ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2007 р.

№ 2-293/07(2-3348/06)

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової - головуючого
Н.О. Волковицької  Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

відповідачів  третьої особи

не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином) не з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги

ОСОБА_1, представника
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

на ухвалу

Донецького апеляційного
господарського суду від 04.04.07р.

у справі

№ 2-293/07 Будьоннівського
районного суду міста Донецька

за позовом

ОСОБА_7

до      третя особа

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Тепличний";
-          ОСОБА_2; -          ОСОБА_3; -          ОСОБА_4; -          ОСОБА_5  ОСОБА_6.

про

визнання недійсними загальних
зборів засновників ТОВ "Тепличний" від 11.12.2006р.,  загальних зборів учасників ТОВ
"Тепличний" від 30.01.2007р., недійсними всіх ухвалених на ньому
рішень та відповідних пунктів статуту ТОВ "Тепличний"

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_7  звернулася до Будьоннівського районного суду
міста Донецька з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
“Тепличний”,  ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5про визнання недійсними загальних зборів засновників ТОВ
"Тепличний" від 11.12.2006р., недійсними всіх ухвалених на них рішень
та пунктів 9.9, 9.10, 9.12, 9.15 статуту, про визнання недійсними наказів про
звільнення з посади ОСОБА_6. та призначення виконуючим обов'язки ОСОБА_2.,
посилаючись на порушення порядку проведення вказаних зборів, суперечність
положень Статуту нормам чинного законодавства, чим порушено її права як
засновника (учасника) товариства. Позовні вимоги мотивовано Законом України
"Про господарські товариства", які регулюють порядок проведення
зборів засновників. Позовні вимоги було доповнено вимогою про визнання
недійсними загальних зборів учасників ТОВ "Тепличний" від
30.01.2007р. та ухвалених на них рішень.

Також ухвалою Будьоннівського
районного суду міста Донецька від 19.12.2006р. (суддя Реброва С.О.) було
задоволено клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом
припинення дії рішення загальних зборів засновників ТОВ "Тепличний"
від 11.12.2006р. в частині усунення з посади директора товариства ОСОБА_6. і
призначення на посаду виконуючого обов'язки директора  ОСОБА_2., заборони ТОВ "Тепличний",
його представникам, адміністрації, охороні, іншим фізичним та юридичним особам
перешкоджати виконанню своїх обов'язків директором ТОВ "Тепличний"
ОСОБА_6. та виконуючій обов'язки директора
ОСОБА_7., скликати загальні позачергові збори учасників ТОВ
"Тепличний" та проводити вже скликані загальні позачергові збори
учасників ТОВ "Тепличний".

Ухвалою 18.01.2007р. місцевий суд в
порядку статті 154 Цивільного процесуального кодексу України за клопотанням
представника відповідачів скасував заборону ТОВ "Тепличний", його
представникам, адміністрації, охороні, іншим фізичним та юридичним особам
скликати загальні позачергові збори учасників ТОВ "Тепличний" та
проводити вже скликані загальні позачергові збори учасників ТОВ
"Тепличний".

Водночас ухвалою від 19.01.2007р.
місцевий суд, керуючись статтями 151-153 Цивільного процесуального кодексу
України скасував ухвалу суду від 18.01.2007р. та заборонив ТОВ
"Тепличний" (, Україна, м. Донецьк, вул.
Землеробська, 32), його представникам, адміністрації, охороні, іншим фізичним
та юридичним особам скликати загальні позачергові збори учасників ТОВ "Тепличний"
та проводити вже скликані загальні позачергові збори учасників ТОВ
"Тепличний".

Ухвалою від 31.01.2007р. судом
прийнято заяву про доповнення позовних вимог у даній справі та в порядку
забезпечення позову припинено дію всіх рішень, які були прийняті загальними
зборами засновників ТОВ "Тепличний" від 30.01.2007р., заборонено ТОВ
"Тепличний", його представникам, адміністрації, охороні, іншим
фізичним та юридичним особам перешкоджати виконанню своїх обов'язків директором
ТОВ "Тепличний" ОСОБА_6.

Рішенням Будьоннівського районного
суду міста Донецька від 27.02.2007р. позовні вимоги задоволено частково;
визнано недійсними рішення, прийняті на загальних зборах засновників ТОВ
"Тепличний" від 11.12.2006р. та від 30.01.2007р.; визнано недійсним
наказ про звільнення з посади директора ТОВ "Тепличний" ОСОБА_6. та
призначення виконуючим обов'язки директора ОСОБА_2.; визнано недійсним пункт
9.9 Статуту ТОВ "Тепличний" в частині строку повідомлення не менш як
за сім днів; визнано недійсним друге речення пункту 9.10 Статуту ТОВ
"Тепличний" в частині строку внесення пропозицій не менш як за сім
днів; визнано недійсним друге речення пункту 9.15 Статуту ТОВ
"Тепличний" в частині строку на виконання вимог засновників 7 днів; з
відповідачів на користь позивача стягнуто рівними частками 47грн. сплаченого
державного мита.

Судове рішення вмотивовано,
зокрема, проведенням загальних зборів ТОВ "Тепличний" 30.01.2007р.
під час дії заборони на їх скликання відповідно до забезпечення позову за
ухвалою від 19.01.2007р.

