ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" грудня 2007 р.
Справа № 12/8283

За позовом  Заступника військового прокурора Центрального регіону України м. Київ в інтересах держави в особі

1. Міністерства оборони України  м. Київ

2. Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Славутич-К", м. Хмельницький

про зобов'язання відповідача виконати умови договору та поставити дизпаливо і будівельні матеріали позивачу №2, стягнення на користь МО України в особі ДП МО України "Київське управління механізації і будівництва" пені в розмірі 5938грн.

Головуючий суддя Шпак В.О.  , суддя  Саврій В.А.   Радченя Д.І.

Представники сторін:

Позивачів : 1. не з'явився

2. Кирилина Т.І.-представник за довіреністю №5 від 10.10.07 року

Відповідача : Кравчук В.С. - директор.

Фомічова Л.О. - за довіреністю №21 від 19.11.07р.

За участю від прокуратури: Стражник О.О. - військова прокуратура.

Рішення приймається   19.12.2007року, оскільки в засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору:

Заступник військового прокурора Центрального регіону України звернувся з позовом в інтересах держави в особі Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Славутич-К" м. Хмельницький про зобов'язання відповідача виконати умови договору та поставити дизпаливо і будівельні матеріали позивачу №2, стягнення на користь МО України в особі ДП МО України "Київське управління механізації і будівництва" пені в розмірі 5938грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на такі обставини. 21 червня 2005 року ДП МО України “Київське управління механізації і будівництва” в особі Генерального директора Святецького О.В., який діяв на підставі Статуту, уклало  договір №21 з Колективною фірмою “Славутич”, щодо купівлі-продажу будівельних матеріалів. З метою отримання будівельних матеріалів, згідно даного договору, ДП МО України “КУМіБ” видано довіреності серії ЯКУ №440779 від 25.06.2005 року та №440780 від 29.06.2005 року. КФ “Славутич”, згідно замовлення, направило видаткові накладні № А-25-03 від 25.06.2005р та № А-25-04 від 25.06.2005р та відповідно 29.06.2005р на видачу будівельних матеріалів на загальну суму 69482,04 грн. У відповідності до п. 2.2 вказаного вище договору  позивачем 30 червня 2005 року, було здійснено попередню оплату в сумі 69482,04 грн., за поставку будівельних матеріалів, на розрахунковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням № 264 від 30.06.2005 року. Таким   чином, позивач, свої зобов'язання відповідно до договору виконав повністю. В порушення вимог ст. ст. 655, 662 ЦК України та істотних умов договору передбачених п. 1.1, 3.3, Продавець, незважаючи на своєчасно проведену оплату товарів, не передав товар Покупцю. У зв'язку з цим, 22.12.2005 року ДП МО України „Київське управління механізації і будівництва” направило претензію на ім'я директора КФ „Славутич” з вимогою повернути грошові кошти виплачені за товар, який покупцем не був отриманий. Претензія позивача, щодо погашення боргу залишена без розгляду.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов зазначив, що   він не є боржником. Про отримання товару позивачем  свідчить довіреність, що була передана в момент отримання товару. Згідно інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої Наказом МФУ від 16.05.1996 р. № 99 та згідно внесених змін та доповнень до Наказів МФУ від 18.10.96 р. № 226, від 19.02.1998 р № 37, від 19.10.2000 р №253  матеріальні цінності відпускаються тільки за довіреністю. П.10 вказує, що невикористані довіреності повинні бути повернуті працівнику підприємства, який виписує і реєструє довіреності не пізніше наступного дня після закінчення строку дії довіреності, про що робиться відмітка в журналі реєстрації довіреностей. Безпідставним є той факт, що 25.08.2006 року, майже через рік, видається наказ № 48в про недійсність даної довіреності (строк закінчення дії довіреності серія ЯКУ № 440779 - 05.07.2005 року). Крім того, Любезний І.О. пише пояснюючу від 25.08.2005 року (порушуючи строки), що нібито не отримував товар по довіреності. КФ “Славутич” товар відвантажив, ДП МОУ “КУМІБ” товар отримав і згодом розрахувався. Таким чином зобов'язання по договору купівлі-продажу виконанні з обох сторін, (товар закуплявся і передавався в межах м. Києва.)

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

21.06.2005р.між Колективною фірмою „Славутич” (продавець) та ДП МОУ „КУМіБ” (покупець) укладено договір купівлі-продажу №21.

