ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/363
21.08.07

За позовом   Закритого акціонерного товариства «ГПІ-5»

До                      Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн-Студія

«ВІП - Стиль»

Про                       стягнення 203 725,27 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача            Олексіюк О.В. –по дов. № Д/0339 від 22.12.2006

Від відповідача           не з’явились

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Закритого акціонерного товариства «ГПІ-5»про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн-Студія «ВІП - Стиль»199 886,89 грн. основного боргу,  3 246,25 грн. пені та 592,13 грн. штрафу в розмірі 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов’язань згідно договору оренди (найму) № 12 від 14.02.2007.

Позивачем в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подано заву про збільшення розміру позовних вимог, в якій заявник просить стягнути з відповідача 272 568,65 грн. основного боргу, 7 963,53 грн. пені та 1 473,28 грн. штрафу в розмірі 3% річних.

Відповідач в судове засідання не з’явився,  письмовий відзив на позов не надав, вимог суду викладених в ухвалі про порушення провадження у справі від 30.07.2007 та ухвалі від 14.08.2007 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань  про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

14.02.2007 між Закритим акціонерним товариством «ГПІ-5»(орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дизайн-Студія «ВІП - Стиль»(орендар) було укладено договір оренди (найму) № 12 (далі –договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець зобов’язався передати орендарю в тимчасове користування –оперативну оренду нежилі приміщення.

Згідно п. 1.2. договору приміщення розташоване за адресою м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34 (перший поверх, окремий вхід).

Відповідно до п. 2.1. договору площа приміщення, що передається  орендарю складає 230 кв. м.

Пунктами 3.1., 3.2. договору встановлено, що приміщення передається орендарю на підставі акту приймання-передачі, у якому повинні бути зазначені опис його технічного стану, розмір площі, вказівки про наявність систем забезпечення, місце розташування. Акт приймання-передачі приміщення складається і підписується сторонами на дату фактичної передачі приміщення орендарю.

Як вбачається з матеріалів справи 01.04.2007 сторонами складено та підписано акт приймання-передачі, згідно якого

- відповідно до умов договору оренди (найму) № 12 від 14.02.2007 орендодавець здав, а орендар прийняв в тимчасове користування з 01.04.2007 приміщення загальною площею 230 кв. м. на першому поверсі (окремий вхід) в будинку ЗАТ «ГПІ-5»за адресою м. Київ, б-р Лесі Українки, 34 для використання під магазин;

- сторони засвідчили, що об’єкт оренди передано в задовільному стані, придатному для використання відповідно до умов договору, без необхідності проведення ремонтних робіт;

- приміщення обладнано системами забезпечення електропостачання, опалення, зв’язку та пожежної сигналізації.

Сторонами встановлено термін дії договору оренди з 01.04.2007 до 31.12.2007 (пункт 23.1. договору).

Згідно розділу 3 (пункт 7.1.) договору передбачено, що орендар сплачує орендодавцю плату за користування приміщенням, яка складається з : орендної плати; відшкодування витрат по сплаті послуг електрозв’язку; відшкодування витрат по сплаті вартості спожитої електроенергії; відшкодування земельного податку пропорційно орендованій площі; орендна плата за користування смарт-картами.

Пунктом п. 10.1. договору встановлено, що розмір орендної плати за перший місяць строку оренди за 230 м площі приміщення складає 69 690 грн. з урахуванням податку на додану вартість, з розрахунку 303 грн. за один квадратний метр площі приміщення за місяць, (з урахуванням ПДВ у сумі 50,50 грн.), що на день підписання цього договору еквівалентно 60 доларам США.

Згідно п. 10.4. договору оплата за користування приміщенням (орендна плата, відшкодування вартості послуг електрозв’язку, земельного податку та спожитої електроенергії) сплачується орендарем один раз на місяць, не пізніше 20-го числа поточного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі рахунку виставленого орендодавцем.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не виконав основного обов’язку орендаря, орендні платежі повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість і яка, як вбачається з наданого позивачем і не оспореного відповідачем уточненого розрахунку становить  272 568,65 грн.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов’язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов’язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 272 568,65 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пунктом 18.1. договору передбачено, що у випадку прострочення орендарем виконання зобов’язань, що передбачає здійснення платежів на користь орендодавця, і якщо будь-який платіж за даним договором буде прострочений орендарем, орендар зобов’язаний сплатити орендодавцю пеню в розмірі, обчислювальному виходячи з подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України і діючої в період прострочення, від відповідної суми простроченого зобов’язання за кожний календарний день прострочення.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 258 Цивільного кодексу України до вимог про стягнення неустойки (штраф, пеня) застосовується позовна давність в один рік.

При укладанні договору № 12 від 14.02.2007 сторони визначили розмір відповідальності за порушення зобов’язання щодо оплати орендних платежів.

Згідно ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв’язку з тим, що взяті на себе зобов’язання по сплаті орендних платежів відповідач не виконав, він повинен сплатити позивачу, крім суми основного боргу, пеню відповідно до п. 18.1. договору оренди та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», розмір якої, як вбачається з наданого позивачем і неоспореного відповідачем уточненого розрахунку позову, становить 7 963,53 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення пені в сумі 7 963,53 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За уточненими розрахунками позивача та неоспореними відповідачем розмір 3% річних становить  1 473,28 грн. Вимоги позивача в частині стягнення 3% річних –1 473,28 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дизайн-Студія «ВІП - Стиль»(м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, ) на користь Закритого акціонерного товариства «ГПІ-5»(м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, ) 272 568 (двісті сімдесят дві тисячі п’ятсот шістдесят вісім) грн. 65 коп. основного боргу, 7 963 (сім тисяч дев’ятсот шістдесят три) грн. 53 коп. пені, 3% річних в сумі 1 473 (одну тисячу чотириста сімдесят три) грн. 28 коп., 2 820 (дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 05 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя
В.В. Сівакова

Дата підписання рішення 27.08.2007