ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.07 р.                                                                               Справа № 16/112

Суддя Господарського суду Донецької області В.В.Манжур

При  секретарі  судового  засідання     М.В.  Муравйовій

Розглянувши у відкритому судовомау засіданні справу

за позовом  Акціонерної компанії “Харківобленерго” м. Харків

до відповідача Донецьке регіональне управління експлуотації водогосподарських об’єктів “Донецькводоексплуотація” м. Донецьк

про стягнення   6 293    грн. 58      коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:  Дмитрієва І.Ф. по дор.

від  відповідача :          Боровік С.Є. по дор.

В С Т А Н О В И В:в  судовому засіданні  було  оголошено  перерву  згідно ст. 77

ГПК  України до  19.07.2007.

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 10.04.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Акціонерної компанії “Харківобленерго” м. Харків до Донецького регіонального управління експлуотації водогосподарських об’єктів “Донецькводоексплуотація” м. Донецьк про стягнення 6 293  грн. 58  коп., з яких   :    5  493  грн.    69  коп.  -        сума  боргу за  електроенергію   ,   377 грн. 42  коп. -  сума  пені  ,    356 грн. 09  коп.-  індекс інфляції   ,   66  грн.   38  коп. -   3  %  річних  .

Представників   сторін  було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із    ст.  22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не  було  надано клопотання про  фіксацію судового процесу  технічними засобами,  з  приводу  чого  фіксація  процесу  не  була  здійснена  . Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно   ч.4. ст. 22  ГПК  України  -  позивач  вправі  до  прийняття   рішення   по  справі  змінити  підставу   або  предмет  позову , збільшити розмір  позовних  вимог та  умови дотримання встановленого  порядку досудового врегулювання спору  у  випадках , передбачених ст. 5  цього  Кодексу   в  цій  частині ,  відмовитись від  позову або  зменшити розмір  позовних  вимог.

Представник позивача  в  порядку  ст. 22  ГПК  України    надав  заяву     № 1901/1-ю   від 19.01.2007р.   , якою  змінює  позовні  вимоги       , а  саме  змінює  період     нарахування  заборгованності     з сепрпня   2006 року  по    лютий  2007  року    та   поточнює  позовні вимоги  стосовно  суми основного  боргу   в зв`язку  з  арифметичною  помилкою    та просить     стягнути  на  його  користь   :  5  493  грн.    69  коп.  -        сума  боргу за  електроенергію   ,   377 грн. 42  коп. -  сума  пені  ,    356 грн. 09  коп.-  індекс інфляції   ,   66  грн.   38  коп. -   3  %  річних  .

В обґрунтування  заявлених   вимог  позивач  посилається  те  , що  відповідач  не  виконав  взяте  на себе  зобов`язання , а  саме  не    оплатив  утворившуюся  заборгованість     за  договором    про  постачання  електричної  енергії     № 76067  від 30.01.2004р.   ,  з  приводу  чого  утвориласть  заборговність на  яку  нараховані  штрафні  санкції   .

Представник  відповідача  проти задовлення  позовних  вимог  заперечує  в  повному  обсязі   , з  приводу  чого  надав   відзив     №   01/353  від    21.05.2007р.  , в  якому  стверджує , що     позовні  вимоги  є не  обгрунтованими    ,   так  як     перерахунок      суми  заборгованності  ( зміна  періодів  нарахування )     зроблений  позивачем   з  порушеннями     Закону     України   “  Про  бухгалтерський  облік    “ . Також,  відповідач     стверджує , що    факт     того , що   рішеннями   господарського  суду   (  справа   32/388 пд)    договір  поруки    від  14.01.2004р. № 5/14/01    визнано не дійсним    , не  змінює   того  факту  , що  відбулось  припинення   зобов`язання    РУ” Донецькодексплуатація”  за  договором   , так  як в  чинному  законодавстві     відсутня  можливість     відновлення  виконання зобов`язання  .  На  підставі  вищевикладеного  просить  відмовити    в задоволенні  позову  повністю .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін,   суд встановив:

Між сторонами  був укладений договір № 76067 від 18.05.2000р. на користування електроенергією. Строк дії договору встановлювався в три роки (п. 6 договору). Пролонгація договору без оформлення письмової додаткової угоди –умовами договору не передбачена.

