ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.11.07 р.                                                                               Справа № 44/333

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Іванковій Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Управління гірничих робіт” (представник Маламанюк Л.І., довіреність 14 від 01.10.07 року) до державного підприємства „Селидіввугілля” (представник до судового засідання не з’явився) про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у загальному розмірі 554’027,01 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Управління гірничих робіт” (далі – Товариство) звернулося до суду з позовом про стягнення суми боргу за виконані підрядні роботи 436’466,77 грн., інфляційних 91’560,73 грн. та трьох процентів річних 25’999,51 грн. до державного підприємства „Селидіввугілля” (далі – Підприємство). Позовні вимоги Товариства ґрунтуються на неналежному виконанні Підприємством умов договору підряду № 10/165 від 22.08.05 року (далі – Договір) в частині прострочення відповідачем грошового зобов’язання, яке виникло з виконання підрядних робіт за період з жовтня 2005 року до травня 2006 року загальною вартістю 1’555’929,60 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник Підприємства до судового засідання не з’явився, витребуваних документів та пояснень не надав, не зважаючи на належне повідомлення судом про час та місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення № 7963285. Проте суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду відповідачем докази не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних правовідносин, а надання відзиву є правом, а не обов’язком відповідача.

Вислухавши в судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Товариства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Дослідивши Договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки Підприємства і Товариства в частині виконання підрядних робіт, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є саме договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання норм статей 837-864 ЦК України.

Таким чином, в силу статті 837 ЦК України та розділів 1 і 4 Договору, Товариство зобов’язалося виконати на свій ризик роботу з ...перекріплення та підривці схилу № 1 другого ступеню пл.К8 та ВП шахта Україна ДП Селидівугілля... (мовою оригіналу), а Підприємство зобов’язалося прийняти й оплатити виконану роботу на підставі актів виконаних робіт КБ-2в протягом 30 календарних днів з моменту підписання зазначених актів.

Згідно наданих позивачем та залучених до справи десяти актів приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за період з жовтня 2005 року до травня 2006 року, позивач виконав, а відповідач прийняв виконані підрядні роботи загальною вартістю 1’555’929,60 грн. Зазначені акти приймання виконаних робіт підписані обома сторонами Договору та скріплені печатками, тому вважаються судом належними та допустимими доказами здійснення підрядних робіт та погодження цих робіт замовником Підприємством, в силу розділу 4 Договору та пункту 96 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.05 року № 668 „Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві”.

Згідно статті 530 ЦК України та пункту 4.2 Договору, право вимоги виконання грошового зобов’язання за кожним з підписаних сторонами актів здавання-прийняття робіт виникло у позивача по закінченні 30-ти календарних днів після підписання кожної відповідної форми КБ-2в, а остаточно на всю суму боргу – 01.07.06 року.

Відповідачем станом момент подання позову частково, на суму 1’119’462,83 грн., виконане грошове зобов’язання за Договором шляхом оплати, про що свідчить зміст позовної заяви та надані суду банківські виписки.

Заперечення відповідача проти суми заборгованості, висловлені в листі № 1-805 від 30.05.07 року щодо зниження суми боргу на 196’409 грн. на підставі висновків, викладених ревізійною бригадою Підприємства у акті документальної ревізії виробничої та фінансово-господарської діяльності ВП шахта України за період з 01.12.04 року до 01.04.06 року – суд вважає юридично неспроможними з огляду на наступне.

Виходячи з принципу свободи Договору, передбаченого статтями 3 та 627 ЦК України, лише сторони вправі визначати умови Договору. Зміни та доповнення до Договору вносяться лише за згоди обох сторін, тому суд не бере до уваги положення акту документальної ревізії виробничої та фінансово-господарської діяльності ВП шахта України за період з 01.12.04 року до 01.04.06 року, оскільки зазначений документ не може встановлювати обов’язкових правил для сторін за господарсько-правовим Договором, тому що ревізійна бригада Підприємства не є ані стороною Договору, ані суб’єктом, який згідно закону вправі приймати юридично значимі рішення про припинення грошових зобов’язань або односторонню відмову від виконання умов правочину.

Водночас, грошове зобов’язання Підприємства за Договором (436’466,77 грн.) – на момент розгляду справи по суті виконане не було, що є порушенням статей 525-526 ЦК України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних з простроченої суми, на підставі статті 625 ЦК України. За розрахунком позивача, який арифметично перевірено судом, сума інфляційних та трьох процентів річних з простроченої суми у період з 01.12.05 року до 30.09.07 року становить відповідно 91’560,73 грн. та 25’999,51 грн.

Таким чином, причиною виникнення спору є протиправне порушення відповідачем умов Договору, а також порушення норм ЦК України, які регулюють загальні умови виконання зобов’язань та правила виконання договорів підряду. Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.ст.525, 526, 530, 601, 625, 837-864 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 75, ст.ст.82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю „Управління гірничих робіт” до державного підприємства „Селидіввугілля” про стягнення заборгованості за виконані підрядні роботи з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у загальному розмірі 554’027,01 грн.

Стягнути з державного підприємства „Селидіввугілля” на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Управління гірничих робіт” суму боргу та санкцій 554’027,01 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. та відшкодування сплаченого державного мита у розмірі 5’540,27 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області