ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

22 жовтня 2007 р. 16 год. 00 хв.                                      Справа  № 16/216

Суддя    –   Й.Й. Кадар

Секретар судового засідання   –  Рішко О.М.

За позовом Міжнародного благодійного фонду „Шарепта”, м. Ужгород

до Ужгородської міської ради, м. Ужгород

про визнання недійсним рішення №181 від 26.12.03 про включення орендованого приміщення під час дії договору оренди в перелік об’єктів, що підлягають продажу шляхом аукціону та зобов’язання  вчинити дії

Представники:

від позивача – Дудурич І.В., представник за дорученням від 31.01.2007р.

від відповідача –Полтавцева Т.В. представник за дорученням від 16.10.06 №02-11/554.

Суть спору: з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог, про визнання неправомірними дій відповідача щодо включення приміщення за адресою м. Ужгород вул. 8-Березня, 33 в перелік об’єктів, що підлягають приватизації шляхом аукціону, визнавши недійсним (нечинним) рішення №181 сесії Ужгородської міської ради XXV скликання від 26.12.2003 року про включення орендованого приміщення по вул. 8-Березня, 33 в перелік об’єктів, що підлягають продажу шляхом аукціону із скасуванням даного рішення і зобов’язанням відповідача утриматися від приватизації (викупу) даного спірного приміщення до рішення спору по суті  та про визнати протиправним рішення Ужгородської міської ради №33 від 12.09.2006р. щодо надання дозволу на приватизацію не житлового приміщення за адресою по вул. 8-го Березня, 33 м. Ужгород як об’єкта комунальної власності.

Позивач просить позов задоволити з наступних підстав.

Рішення сесії Ужгородської міської ради №181 винесено відповідачем під час користування Фондом спірного приміщення по вул. 8-Березня, 33, що суперечить умовам договору, укладеного між сторонами за Законам України „Про оренду державного і комунального майна” та „Про власність”. Наведене, позивач вважає також підставою для визнання протиправним рішення Ужгородської міської ради №33 від 12.09.2006р.

Відповідач вимоги не визнає. У письмових поясненнях від 11.09.2007р. відповідач наводить наступне.

Звертаючись із вимогою про визнання недійсним рішення Ужгородської міської ради №181 від 26.12.2003р. позивачем порушено річний строк звернення до адміністративного суду встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до обставин, встановлених у справі №33/5 господарського суду Закарпатської області за позовом прокурора м. Ужгород в інтересах держави в особі Ужгородської міської ради, Управління майнової політики  м. Ужгород до міжнародного благодійного фонду „Шарепта” в березні 2005 року право МБФ „Шарепта” на користування приміщенням по вул.  8-Березня, 33 припинилося. На час прийняття Ужгородською міською радою рішення №33 від 12.09.2006р. позивач не мав права на користування приміщенням по вул. 8-Березня 33, як не мав і жодних договірних відносин із радою, а тому відповідно до ст.777 Цивільного кодексу України, не мав права на приватизацію.

В судовому  засіданні 18.10.2007р., відповідно до ч.2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, оголошувалася перерва.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та  додатково подані докази, суд встановив:

11.03.2002 року між Фондом приватизації та управління майном міста Ужгород (реорганізовано  в управління майнової політики міста Ужгород згідно розпорядження від 04.10.02 №202) та міжнародним благодійним фондом „Шарепта” (далі –МБФ „Шарепта”)  укладено договір №490/0 оренди не житлового приміщення по вул. 8-го Березня, 33 площ. 216,54 кв.м. для використання під медичний заклад та центр обслуговування інвалідів терміном з 11.03.2002 року по 11.03.2003 рік (а.с. 133-135).

Дія вищенаведеного договору була продовжена на період з 11.03.2003р. по 11.03.2004р. (п.9.3 договору), а в наступному, згідно з Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.11.2004 року у справі №16/17, на період з 11.03.2004 року по 11.03.2005 рік.  З  11.03.2005 року договір припинив свою дію у зв’язку із закінченням строку (а.с. 119-120).

26.12.2003 року, згідно з рішенням №181 XXV сесії Ужгородської міської ради IV скликання від 26.12.2003 року вбудоване приміщення по вул. 8-го Березня, 33 включено до переліку об’єктів комунальної власності, які підлягають приватизації (а.с.130-132).

Із матеріалів справи вбачається, що МБФ „Шарепта” стало відомо про спірне рішення №181, зокрема із листа Ужгородської міської ради від 13.01.04 №вих.30, наданого позивачем (а.с.8).

У відповідності до ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися  про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. З огляду на те, що Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності 01.09.2005року, а позовна заява направлена до суду 24.07.2006р., доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства, судом відхиляються.

У відповідності до п. 30 ч.1  ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування” виключно на пленарних засіданнях сільської,  селищної, міської ради вирішуються зокрема, такі питання: прийняття рішень щодо  відчуження  відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів  права  комунальної  власності.

Згідно із ч.1 статті 7 Закону України ”Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)” місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки  об'єктів, які перебувають відповідно у державній власності, власності  Автономної Республіки  Крим та комунальній  власності і підлягають: продажу на аукціоні, за конкурсом; викупу.