Представниками сторін  у справі підтверджено той факт, що подальші договірні відносини між ними ґрунтувались на іншому договорі, який було укладено внаслідок закінчення строку дії договору № 76067 , то б то     на  підставі  договору    № 76067 від  30.01.2004р.

Укладений  між  сторонами договір за своїм змістом та своєю правовою природою є договором енергопостачання, який підпадає під правове регулювання норм статті 714 ЦК України та статей 275-277 ГК України.

Договір укладено з боку постачальника структурною одиницею Приазовськими  електричними мережами (діла –Мережа), директор якої наділений правом укладати угоди від імені Товариства згідно довіреності  та згідно Положення про Мережу.

Таким чином, в силу статті 714 ЦК України, статті 275 ГК України та розділів 1-2 Договору, Мережа зобов’язалася передати електроенергію Фірмі, а Фірма зобов’язалася оплатити електроенергію згідно додатків до Договору.

Сторони  обумовили   , що  при   виконанні  умов зазначеного  вище   договору   , а  також  при  вирішенні     всіх  питань  , що  їм   не  передбачені   , сторони  зобов`язуються   керуватися    чинним  законодавством   України , в  тому  числі  і  Правилами   користування  електричної  енергії  .

Таким  чином  ,  взаємовідносини   між  сторонами   у  сфері  постачання  та  споживання  електроенергії   регулюються  Законом  України “Про  електроенергетику”  , Правилами  користування  електричної  енергії , зареєстрованих  в  Мінюсті  за  № 903/7191.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

14.01.2004  р.  між    Акціонерною  компанією  “Харківобленерго” м. Харків, Донецьким  регіональним  управлінням  експлуотації водогосподарських об’єктів “Донецькводоексплуотація” м. Донецьк ,      Товариством  з  обмеженою  відповідальністю    “  ДонМеталЗбут “     був  укладений   договір   поруки      № 5/14/01   , на  підставі   якого  Товариство з обмеженою відповідальністю “ДонМеталЗбут” м. Донецьк приймав на себе зобов’язання щодо виконання зобов’язань за  Донецьке   регіональне   управління  експлуотації водогосподарських об’єктів “Донецькводоексплуотація” м. Донецьк , які виникають саме за договором № 76067 від 18.05.00р.

Відповідно до умов  договору    постачання     електроенергії   № 76067   від   30.01.2004р.  ( п.2.1.2, 2.2.5)     позивач    стверджує  , що  поставив  електроенергію  , з  приводу  чого    утворився   борг   за    період   з   серпня 2006 року    по  лютий  2007  року  .    Також,    стверджує , що     згідно рішення    суду  від 03.04.2006р.    №  33/3988  пд    договір  поруки     № 5/14/01  від    14.01.2004р.    між   АК  “  Харківобленерго” , ТОВ  “  ДонМеталЗбут”  і     управління     Донецькводоексплуатації    визнано  не дійсним    , на  підставі  чого   суму  в  розмері    13 189 грн. 82  коп.   , яку  поручитель   перерахував   на його  рахунок    , було  йому  повернено   у  сепні   2006 року   в  виконання  зазначеного  рішення .

Згідно ст. 35    ГПК  України    факти , встановлені     рішенням  господарського  суду    під  час  розгляду      однієї  справи  , не  доводяться    знову     при  вирішенні   інших  спорів  ,  в  яких  беруть участь    ті  самі  сторони .

Дослідивши  матеріали  справи   суд  встановив  ,  що  дійсно   рішенням    суду    від   03.04.2006р. по  справі   32/388  пд   було  визнано   недійсним договір  поруки № 5/14/01 від 14.01.04р.  Як слід, грошові кошти, які перераховані  поручителем  (  ТОВ  “  ДонМеталЗбут”)    платіжними дорученнями № 3 від 17.02.04р., № 7 від 18.02.04р., № 8 від 25.03.04р. в сумі 13189,82грн.,  були     визнані  , по відношенню до  (   ДРУВО  “  Донецькводоексплуатація”  )  безпідставно отриманими. Зазначені кошти в сумі 13189,82грн. зараховувались в погашення заборгованості ДРУВО  “  Донецькводоексплуатація”    перед    АК  “  Харківобленерго”  за користування електроенергією.Проте, таке зарахування з огляду на недійсність договору поруки, не було  визнано  належним  .З  приводу   чого      було  зобов`язано      повернути    АК  “  Харківобленерго”    на  користь  ТОВ  “  ДонМеталЗбут”  грошові кошти в сумі 13189,82грн .