Ухвалою місцевого суду від
27.02.2007р. на підставі статті 154 Цивільного процесуального кодексу України
за наслідками розгляду справи скасовано ухвалу суду від 19.01.2007р. про
заборону ТОВ "Тепличний", його представникам, адміністрації, охороні,
іншим фізичним та юридичним особам скликати загальні позачергові збори
учасників ТОВ "Тепличний" та проводити вже скликані загальні
позачергові збори учасників ТОВ "Тепличний" в цивільній справі за
позовом ОСОБА_7до Товариства з обмеженою відповідальністю “Тепличний”,  ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про
визнання недійсними загальних зборів засновників ТОВ "Тепличний" від
11.12.2006р., недійсними всіх ухвалених на них рішень та пунктів 9.9, 9.10,
9.12, 9.15 статуту, про визнання недійсними наказів про звільнення з посади ОСОБА_6.
та призначення виконуючим обов'язки ОСОБА_2. та ухвалу суду від 31.01.2007р.
про припинення дії всіх рішень, які були прийняті загальними зборами
засновників ТОВ "Тепличний" від 30.01.2007р., заборонено ТОВ
"Тепличний", його представникам, адміністрації, охороні, іншим
фізичним та юридичним особам перешкоджати виконанню своїх обов'язків директором
ТОВ "Тепличний" ОСОБА_6.

Ухвалами Донецького апеляційного
господарського суду від 04.04.2007р. (головуючий суддя -Діброва Г.І., судді
-Дзюба О.М., Стойка О.В.) було відмовлено ОСОБА_1, представнику відповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу
Будьоннівського районного суду міста Донецька від 19.01.2007р. та апеляційної
скарги на ухвалу Будьоннівського районного суду міста Донецька від 30.01.2007р.
на підставі приписів статей 86, пункту 1 статті 91, статті 97 Господарського
процесуального кодексу України. Апеляційною інстанцією зазначено, що сторони по
справі мають право оскаржити рішення місцевого суду, що не вступило в законну
силу, а, оскільки на момент вирішення питання про прийняття до провадження
апеляційних скарг оскаржені ухвали скасовано, то у апеляційного господарського
суду немає підстав для прийняття їх до свого провадження.

Не погоджуючись з ухвалами
апеляційного господарського суду, ОСОБА_1, представник відповідачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, звернувся з касаційними скаргами до Вищого
господарського суду України, в яких просить скасувати ухвали апеляційного
господарського суду повністю та направити справу на новий розгляд по суті в
апеляційну інстанцію.

Скарги вмотивовано порушенням
апеляційним господарським судом статті 97 Господарського процесуального кодексу
України, що містить вичерпний перелік підстав для повернення апеляційної скарги
без розгляду; порушенням статті 154 Цивільного процесуального кодексу України,
що надає місцевому суду скасовувати застосовані ним заходи із забезпечення
позовних вимог, а не ухвали, яким ці заходи були застосовані.

Позивач відзив на касаційні скарги
не подав; сторони не скористались правом на участь представників у судовому
засіданні.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні,
колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню частково, а
ухвали апеляційної інстанції скасуванню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті
1117  Господарського
процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи
перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального
і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Підставою для скасування або зміни
судових рішень судів попередніх інстанцій є порушення або неправильне
застосування ними норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини 1 статті  91 Господарського процесуального кодексу
України сторони у справі мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор
-апеляційне подання на рішення місцевого суду, яке не набрало законної сили,
водночас статтею 106 Кодексу передбачено можливість оскарження в апеляційному
порядку ухвал місцевого господарського суду.

Також за приписами статей 292 та
293 Цивільного  процесуального кодексу
України передбачено право апеляційного оскарження ухвал суду першої інстанції,
яким користуються сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також
інші особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права
та обов'язки; оскарженню в апеляційному порядку підлягають ухвали про
забезпечення позову.

Статтею 154 Цивільного
процесуального кодексу України суду надано право скасовувати застосовані ним
заходи зі забезпечення позову. Натомість, вказана стаття не передбачає права
суду самостійно скасовувати саму ухвалу суду про забезпечення позову.

Таким чином, вказуючи на скасування
оскаржуваних ухвал місцевого суду самим місцевим судом, як на підставу відмови
у їх апеляційному оскарженні, апеляційною інстанцією не враховано те, що
основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України є законність і
що, відповідно до статті 2 Закону України “Про судоустрій України”, суд,
здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечує захист
гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і
громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і
держави.

Крім того, скасовуючи заходи зі
забезпечення позову, суд припиняє їх дію на майбутнє, однак не вирішує питання
про правомірність застосування вказаних заходів у попередній період. Чинність
заходів забезпечення позову до їх скасування судом впливає на можливість
захисту сторонами своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Апеляційним господарським судом не
враховано, що одним з мотивів задоволення позовних вимог у рішенні суду вказано
саме порушення відповідачами ухвали суду про забезпечення позову, яка ними
оскаржується як незаконна.

Таким чином, перевіривши у
відповідності до частини 2 статті 111 5
Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення в ухвалі апеляційного суду, судова
колегія погоджується з доводами касаційних скарг про порушення апеляційним
господарським судом встановлених статтею 129 Конституції України принципів
здійснення правосуддя та обмеження права сторони на апеляційне оскарження,
порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування прийнятих
ухвал.

Водночас касаційна інстанція не може
направити апеляційні скарги до апеляційної інстанції для їх розгляду по суті,
оскільки за відмови у прийнятті апеляційних скарг по суті апеляційним судом не
встановлювались обставини наявності чи відсутності підстав для їх прийняття чи
повернення без розгляду, а встановлення таких обставин виходить за межі
повноважень касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1,
представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5задовольнити.

Ухвали Донецького апеляційного
господарського суду від 04.04.2007 року у справі № 2-293/07 Будьоннівського
районного суду міста Донецька скасувати.

Апеляційні скарги разом зі справою
направити до Донецького апеляційного господарського суду зі стадії прийняття до
провадження.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді:                                                                                                    Н.
Волковицька

Л. Рогач