ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  47/102

30.05.07

За позовом     Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніфарма"

до                     Приватне підприємство "Фарм-Тонус"

про                    стягнення 17833,24 грн.

Суддя

Представники:

Від позивача      -     Ткач І.М. –представник за довіреністю

Від відповідача  -    не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 17187,70 грн. заборгованості за договором поставки № 284/к-п/30 від 22.03.2006,  419,77 грн. –пені, 154,68 грн. –інфляційних втрат, 72,09 грн. нарахувань 3% річних,  а також відшкодування  витрат по сплаті держмита –178,33 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2007 було порушено провадження в справі № 47/102 та призначено до розгляду на 16.05.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2007 розгляд справи  було відкладено до 30.05.2007 (з врахуванням ухвали суду про виправлення описки від 21.05.2007).

В процесі розгляду справи позивачем неодноразово уточнювались позовні вимоги, згідно останніх уточнень, поданих в судовому засіданні 16.05.2007, позивач просив суд  у звязку з погашенням відповідачем заборгованості за договором поставки № 284/к-п/30 від 22.03.2006 в сумі 17187,70 грн., стягнути з відповідача 419,77 грн. –пені, 154,68 грн. –інфляційних втрат, 72,09 грн. нарахувань 3% річних,  а також відшкодування  витрат по сплаті держмита –178,33 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В судовому засіданні 30.05.2007 року представник позивача уточнені  позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві.

Відповідач відзив на позовну заяву і витребувані судом документи - не надав, і в повторне судове засідання 30.05.2007 свого представника не направив. Через канцелярію Господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань –не подавав. Про проведення судового засідання 30.05.2007 був повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, необхідні для вирішення спору,  заслухавши в судовому засіданні представника позивача,  Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

22.03.2006 між позивачем - ТОВ «Юніфарма», в якості постачальника, з однієї сторони, та відповідачем –ПП «Фарм-Тонус», в якості покупця, було укладено договір поставки № 284/к-п/30 (далі-Договір), відповідно до умов якого позивач зобовязався  передати у визначені строки відповідачу у власність товар, а відповідач, в свою чергу зобовязався прийняти та оплатити поставлену продукцію (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору, загальна ціна Договору визначається сумою всіх накладних на відпустку товару, а фактом узгодження ціни на товар вважається накладна підписана обома сторонами.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що датою і доказом поставки товару вважається дата підписання покупцем накладної на відпустку товару.

Згідно видаткових накладних № 647830 від 17.10.2006 на суму 1923,32 грн., № 647831 від 17.10.2006 на суму 561,37 грн., № 648165 від 18.10.2006 на суму 508,47 грн., № 648166 від 18.10.2006 на суму 32,71 грн., № 648197 від 18.10.2006 на суму 97,16 грн., № 648359 від 18.10.2006 на суму 1216,24 грн., № 648360 від 18.10.2006 на суму 109,22 грн., № 648554 від 19.10.2006 на суму 53,60 грн., № 648614 від 19.10.2006 на суму 304,07 грн., № 648615 від 19.10.2006 на суму 21,82 грн., № 648686 від 20.10.2006 на суму 301,04 грн., № 648687 від 20.10.2006 на суму 21,82 грн., № 649134 від 23.10.2006 на суму 744,26 грн., № 649135 від 23.10.2006 на суму 47,35 грн., № 649137 від 23.10.2006 на суму 354,68 грн., № 649138 від 23.10.2006 на суму 53,99 грн., № 649144 від 24.10.2006 на суму 2077,69 грн., № 649145 від 24.10.2006 на суму 434,60 грн., № 649582 від 25.10.2006 на суму 358,72 грн., № 649583 від 25.10.2006 на суму 48,26 грн., № 650263 від 30.10.2006 на суму 556,23 грн., № 650264 від 30.10.2006 на суму 192,00 грн., № 650515 від 30.10.2006 на суму 466,03 грн., № 650516 від 30.10.2006 на суму 40,10 грн., № 650358 від 01.11.2006 на суму 1828,75 грн., № 650359 від 01.11.2006 на суму 196,34 грн., № 650522 від 01.11.2006 на суму 224,27 грн., № 650523 від 01.11.2006 на суму 41,18 грн., № 650524 від 01.11.2006 на суму 693,78 грн., № 650525 від 01.11.2006 на суму 228,14 грн., № 651449 від 03.11.2006 на суму 346,58 грн., № 651450 від 03.11.2006 на суму 144,59 грн., № 651721 від 06.11.2006 на суму 366,08 грн., № 651722 від 06.11.2006 на суму 86,69 грн., № 651800 від 06.11.2006 на суму 1224,83 грн., № 651801 від 06.11.2006 на суму 136,75 грн., № 652000 від 06.11.2006 на суму 183,23 грн., № 652003 від 06.11.2006 на суму 1025,34 грн., № 652004 від 06.11.2006 на суму 70,92 грн., № 652728 від 09.11.2006 на суму 364,26 грн., № 652729 від 09.11.2006 на суму 62,50 грн., позивачем-постачальником було здійснено поставку відповідачу-покупцю продукції загалом на суму  17739,98 грн., а відповідачем –покупцем зазначену продукцію було прийнято, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на накладній в графі «Отримав»та проставлено штамп.

