ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

06.11.2007                                                                                Справа №  4/364-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства "Полімер-Сервіс" смт. Нововоронцовка

Херсонської області

до дочірнього сільськогосподарського підприємства "Агро-Форум-2" с. Осокорівка Нововоронцовського району Херсонської області

про   стягнення   50.155грн.00коп.

за участю   представників сторін:

від  позивача   -  уповноважена особа Космацький П.В.

від  відповідача  - уповноважена особа  Шабалін В.Ю.

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся з  позовом про  стягнення з  відповідача  16000грн.00коп. у зв'язку з  попередньою  оплатою  коштів в рахунок поставки  овочів за договором  купівлі-продажу від 20.06.2006року, посилаючись на не виконання відповідачем своїх  обов'язків по  передачі  сільгосппродукції. Крім  цього, він  просить  стягнути  32980грн.00коп. штрафу,  965грн.00коп. втрат від інфляції,  210грн.00коп. –3%  річних, посилаючись на те, що  відповідач не  відвантажив продукцію  у встановлені договором строки і не повернув  отримані кошти.

Заявою від 09.10.2007року позивач  зазначив, що  відповідач сплатив йому суму основного  боргу після подачі позовної  заяви,  тому  просить  стягнути 32980грн.00коп. штрафу,  965грн.00коп. втрат від інфляції,  210грн.00коп. –3%  річних.

Відповідач позовні вимоги не  визнає, посилаючись на те, що за умовами  укладеного  між сторонами  договору  позивач повинен  самостійно  направити  транспорт  за  продукцією, що  ним не  було  виконано, тому він  вважає що  позивач  відмовився від отримання товару, а порядок і строки повернення коштів договором не  встановлено.  Він  також  стверджує, що  позивач не  звертався до  нього з  вимогою  про  повернення коштів, а наданий до  матеріалів справи  лист від 13.09.2006року №132/06 він  не  отримував, тому вважає, що відсутні підстави стягнення штрафу, втрат  від  інфляції  та річних  процентів.

Дослідивши матеріали  справи, заслухавши представників сторін, суд  дійшов до  висновку про  те, що  позовні вимоги підлягають  задоволенню  частково  з  урахуванням  наступних  підстав.

Між приватним підприємством "Полімер-Сервіс" (позивач) та дочірнім сільськогосподарським  підприємством "Агро-Форум-2" (відповідач по  справі)  20.06.2006року  укладено  договір  купівлі-продажу. Згідно з  цим договором  відповідач прийняв  на себе обов'язки до 20 вересня 2006року  відвантажити позивачу  томати в кількості 100тон за ціною 500грн.00коп. за 1 тону на загальну суму 50000грн.00коп. (з  урахуванням ПДВ).

Оплату товару за умовами  пункту 4.1 договору від 20.06.2006року  позивач зобов'язався здійснити  на умовах  попередньої  оплати згідно з  виставленими рахунками  відповідача.

Матеріали  справи  свідчать про  те, що  позивач  платіжним дорученням №1 від 21.06.2006року  перерахував відповідачу 10000грн.00коп. в якості попередньої  оплати  за  томати . Крім  того, ним в касу відповідача  за квитанцією до  прибуткового  ордера №484 від 21.06.2006року внесено  40000грн.00коп. Підставою  платежу зазначено –попередня оплата за томати.  На підтвердження отримання коштів відповідач видав позивачеві прибуткові накладні №65від  21.06.2006року на суму 40000грн.00коп. та №66 від 21.06.2006року на 10000грн.00коп., що  свідчить  про  прийняття ним  перерахованих  коштів в рахунок виконання умов договору  купівлі-продажу. Таким чином, позивачем виконані умови договору купівлі-продажу щодо  оплати   вартості томатів.

Відповідно до  статті 629 ЦК України укладений між  сторонами  договір  купівлі-продажу від 20.06.2006року  є  обов'язковим до  виконання і сторони мають  дотримуватися взятих  на себе зобов'язань  за договором, оскільки  відповідно до  ст. 525 ЦК України одностороння відмова  від  зобов'язання або  одностороння зміна його  умов не  допускається.

