерства оборони України, про визнання права власності на 9878/10000 часток бази по  перевалюванню сипких вантажів, розташовану за адресою: м. Севастополь, Камишове шоссе, 53-А (військове містечко 508 Міністерства оборони України).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після реконструкції об’єкту він має інше призначення відносно орендованого об’єкта, на підставі чого є новою річчю з посиланням на ч. 4 ст. 778 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 19.10.2007 провадження по справі № 20-5/431  було зупинено до закінчення проведення судової  будівельно-технічної експертизи.

05.11.2007 на адресу суду від Севастопольського  відділення Харківського НДІ судових експертиз ім. проф.   Н.С. Бокаріуса  надійшли матеріали справи № 20-5/431,  а також висновки судової  будівельно-технічної експертизи № 795 від 02.11.2007.

Ухвалою суду від 08.11.2007 провадження по справі поновлено.

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу  України.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази,  суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2002 між позивачем (Орендар) та відповідачем (Орендодавець) був  укладений договір оренди „36/2002/ ГловКЕУ нерухомого військового майна, розташованого у військовому містечку № 508 Севастопольського гарнізону за адресою: м. Севастополь, Камишова бухта.

Відповідно до п. 1.1 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно –бетонований майданчик (6900 кв.м.) разом з кінцевою платформою (167,3 кв.м.) та огорожею (далі - майно), розташоване за адресою: м. Севастополь, Камишова бухта, військове містечко № 508, що знаходиться на балансі та обліковується в 9 ВМІС ВМСУ, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою 7360,00 грн.

Згідно з п. 8.3 договору орендодавець має право надавати згоду на реконструкцію, технічне переобладнання, поліпшення орендованого майна.

Враховує незадовільний стан об’єкту оренди, позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на проведення реконструкції та ремонту орендованого майна.

Дозволами від 11.01.2006 № 303/1/6/60 та від 11.01.2007 № 303/3/6/18 відповідач надав дозвіл на проведення робіт на суму 1090050,00 грн.

Згідно з  ч. 1 ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ).

Об'єктом оренди можуть бути:

·          державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання;

·          нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення);

·          інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права в разі його порушення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Ремонт та реконструкція орендованого приміщення були здійснені позивачем за власні кошти.

Згідно висновком судової будівельно-технічної експертизи № 795 від 02.11.2007, проведеної Севастопольським відділенням Харківського НДІ судових експертиз ім. проф. Н.С. Бокаріуса, в процесі реконструкції об’єктів та споруд військового містечка 508 Міністерства оборони України в м. Севастополі були створені нові об’єкти нерухомого майна, а саме:

- огорожа з легко бетонного каміння висотою 3м по бетонному фундамент;

- металеві ворота з хвірткою;

- підпірна стіна;

- дренажна система;

-  двоповерхова будівля КПП а адміністративним приміщенням –площею 32 кв.м.

Знов створені об’єкти нерухомості військового містечка 508 Міністерства оборони України в м. Севастополі мають будівельну готовність 100% та їх будівництво завершено.

Будови та споруди, розташовані на території військового містечка 508 Міністерства оборони України в м. Севастополі, є цілісним майновим комплексом.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України право власності  на нову річ, яка виготовлена (створена) особою,  набувається нею,  якщо інше не встановлено договором  або законом. Особа, яка  виготовила  (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене  нерухоме  майно  (житлові будинки,  будівлі,  споруди  тощо)  виникає  з  моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено  прийняття  нерухомого майна  до  експлуатації,  право  власності  виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно  до  закону підлягає  державній реєстрації,  право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обмежень” підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Дозволи відповідача від 11.01.2006 № 303/1/6/60 та від 11.01.2007 № 303/3/6/18 на проведення робіт, є актом органа державної влади, прийнятий в межах повноважень, визначених законом.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності за ТОВ „Восток-Запад” на 9878/10000 часток бази по перевалюванню сипких вантажів, розташовану за адресою: м. Севастополь, Камишове шоссе, 53-А підлягають задоволенню.

Така ж сама позиція викладена у постанові Севастопольського апеляційного господарського суду по справі № 20-5/328 від 27.02.2007.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю „Восток-Запад” (99003 м. Севастополь, вул. Руднева, б. 9,кв. 4, ) право власності  на 9878/10000 часток бази по  перевалюванню сипких вантажів, розташовану за адресою: м. Севастополь, Камишове шоссе, 53-А.

Суддя                                                                                                    І.В.  Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

19.11.2007

Розсилка:

1.          ТОВ „Восток-Запад” ( 99003 м. Севастополь, вул. Руднева, б. 9, кв. 4)

2.          Міністерство оборони України  (03168 м. Київ, пр. Повітрянофлотський , 6)

3.          справа

4.          наряд