З приводу  зазначеного  АК “  Харківобленерго”  (  позивач  по  справі )     повернув  вказану  суму   в розмері    13 189  грн. 82  коп.  на  рахунок       ТОВ  “   ДонМеталЗбут”  .

Дослідивши     розрахунки  суми боргу    , надані  позивачем    до  позову  , суд  з`ясував, що     ствердження  позивача   щодо   існування   заборгованності  в  розмері     5 493  грн   69  коп.  -  уточнення     б/н  від   22.05.2007р.   та  від   25.06.2007р   (  де     4 578   грн.  08  коп. -      тарифна  складова     та  ПДВ    в  сумі    915 грн. 61  коп. )   , яка  утворилась   станом на  01.01.2005р. ,  спростовується   на  підставі  викладеного  .

Вказана  спірна  сума    заборгованності    ,  період  якої  позивач  змінює  та  нараховує    в  позові  з  серпня  2006 року  по  лютий 2007 року     (  після  дати  винесення  постанови    ДАГС   про  поверненя  коштів  в  розмері    13 189 грн.   82 коп.)  ,    є  передплатою    за  зазначеним  договором    в   сумі   14 465 грн. 69  коп.  , зробленій  поручителем  ТОВ  “Дон МеталЗбут”     та  поверненій    на  його   адресу  згідно  постанови  ДАГС  тільки  в  сумі                  13 189 грн. 89  коп.   .

Суд  зазначає    , що  ця  сума   -  5 493  грн   69  коп. -    утворилась     внаслідок  різниці      між    вартістю     спожитої    електричної енергії     та  перерахованими   коштами   за  електричну  енергію   , як  з  боку   відповідача   за  договором    №  76067  від    30.01.2004р.     та  і з  боку    ТОВ  “   ДонМеталЗбут”  за  договором  поруки   від   14.01.2004р.    № 5/14/01            (  платіжні  доручення  № 3 від 17.02.04р., № 7 від 18.02.04р., № 8 від 25.03.04р. в сумі 13189,82грн.)   та  розміром      переплати  за  рахунком  .   Як  вбачається  з рахунку   за  червень  2006року    , виписаним   АТ  “  Хароківобленерго” , за підприємством відповідача     по  особливому  рахунку   №  76067  обліковувалась    передплата   за  отриману    електроенергію     у  сумі     7 401  грн. 48    коп.   (  акт звірки розрахунків  станом на   01.05.2006р.)

То б то     позивач   просить  стягнути     з  відповідача  борг  в  сумі   5 493  грн   69  коп., але   розрахунок   зазначеної  суми   є  неточним  , тому  суд  не  має  можливості  виявити   її розмір  , оскільки  сума    перерахування  за  договором   склала   13189, 82  грн. , а сума  переплати   склала  7 401  грн. 48  коп.    – акт звірки  станом на   01.05.2006р.  , підписаний  сторонами   (  коли  сторонами  -  відповідачем  заявляеться більша  сума переплати   в  відзиві  на позов   -   7 642 грн. 03  коп.   , яка  не  підтверджується  документально , оскільки   в  листі  № 05/508 від 11.10.2006р.     він  стверджує , що  розмір  переплати  складав   7 607 , 09 грн -  по  особовому  рахунку  ,   а     акту  звірки   -    7 401 , 48  грн.   )  .

Щодо  стягнення       боргу   в  сумі   5 493  грн   69  коп .  за  період    серпня  2006 року  по    28.02.2007р.      суд  зазначає,   що      зазначений  період    вказаний  позивачем  не  вірно , оскільки   фактично    заявлена  сума вважається   нарахованою    за  період  з  01.01.2005р.     То б то  позивачем не правомірно    змінений  період  нарахування   ,   з  приводу чого  повторно  на  аресу  відповідача  були виставлені  рахунки на  оплату   .   Але    зазначена  сума   саме   заборгованості   є  відсутньою  за  спірний  період  з 01.01.2005р. , так  як  була  погашена    ТОВ “  ДонМЕталЗбут”    та  увійшла  до   суми 13 189 , 82  грн.      То б то     перерахунок, здійснений  позивачем  (  нові  рахунки  на  оплату )  суперечить     вимогам    Закону  України   “   Про   бухгалтерський  облік” , з  огляду  на  наступне .

