ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 р.
№ 4/15д/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                            Абрамян А.Л. довіреність № 136
від 11.05.2007

відповідача                                        не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Хортиця”

на  рішення

господарського суду Запорізької області від 31.01.2007

у справі

господарського суду
№ 4/15д/07

Запорізької області

за  позовом
Територіальної громади с. Долинське в особі Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Хортиця”

про

визнання недійсним договору найму (оренди) цілісного майнового комплексу та стягнення збитків в сумі 49 906,83 грн.

В грудні 2006 року територіальна громада с. Долинське в особі Долинської сільської ради звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Хортиця” (далі –ТОВ “Агрофірма “Хортиця”) про визнання недійсним на майбутнє договору найму (оренди) цілісного майнового комплексу від 26.09.2005 та стягнення 49 906,83 грн. збитків. Позовні вимоги мотивовані тим, що зазначений договір не відповідає вимогам закону, а саме: ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”. Крім того, передбачена договором плата за користування майном не відповідає Методиці розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, внаслідок чого позивач зазнав збитки в розмірі неодержаної орендної плати в сумі 49 906,83 грн.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Запорізької області від 31.01.2007, ТОВ “Агрофірма “Хортиця” звернулось з касаційною скаргою, в якій просить змінити мотивувальну частину рішення господарського суду Запорізької області від 31.01.2007, а саме, виключити формулювання про те, що договір є неукладеним, посилаючись на те, що посилання суду в мотивувальній частині рішення на те, що спірний договір є неукладеним, не відповідає дійсним обставинам справи.

У відзиві на касаційну скаргу територіальна громада с. Долинське в особі Долинської сільської ради зазначила прохання касаційну скаргу ТОВ “Агрофірма “Хортиця”  залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 31.01.2007 залишити без змін.

В судове засідання 22.10.2007 не з’явився представник ТОВ “Агрофірма “Хортиця”. Враховуючи, що про час і місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за його відсутності.

Вислухавши представника територіальної громади с. Долинське в особі Долинської сільської ради, дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.01.2007 (суддя Зінченко Н.Г.) в задоволенні позову відмовлено. Судове рішення вмотивовано тим, що договір оренди цілісного майнового комплексу від 26.09.2005 не містить таких передбачених ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” істотних умов договору оренди як забезпечення виконання (неустойка (штраф, пеня), порука, гарантія, завдаток) та страхування орендарем взятого в оренду майна, а тому є неукладеним, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ч. 8 ст. 181 ГК України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Вищий господарський суд України зазначає, що судом прийнято рішення у справі за неповним з’ясуванням обставин справи.

Судом фактично не перевірено доводи ТОВ “Агрофірма “Хортиця” щодо обставин укладення договору оренди, а саме про те, що проект договору найму (оренди) цілісного майнового комплексу від 29.09.2005 було запропоновано Долинською сільською Радою, також нею було надано при укладенні договору розрахунок орендної плати.

Судом також не з’ясовано, чи вчинялись сторонами вказаного договору дії щодо приведення його у відповідність із вимогами ст. 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, зокрема, шляхом внесення змін.

З огляду на зазначене рішення суду підлягає скасуванню як таке, що прийнято без дотримання вимог статтей 32, 43 ГПК України щодо всебічного, повного і об’єктивного з’ясування всіх обставин справи, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Хортиця” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 31.01.2007 у справі № 4/15д/07 скасувати.

Справу № 4/15д/07 передати на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Головуючий суддя                                                                             В.Карабань

судді:                                                                                                    Л.Ковтонюк

В.Чабан