Відповідно до умов даного договору (п.1.1, п.2.1, п.2.2, п.2.3) продавець зобов’язується здійснювати поставки та передавати у власність покупцю, а покупець приймати та оплачувати згідно умов даного договору будівельні матеріали та інше (товар) в обсягах, вказаних у додатках-специфікаціях до даного договору, що є його невід’ємними частинами. Ціна товару встановлюється в гривнях з урахуванням ПДВ і вказується в додатку –специфікації на кожну партію товару. Оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. З метою проведення своєчасних взаєморозрахунків та виконання сторонами своїх зобов’язань згідно з даним договором, сторони можуть погоджувати й інші форми розрахунків, що оформлюються у вигляді додаткових угод до даного договору.

В п.п. 3.2,3.3 договору вказано, що приймання товару Покупцем по кількості і якості здійснюється відповідно до діючих на Україні інструкцій про порядок приймання продукції виробничо - технічного призначення і товарів народного споживання.  Товар передається разом із видатковою накладною та податковою накладною.

Позивач стверджує, що дизпалива та будівельні матеріали ним не отримувались.

Постановою військової прокуратури Дарницького гарнізону від 27.01.2007р. відмовлено в порушенні кримінальної справи стосовно посадових осіб ДП МО України „КУМіБ” за фактом привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем на підставі ст.6 п.2 КПК України, тобто за відсутністю у діянні складу злочину.

Даною постановою встановлено, що як пояснив керівник ДП МО України „КУМіБ” Стубайло Ю.В. у червні 2005 року для вирішення питань по забезпеченню життєдіяльності підприємства необхідно було придбати дизельне пальне для службового автотранспорту та будівельні матеріали (щебінь та цемент) для будівництва будівельного майданчика. Керівництво підприємства знайшли КФ „Славутич", яка була готова продати необхідні матеріальні цінності цінами, що не перевищували ринкових.

У зв'язку з цим ДП МО України „КУМІБ" з КФ „Славутич” було укладено договір №21 від 21 червня 2005 року купівлі-продажу будівельних матеріалів, у якому були оговорені всі умови.

25 червня 2005 року ним, Стубайло Ю.В. на ім'я старшого інженера МТО Любезного І.О. була виписані довіреності серії ЯКУ №440779 від 25.06.2005 року на отримання 21100,000 літрів дизельного палива та №440780 від 29.06.2005 року на отримання 40,500 куб.м. щебеню, 39,000 куб. м. щебеню Ч та 25,751 тон цементу марки М400.

У відповідності до п. 2.2 вказаного договору ДП МО України „КУМІБ” 30 червня 2005 року було здійснено попередню оплату в сумі 69482,04 грн., за поставку будівельних матеріалів та дизельного палива на розрахунковий рахунок КФ „Славутич” за платіжним дорученням №264 від 30.06.2005 року.

У кінці червня 2005 року він, Стубайло Ю.В. визвав до себе Любезного І.О. і взяв у останнього довіреності для передачі їх до КФ „Славутич" для оформлення видаткових накладних на отримання товару.

Після цього він, Стубайло Ю.В. особисто відвіз оригінали довіреностей до офісу КФ „Славутич”, який знаходився на той час у м. Києві для оформлення видаткових накладних на отримання товару, а на ДП МО України „КУМІБ” залишив копії довіреностей.

У зв'язку з цим у видаткових накладних №А-25-03 від 25.06.2005 року та №А-25-04 від 25.06.2005 року на видачу будівельних матеріалів на загальну суму 69482,04 грн. були проставлені реквізити довіреності серії ЯКУ №440779 від 25.06.2005 року.

КП „Славутич”, згідно замовлення, направило на адресу ДП МО України „КУМІБ” видаткові накладні №А-25-03 від 25.06.2005 року та №А-25-04 від 25.06.2005 року на видачу будівельних матеріалів на загальну суму 69482,04 грн.

Як пояснив Любезний І.А. - старший інженер ДП МО України „КУМіБ”, що дійсно 25 червня 2005 року на його ім'я були виписані довіреності серії ЯКУ №440779 від 25.06.2005 року на отримання 21100,000 літрів дизельного палива та №440780 від 29.06.2005 року на отримання 40,500 куб.м. щебеню, 39,000 куб. м. щебеню Ч та 25,751 тон цементу марки - М400.