Згідно зі статтею 663 ЦК України продавець  зобов'язаний  передати   товар  покупцеві у строк, встановлений  договором купівлі-продажу, а якщо  зміст  договору не  дає  змоги визначити  цей строк -  відповідно до положень ч.2 статті 530 ЦК України, тобто у 7-денний  строк від  дня пред'явлення вимоги.

Частина 2 статті 693  ЦК України передбачає, що якщо  продавець, який одержав суму попередньої  оплати, не  передав товар у встановлений строк, покупець  має  право на свій розсуд  вимагати  передання оплаченого  товару або  повернення суми  попередньої  оплати.

Ще до  настання кінцевого  строку передачі томатів, позивач листом від 13.09.2006року  №132/06   вимагав у відповідача передачі  товару  до  20.09.2006року, а в разі неможливості його  поставки -  повернення  до  21.09.2006 року отриманих  він  нього  коштів. Зазначений лист отриманий 13.09.2006року посадовою  особою  відповідача –заступником директора В.В. Волченко, про що  свідчить  його  підпис та печатка підприємства на зазначеному листі, оригінал  якого  оглядався в засіданні суду та наданий до  матеріалів справи.

Однак, незважаючи  на вимогу, відповідач  не  виконав обов'язків за пунктом 3.2 договору  і в строк до  20.09.2006року томати  позивачеві не  відвантажив.

Його  посилання на те, що  позивач сам  ухилявся від  отримання товару та не  повідомив відповідача про подачу автотранспорту під  завантаження відповідно до  умов пункту 3.1 договору, незважаючи  на те, що  томати  були підготовлені для їх  передачі позивачеві, не  підтверджені жодними  доказами  в розумінні ст.32, 33 ГПК України.

Крім  того, за вимогами пункту 2  частини 1  статті 664 ЦК України    обов'язок продавця  передати  товар  покупцеві вважається виконаним  в момент надання товару  в розпорядження покупця, якщо  товар  має  бути  переданим  покупцеві за місцезнаходженням  товару. Товар вважається наданим в розпорядження покупця, якщо  у строк, встановлений договором, він  готовий  до   передання покупцеві у належному місці  і покупець  поінформований  про  це. Документального  підтвердження  того, що  томати  у встановлений договором строк були готові до  передачі позивачу і відповідач проінформував його про таку готовність   відповідач суду не  надав, тому його  посилання  на  те, що  позивач сам  ухилявся від  отримання товару не  приймаються судом як належний доказ з  огляду належності і допустимості доказів в господарському процесі, встановлених  статтею 34 ГПК України.

До того ж, отримавши  вимогу  позивача від 13.09.2006року про  відвантаження товару або  повернення  коштів, відповідач згідно з  вимогами ч. 2 ст. 530 ЦК України  повинен  був виконати зазначені в ній вимоги  у семиденний строк від  дня пред'явлення вимоги, хоча б  шляхом повідомлення позивача про  свої  наміри  щодо виконання умов договору, чого ним  не  було  здійснено.

Посилання відповідача на те, що заступник директора В.В. Волченко не  мав повноважень  на отримання  листа від позивача не приймається судом, оскільки  будучи  посадовою  особою та прийнявши лист  від  13.09.2007року, заступник директора повинен  був передати  зазначений лист на виконання відповідним службам. Той факт  що  лист  позивача не  був зареєстрований у відповідача  по  вхідній кореспонденції, свідчить  про  внутрішні проблеми  самого  відповідача за які позивач не  несе відповідальності.

Частиною 2 статті 693 ЦК України встановлено, якщо  продавець, який одержав суму попередньої оплати, не  передав товар  у встановлений  строк, покупець  має  право  на свій розсуд   вимагати  передання  оплачених  товарів або  повернення суми  попередньої  оплати, що  позивач і зробив, надіславши відповідачу вимогу від  13.09.2006року.