Конституція України встановлює правло кожного володіти, користуватися  і розпоряджатися своєю власністю (частина перша статті 41), а  також рівність суб’єктів власності перед законом (частина четверта статті 13).

Аналіз законодавства, що застосовується до спірних відносин, зокрема положення Закону України Про оренду державного та комунального майна”, Закону України ”Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”, Цивільний кодекс України не обмежують органи приватизації створені місцевими радами у визначенні переліків об’єктів, що підлягають приватизації, які перебувають у комунальній власності, у тому числі і тих, які перебувають на момент прийняття рішення в оренді.

При цьому судом також враховано положення п.9.4 вищеприведеного договору оренди №490/0 від 11.03.2002 року приміщення по вул. 8-го Березня,33, згідно якого дія договору припиняється внаслідок приватизації об’єкта оренди, як також і рішення господарського суду Закарпатської області від 04.01.07 у справі №16/129, з цього приводу, яким, зокрема позивачу відмовлено у визнанні за ним права на приватизацію(викуп) спірного приміщення (а.с. 136-141).

За таких обставин доводи позивача, про неправомірність прийняття рішення №181 Ужгородською міською радою від 26.12.2003 року під час користування МБФ „Шарепта” об’єктом оренди, спростовуються вищенаведеним, а отже не можуть бути взяті до уваги, враховуючи також, що судом не встановлено порушень чинного законодавства при прийнятті відповідачем оспорюваного рішення.

Водночас у судовому засіданні відповідачем надано рішення Ужгородської міської ради XXVII сесії IV скликання від 16.04.2004 року №279 „Про внесення змін та доповнень до рішення XXV сесії міськради IV скликання IV скликання від 26.12.2003 року №181 „Про затвердження програми приватизації та переліку об’єктів комунальної власності, які підлягають приватизації у 2004 році”, пунктом 1 якого виключено п.4 розділу ІІ рішення №181 (продаж на аукціоні приміщення по вул. 8-Березня,33 у м. Ужгород).

Вимога позивача про визнання протиправним рішення №33 від 12.09.2006 року ІІІ сесії, V скликання Ужгородської міської ради, яким затверджено  перелік  об’єктів комунальної власності, які підлягають приватизації у 2006 році шляхом викупу, у тому числі вбудоване приміщення у м. Ужгород, вул. 8-го Березня,33 є також безпідставною. У ході судового розгляду позивачем в обґрунтування позовних вимог про визнання протиправним рішення Ужгородської міської ради №33 від 12.09.2006 року, не наведено жодну норму права, якою би конкретизувалося право чи інтерес, які порушенні відповідачем та підлягають захисту. Як свідчать матеріали справи, орендні відносини між позивачем та відповідачем, після їх припинення 11.03.2005 року, не виникали. Проте наслідки припинення орендних відносин  позивачем оскаржувалися у судовому порядку. Рішенням господарського суду Закарпатської області від 29.09.2005 року у справі №3/55 відмовлено у задоволенні вимоги МБФ „Шарепта” про зобов’язання продовжити договір оренди нежилого приміщення за адресою м. Ужгород, вул. 8-го Березня,33 При цьому судом встановлено факт неналежного виконання МБФ „Шарепта” договірних зобов’язань за договором оренди №490/0 від 11.03.2002 року (а.с.118-120).  У справі господарського суду Закарпатської області №16/129 (позов МБФ „Шарепта” до Ужгородської міської ради, Управління майнової політики, підприємця Гольча) позивачу відмовлено у задоволенні вимог, зокрема  про визнання за МБФ „Шарепта” переважного права на користування (продовження оренди) нежитлового приміщення по вул. 8-го Березня, 33 в м. Ужгород, а також про визнання за МБФ „Шарепта” права на приватизацію (викуп) цього приміщення (рішення суду від 04.01.2007 року та постанова Львівського апеляційного господарського суду від 29.03.2007 року) (а.с.136-145).

Отже, вищенаведеними судовими актами, що набрали законної сили,  встановлені обставини щодо прав позивача, які витікають із договору оренди №490/0 від 11.03.2002 року, тому із врахуванням положень ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, судом відхилені клопотання позивача про витребування у відповідача письмової відповіді щодо наявності або відсутності третіх осіб, які на даний час мають право на користування приміщенням по вул. 8-го Березня, 33, наявність або відсутність наміру відповідача щодо приватизації, викупу або продажі цього приміщення та допиту свідка з цього приводу, а також документів щодо підстав прийняття рішення №33 про надання права на приватизацію не житлового приміщення по вул. 8-го Березня, 33 у м. Ужгороді.

За таких обставин доводи позивача про неправомірність оспорюваних рішень Ужгородської міської ради №181 від 26.12.2003 року та №33 від 12.09.2006 року не знайшли підтвердження і спростовуються дослідженими судом матеріалами справи, а отже у позові слід відмовити повністю.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 72, ст. 86, ст.99, ч.2 ст. 150, ст. ст. 158-163,  167  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          У позові відмовити повністю.

2.          Повний текст постанови виготовлений і підписаний 25.10.2007 р.

3.          Копію постанови надіслати сторонам  по справі.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, передбаченому        ст. 254 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 186 КАС України.

Суддя                                                                                  Й.Й.Кадар