Також, Любезний І.А. пояснив, що від КФ „Славутич” він будівельних матеріалів не отримував і нікуди за ними не їздив.

У зв'язку з невиконанням умов договору зі сторони КФ „Славутич” у вересні 2006 року ДП МО України „КУМІБ” звернулось до Господарського суду  про стягнення з КФ „Славутич" на користь ДП МОУ „КУМіБ" заборгованість в суму 69482,04 грн. за невиконання умов договору купівлі-продажу №21 від 21.06.2005 року та розірвання вказаного договору.

У позові було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши доводи представників сторін, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за  договором  купівлі-продажу  одна  сторона  (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.06.2005року Любезному І.А.  ДП МО України „КУМіБ” видало довіреність серії ЯКУ №440779 на отримання товарно-матеріальних цінностей, а саме будівельних матеріалів та дизпалива.

Позивачем, в якості доказу по справі долучено видаткові накладні  №А-25-04 від 29.06.2005року   про  отримання дизпалива на суму 60 261грн.60коп. та №А-25-03 про  отримання будівельних матеріалів на суму 9 220грн.44коп. Вказані накладні скріплені печаткою КФ „Славутич”.

Позивачем 30 червня 2005 року було здійснено  оплату в сумі 69482,04 грн., за отриманні дизпаливо будівельних матеріали, що підтверджується платіжним дорученням № 264 від 30.06.2005 року.

Згідно п.п. 2,10 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої Наказом МФУ від 16.05.1996 р. № 99 та згідно внесених змін та доповнень до Наказів МФУ від 18.10.96 р. № 226, від 19.02.1998 р № 37, від 19.10.2000 р №253 матеріальні цінності відпускаються тільки за довіреністю,  невикористані довіреності повинні бути повернуті працівнику підприємства, який виписує і реєструє довіреності не пізніше наступного дня після закінчення строку дії довіреності, про що робиться відмітка в журналі реєстрації довіреностей.

Таким чином, факт отримання позивачем продукції підтверджується наявністю  у відповідача довіреності позивача   на отримання у нього дизпалива та будівельних матеріалів, проведення позивачем оплати в сумі  69 482грн.44коп. ( після дати вказаної у накладних) та наявність у самого позивача видаткових накладних, виданих відповідачем.

З самих накладних вбачається, що вони виписувались на підставі довіреностей позивача, оскільки в них проставлено відповідні реквізити довіреності позивача.

Сам факт відсутності підпису представника позивача у видаткових накладних, на думку суду, не  є доказом у розумінні ст.ст.32,34 Господарського процесуального кодексу України не отримання продукції, а лише засвідчує факт  порушення вимог Закону України “Про бухгалтерський облік в Україні” стосовно належного оформлення бухгалтерської документації.

Посилання позивача на те, що ним було здійснено попередню оплату судом не приймаються, оскільки вказане твердження не підтверджено належними доказами.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Вимоги Міністерства оборони України  м. Київ не підлягають задоволенню, оскільки воно не було стороною у зобов’язанні.

Крім того,  ухвалою суду від 06.12.2007року було  зобов’язано позивач та прокурора уточнити позовні вимоги стосовно зобов’язання поставити будівельні матеріали та дизпалива.

Вимоги суду ні позивачем ні прокурором не виконано. З самих позовних вимог не можливо з’ясувати в чому конкретно вони полягають (кількість та види продукції).

Згідно ст.33 Господарського  процесуального   кодексу  України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи до уваги, що вимоги прокурора не підтверджені належними доказами по справі та не відповідають вимогам чинного законодавства, у позові належить відмовити.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

в и р і ш и в:

У позові Заступника військового прокурора Центрального регіону України м. Київ в інтересах держави в особі  Міністерства оборони України  м. Київ,  Державного підприємства Міністерства оборони України "Київське управління механізації і будівництва" м. Київ   до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Славутич-К", м. Хмельницький про зобов'язання відповідача виконати умови договору та поставити дизпаливо і будівельні матеріали позивачу №2, стягнення на користь МО України в особі ДП МО України "Київське управління механізації і будівництва" пені в розмірі 5938грн. відмовити.

Суддя                                                                      В.О. Шпак

Суддя                                                                                            В.А. Саврій

Суддя                                                                       Д.І.  Радченя

Віддрук. 5 прим.:

1 –до справи,

2,3 –позивачам,

4. –відповідачу,