Матеріалами  справи  підтверджується, що  отримані від  позивача кошти  відповідач повертав частково з 19.11.2006року по  21.08.2007року і станом на день  звернення з  позовом його  борг  становив 16.000грн.00коп, які були перераховані  відповідачем після надіслання позову до  суду (15.09.2007року) платіжним дорученням від 17.09.2007року, тому провадження у справі в частині стягнення 16.000грн.00коп.  підлягає  припиненню  відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Крім того, відповідно до ч.3 статті 693 ЦК України  на суму попередньої  оплати  нараховуються проценти  відповідно до  статті 536 ЦК України від  дня, коли  товар  мав бути  переданий, до  дня фактичного передання  товару   покупцеві або  повернення йому суми  попередньої  оплати. З урахуванням  зазначених  вимог  закону та відповідно до  ч.2 ст. 625 ЦК України  з  відповідача  підлягає  стягненню 965грн.00коп. втрат  від  інфляції  та 210грн.00коп. 3% річних

Розглядаючи  позовні вимоги в частині стягнення  32980грн.00коп. штрафу, суд  виходить  із  наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають   правові наслідки, встановлені  договором, або  законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої  відмови  від  зобов’язання, якщо  це  встановлено  договором або  законом або  розірвання договору; зміна умов зобов’язання;  сплата неустойки (в тому числі штрафу,  пені); відшкодування збитків.

Укладаючи  договір, сторони пунктом 9.2 договору від 20.06.2006року  узгодили, що  в разі прострочки  строків, встановлених  пунктом 3.2 договору (обов'язок відвантаження відповідачем товару до 20.09.2006року),  відповідач сплачує  позивачу  штраф в розмірі 0,5% від ринкової  вартості непереданого  товару за кожен  день  прострочки.

Відповідач не  виконав свого  обов'язку по  відвантаженню  товару в передбачені договором строки. Не  виконана  ним і вимога позивача від 13.09.2006року  про  передачу товару до  20.09.2006року. За таких  підстав, виходячи  із  вимог  договору та ч.6 ст. 232 ГК України, позивачем обґрунтовано нараховано  штраф в сумі 32.980грн.00коп. за 6  місяців (з  21.09.2006року по 21.03.2007року),  який   за своєю природою  є  пенею.

Разом з  тим, належні до  сплати  штрафні санкції  є надмірно  великими  порівняно  із  збитками  кредитора, так як  сума отриманих коштів позивачеві на день  вирішення спору повернена відповідачем в повному розмірі, тому суд  вважає можливим  зменшити  розмір  санкцій на 50%. Стягненню  підлягає 16.490грн.00коп.

Судові витрати  відносяться на сторони   пропорційно  від  суми  задоволених  позовних  вимог.

В засіданні за згодою  представників сторін  оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

На підставі п. 1, 7 ст. 193, ч. 6 ст. 231, ст. 233 Господарського Кодексу України, ст. 525, 526, 611, 665 Цивільного Кодексу України  та керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ст. 80, ст. 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні   вимоги  задовольнити  частково.

2. Стягнути з дочірнього сільськогосподарського  підприємства "Агро-Форум-2" с. Осокорівка вул.Леніна, 1 Нововоронцовського району Херсонської області р/р 5 в АКБ «Форум»  м. Київ МФО 322948 код 30903960  на користь приватного підприємства "Полімер-Сервіс" смт. Нововоронцовка  вул.Петровського, 11  Херсонської області  р/р 260006590 в  ВАТ «Райффайзен банк «Аваль»  МФО 352092 код 30439707  -  16.490грн.00коп. штрафу,  965грн.00коп. втрат від інфляції,  210грн.00коп. –3%  річних,  336грн.66коп.  витрат по сплаті  державного мита  та  79грн.20коп.   витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ   видати  після набрання рішенням   законної сили.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 16.000грн.00коп. основного боргу .

4. Звільнити дочірнє сільськогосподарське  підприємство "Агро-Форум-2" с. Осокорівка вул.Леніна, 1 Нововоронцовського району Херсонської області р/р 5 в АКБ «Форум» м. Київ  МФО 322948 код 30903960  від стягнення штрафу в сумі  16.490грн.00коп.

Суддя                                                                       З.І. Ємленінова

Рішення оформлено  відповідно до

ст. 84 ГПК України 09.11.2007року.