ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

"05" вересня 2007 р.

справа № 20-5/204

Господарський суд міста Севастополя
в складі:

судді Євдокимова І.В., при
секретері Чорної М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі адміністративну справу

За адміністративним позовом: За
адміністративним позовом:  Об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку „Леніна, 76” (99011 м. Севастополь, вул. Леніна, б. 76, кв. 12)

до Севастопольської міської Ради
(99011 м. Севастополь, вул. Леніна, 3)

третя особа -ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про визнання недійсним рішення
НОМЕР_1 від 21.04.2004

за участю представників:

Позивач - ОСОБА_2, представник,
довіреність № б/н від 07.05.07,
Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Леніна-76";

Відповідач - Богданов Антон
Андрійович, представник, довіреність № 03-15/719 від 01.03.2007,       Севастопольська міська рада;

Третя особа - ОСОБА_1, паспорт
НОМЕР_2 від 07.07.06,     ОСОБА_1;

Третя особа - ОСОБА_3, представник,
довіреність НОМЕР_3 від 22.05.07,
ОСОБА_1;

Третя особа - ОСОБА_4, представник,
довіреність НОМЕР_4 від 20.05.04,
ОСОБА_1;

Третя
особа - ОСОБА_5, представник, довіреність НОМЕР_3 від 22.05.07,      ОСОБА_1;

встановив:

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку „Леніна, 76”
звернулось в суд з позовною заявою до Севастопольської міської Ради про
визнання недійсним рішення НОМЕР_1 від 21.04.2004  про передачу в оренду ОСОБА_1 земельної
ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування гаражу.

Позов мотивовано тим, що зазначений
акт прийнятий з порушенням діючого законодавства  України.

Ухвалою суду від 16.04.2007 позовна
заява була залишена без руху з тих підстав, що позов заява не відповідає
вимогам статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України. Вказаною ухвалою
суд запропонував усунути в строк до 14.05.2007 відповідні недоліки позовної
заяви.

Позивач 10.05.2007 надав до суду
додаток до матеріалів справи, яким усунув вказані недоліки.

Ухвалою суду від 11.05.2007 по
справі було призначено попереднє судове засідання на 24.05.2007.

Ухвалою суду від 24.05.2007 року
підготовче провадження по справі закінчено, та справа призначена до судового
розгляду.

Ознайомившись з матеріалами справи,
суд дійшов висновку, про те що, провадження у справі підлягає закриттю, виходячи
з наступного.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку
діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні
справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського
процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно зі ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі
- адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган
місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт,
який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Статтею 17 Кодексу адміністративного
судочинства України визначена компетенція адміністративних судів, до якої
віднесені спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому
числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання
та виконання адміністративних договорів;  спори за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених законом;
спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Відповідно до п. 2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Судом встановлено, що спірні
правовідносини виникли у зв'язку з прийняттям відповідачем рішення НОМЕР_1 від
21.04.2004  про передачі в оренду ОСОБА_1
земельної ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування гаражу.

Справою адміністративної юрисдикції
може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між
двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та
обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт
законодавче уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єкту, а
ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного
суб'єкта.

У випадку якщо суб'єкт (у тому
числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні
управлінські функції щодо іншого суб'єкта, який є учасником спору, такий спір
не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак
адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

Відповідачем у даній справі дійсно
зазначений суб'єкт владних повноважень, але даний спір не має публічно-правового
характеру, оскільки предметом спору у даній справі є спір про право на
розроблення проекту землеустрою для подальшого користування земельною ділянкою.

Тобто, між сторонами існує спір про
право, що в свою чергу, виключає її розгляд в порядку адміністративного
судочинства.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від 27.03.2007 по справі № 21-1074-06 про
скасування рішення Київської міської ради та в Рекомендаціях президії Вищого
господарського суду України від 27.06.2007 № 04-5/120 „Про деякі питання
підвідомчі і підсудності справ господарським судам”.

Таким чином, суд дійшов висновку
про те, що предмет спору у даній справі пов'язаний з реалізацією права на
користування земельною ділянкою на праві оренди, тобто спірні відносини мають
цивільно-правовий характер, даний спір не є публічно-правовим на який
поширюється компетенція адміністративних судів, а тому підлягає розгляду у
порядку господарського судочинства.

Така ж сама позиція викладена у постанові
Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.08.2007  по справі № 2-5/108-207А.

Відповідно до п. 15 Рекомендацій
Вищого господарського суду України № 04-5/120 від 27.06.2007 „Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ господарським судам” господарські суди
розглядають справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки земля є об'єктом цивільних
прав і обов'язків і використовується в господарській діяльності на підставі
цивільно-правових угод. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із
захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої
цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти
господарської діяльності.

Господарським судам підвідомчі
спори щодо стягнення заборгованості з орендної плати за договором на
користування земельною ділянкою, укладеним суб'єктом господарювання і органом
місцевого самоврядування.

Якщо предметом спору є право
власності на земельну ділянку або право користування нею, в тому числі
відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних
органів претендує на спірну земельну ділянку, то такий спір є спором про право
і незалежно від участі в ньому органу, яким земельна ділянка надана у власність
або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо
справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України повторне звернення з тією самою позовною
заявою не допускається.

Суд вважає необхідним роз'яснити
позивачу те, що відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу
України справи у спорах, у яких відповідачем є Севастопольська міська рада або
обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації розглядаються
господарським судом міста Києва.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157,  ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ухвалив:

1.          Закрити провадження у
адміністративній справі № 20-5/204.

2.          Скасувати заходи по забезпеченню
позову, які вжити ухвалою суду від 11.05.2007, а саме: зупинити дію  рішення Севастопольської міської Ради НОМЕР_1
від 21.04.2004  про передачу в оренду
ОСОБА_1 земельної ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування індивідуального гаражу

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня винесення
ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом десяти
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку частини п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.В. Євдокимов                                   Розсилка:

1.          Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку „Леніна, 76” (АДРЕСА_1)

2.          Севастопольська міська Рада (99011 м.
Севастополь, вул. Леніна, 3)

3.          ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

4.          Справа

5.          наряд