ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.2007
Справа  № 12/278

Суддя господарського суду Тисянчин В. М., розглянувши
матеріали справи

за позовом
державного підприємства „Мукачівське лісове господарство”,                    с. Вільховиця Мукачівського
району

до відповідача приватного
підприємця ОСОБА_1,              АДРЕСА_1

про
стягнення суми 38 187,69 грн. -основного боргу та 1 000 грн. -інфляційних
збитків.

Суддя    Тисянчин  В. М.

Представники:

Від позивача -Густі
М. І., (представник за довіреністю № 6 від 11.01.2007 року)

Від відповідача
-ОСОБА_1, приватний підприємець

СУТЬ СПОРУ:
заявлено позов державним підприємством „Мукачівське лісове
господарство”,  с. Вільховиця
Мукачівського району до приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про стягнення
суми   38 187,69 грн. -основного боргу та
1 000 грн. -інфляційних збитків.

Представникам сторін роз'яснено
права і обов'язки передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не заявлено.

Письмовою відзивом на позов (вх. №12328
від 18.12.2007 року) поданою в судовому засіданні представник відповідача
визнав борг та просить надати відстрочку виконання судового рішення строком на
3 місяці на протязі якого підприємство -відповідач зобов'язалося добровільно
сплатити борг.

Представник позивача (з огляду
добровільного визнання боргу відповідачем) не заперечив надання відстрочки
виконання судового рішення строком на 3 місяці, про що ствердив письмово та
зменшив позовні вимоги щодо стягнення інфляційних збитків з 1 971,94 грн. до 1
000 грн..

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представників кожної
сторони,  суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість
відповідача в сумі 38 187,69 грн.
-основного боргу щодо оплати за отриману, згідно договору купівлі -
продажу № 196 від 11.07.2007 року, лісопродукцію, підтверджується матеріалами
справи, зокрема:

- товарно -транспортними накладними за
червень, серпень та жовтень 2007 року;

- довіреністю ЯМЮ № 959808 від
02.06.2007 року та ЯМЮ № 959813 від 01.08.2007 року;

- розрахунком позову, а за таких
обставин сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача
(претензія № 76 від 20.09.2007 року) про добровільне погашення боргу відповідач
не виконав, чим порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з
01.01.04).

Саме ця обставина і послужила
підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново -господарські зобов'язання, які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей
передбачених Господарським кодексом України

Таким чином, на день розгляду спору у
суді, обставини спору (права і зобов'язання сторін) оцінюються судом з огляду
на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно
ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК
України в силу зобов'язання -кредитор вправі вимагати виконання обов'язку від
боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов'язань у відносинах.
Підставою виникнення зобов'язання є юридичний факт.

В даній правовій ситуації юридичним
фактом, на підставі якого виникли зобов'язальні відносини між сторонами, є
отримання лісопродукції (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов'язок відповідача
оплатити вартість отриманої лісопродукції є безспірним.

Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п.2 ст.
625 ЦК України). Тому, вимоги позивача в частині стягнення 1000 грн.
-інфляційних збитків правомірні і підлягають задоволенню.

При постановленні судового рішення
враховується характер зобов'язання, наслідки його невиконання, особа
відповідача, ступінь його вини, суспільно - державну значимість господарської
діяльності сторін, обставини, що впливають на неможливість виконання
відповідачем зобов'язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3
ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром
завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах,
безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово -майнового стану
сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із
способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує
право.

Отже, із встановлених судом
обставин вбачається, що склад цивільно -правової відповідальності є наявним на
момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини
справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення спору, в даному випадку -письмовими
доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а
перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем доведені
ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,
тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши відшкодування
судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини
у виникненні спору, відстрочивши виконання рішення суду строком на 3 місяці, як
виняток, чим задоволити клопотання відповідача з огляду підстав, що
заслуговують на увагу суду.

Виходячи з викладеного, оцінивши
повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі
доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України;
ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;
ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82 - 84, 115, 116  Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.    Позов задоволити  повністю.

2. Стягнути з
приватного підприємця ОСОБА_1
(АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) на користь державного підприємства
„Мукачівське лісове господарство” (с. Вільховиця, 3 Мукачівського району;
код 22114595) суму 38 187,69 (тридцять вісім тисяч сто вісімдесят сім грн.
69 коп.) - основного боргу; 1 000 (одну тисячу грн.) -інфляційних збитків та
402 (чотириста дві грн.) -  у
відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) -у
відшкодування витрат на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу.
Видати наказ з 19.03.2008 року.

Дане рішення набирає законної сили
в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                     Тисянчин
В. М.