Відповідно до п. 6.1 Договору, покупець проводить оплату товару на протязі 30 календарних днів від дати поставки.

Згідно виписки по особовому рахунку позивача, відповідачем було  здійснено оплату  поставленого позивачем товару в сумі 17739,98 грн., але з порушенням строків платежу, у звязку з чим позивачем було уточнено позовні вимоги і заявлено до стягнення з відповідача 419,77 грн. –пені, 154,68 грн. – інфляційних втрат, 72,09 грн. нарахувань 3% річних,  а також відшкодування  витрат по сплаті держмита –178,33 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу  України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу  України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Вимогами статті 712 Цивільного кодексу України  визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно пункту 7.2 Договору, покупець (відповідач) за порушення строків оплати за поставлений товар сплачує постачальнику (покупцю) пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Отже суд, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку, що відповідач свої зобов’язання по оплаті поставленої позивачем продукції у встановлений Договором строк, визначений п. 6.1 –не виконав, оскільки відповідач почав здійснювати оплату поставленого товару лише з 16.01.2007, що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку позивача,  таким чином, у відповідача перед позивачем з 09.12.2006  існувала непогашена заборгованість в сумі 17739,98 грн. за поставлений товар, яка на даний час погашена, а оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання у встановлений Договором строк зобовязання по оплаті 17739,98 грн., суд вважає заявлену вимогу законною та обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Згідно доданого до позову розрахунку позивача, який було наведено ним у позові і з яким погоджується суд, сума пені за прострочення виконання зобовязання по оплаті за Договором  складає 419,77  грн. і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Вимогами статті 625 Цивільного кодексу України  визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд врахувавши, що з 09.12.2006 (дата виникнення боргу) відповідач прострочив перед позивачем виконання зобовязання по повній та своєчасній оплаті поставленого товару за Договором, у відповідача перед позивачем  існувала заборгованість по оплаті поставленого товару у розмірі 17739,98 грн., яка на даний час відповідачем погашена, а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції, вважає ці позовні вимоги законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно розрахунку позивача, який було наведено ним у позові і з яким погоджується суд, сума інфляційних витрат за весь період прострочення складає 154,68   грн.,  а сума 3% річних складає 72,09 грн. і підлягають стягненню з відповідача.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача в сумі 64, 65 грн. та 118,00 грн. відповідно з огляду на наступне.

Як встановлено судом в судових засіданнях по справі, заборгованість за Договором в сумі  17739,98 грн. була погашена відповідачем у повному обсязі ще до звернення позивача з позовом до суду, що підтверджується виписками по особовому рахунку позивача, таким чином сума відшкодування за рахунок відповідача позивачу державного мита складає 64,65 грн. (1% від 646,54 грн. (419,77 грн. пені + 154,68 грн. інфляційних втрат + 72,09 грн. нарахувань 3% річних)).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України визначає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу  України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов  задовольнити  частково.

2.          Стягнути з Приватного підприємства «Фарм-Тонус»(, місцезнаходження: 02139 м. Київ, вул. Братиславська,13, кв. 94; р/р 199 в АКБ «Правекс-Банк», МФО 321983), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніфарма»(, місцезнаходження: 04073 м. Київ, проспект Московський, 21-а; р/р 5001 в КРУ КБ «Приватбанк», МФО 321842) пеню в розмірі 419 (чотириста девятнадцять) грн. 77 коп., інфляційн втрати –154 (сто пятдесят чотири) грн. 68 коп., 72 (сімдесят дві) грн. 09 коп. нарахувань 3% річних,  а також судові витрати по сплаті державного мита – 64 (шістдесят чотири) грн. 65 коп. та витрат по сплаті інформаційно-технічних послуг - 118 (сто вісімнадцять) грн.  00 коп.

3.          В іншій частині позову –відмовити.

4.          Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

5.   Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                           С.Р. Станік