Згідно  з  ст.    1  Закону  України   “   Про   бухгалтерський  облік”    :       зобов'язання -   заборгованість   підприємства,   що  виникла  внаслідок  минулих  подій  і  погашення  якої  в  майбутньому,  як   очікується,   приведе   до  зменшення  ресурсів  підприємства,  що втілюють у собі економічні вигоди .   Господарська операція - дія або подія,  яка викликає зміни  в  структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ,  який  містить  відомості  про господарську операцію та підтверджує її здійснення .

Відповідно  до   ч.1.  ст. 9  Закону  України   “   Про   бухгалтерський  облік”  підставою   для   бухгалтерського   обліку   господарських  операцій  є  первинні  документи,  які  фіксують  факти здійснення  господарських операцій.  Первинні документи повинні бути  складені

під  час здійснення господарської операції,  а якщо це неможливо -  безпосередньо після її закінчення.  Для контролю та  впорядкування  оброблення   даних   на   підставі   первинних  документів  можуть   складатися зведені облікові документи.

Отже  , з  огляду  на  зазначене   , суд  виявив , що    в  чинному  законодавстві     відсутня  можливість     відновлення    виконання  зобов`язання   .

Зазначену  суму    в розмері  5 493  грн   69  коп .   не  можна  розцінювати  як  суму  боргу   ,   так  як  по  бухгалтерському  обліку  підприємств  заборгованість  відсутня   .   В  даному  випадку  ця  сума   є  сумою  понесених   позивачем  збитків .

Отже , дослідивши  матеріали  справи    ,  суд  з`ясував   , що      позовні  вимоги     щодо  стягнення  суми  заборгованості   не   можуть  підлягати  задоволенню  , як  саме  заборгованість  , оскільки  являються  збитками    ,  понесеними  позивачем    , які   він  не    заявляє  в  наданому  позову  суду     , але     які   повинен  довести   при  подачі інших  позовних  вимог    в  розумінні    ст. ст. ч   2. ст. 224   , 225   ГК України

Згідно ст. 625 ЦК  України  позивач  просить  стягнути з  відповідача  :  356 грн. 09  коп.-  індекс інфляції   ,   66  грн.   38  коп. -   3  %  річних  .    , які  не  підлягають  задоволенню  з  наведених  підстав .

Відповідно до ст.625 ЦК України  боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В  даному  випадку    позивачем  не  було  доведено  , що  зі  сторони  відповідача    було  порушене  грошове  зобов`язання   у  відпошенні  до  позивача   .

Ткож,  на  підставі    ст.  549  ЦК  України  позивач  просить стягнути   з  відповідача    пеню в  розмері   377 грн. 42 коп.    , яка  не  підлягає  задоволенню   , оскільки  позивачем  не  було  доведено  , що   зі  сторони  відповідача     було  порушене  грошове  зобов`язання   у  відпошенні  до  нього  .

На  час  розгляду  справи  до  суду  не було  надано   документів,  які б  свідчили  про   обгрунтованість  позовних  вимог   . Враховуючи  викладене,  суд  приходить  до  висновку,  що   позовні  вимоги      є  не    обгрунтовними  та  такими , що  не  підлягають  задоволенню  .

Витрати по сплаті   держмита  та  витрати на  інформаційно - технічне   забезпечення  судового   процесу  , покладаються  в  разі  неправомірних  дій  , на  позивача  по  справі   згідно   ст.ст.   44,49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст.ст. 526,   624 , 625 ЦК України, 224 , 225  ГК  України     і керуючись ст.49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Акціонерної компанії “Харківобленерго” м. Харків до Донецького регіонального управління експлуотації водогосподарських об’єктів “Донецькводоексплуотація” м. Донецьк про стягнення 6 293  грн. 58  коп., з яких   :    5  493  грн.    69  коп.  -        сума  боргу за  електроенергію   ,   377 грн. 42  коп. -  сума  пені  ,    356 грн. 09  коп.-  індекс інфляції   ,   66  грн.   38  коп. -   3  %  річних    ,  відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення   підписане    19.07.2007р.

Суддя

Надруковано 3 прим.:

1 прим.-Господарському суду Донецької області

2  прим. -сторонам

Виконавець – Подолян   О.О.