ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2007
Справа №2-24/4138-2006

За позовом – Державного підприємства (ДП) „Дельта-Лоцман” (54017, м.Миколаїв, вул. Лягіна, 27)

До відповідача – Державного підприємства (ДП) „Керченський морський торговий порт” (98312, м. Керч, вул. Кірова, 28)

Про стягнення 4553,74 дол. США.

Суддя Г.Г.Колосова

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача  – Беседков О.Г., представник, довіреність у справі

Від відповідача – Климачова Л.С., юрисконсульт, довіреність у справі

Суть спору:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення 4553,74 дол. США заборгованості за договором № 29-05 від 01.03.2005р.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у відзивах на позов та у судовому засіданні вимоги не визнає за мотивами, що викладені у них.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, вислухавши представників  сторін, суд, -

встановив:

01.03.2005р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 29-05 з протоколом розбіжностей та додатковою угодою (а.с. 8-12).

Згідно з умовами вказаного договору позивач зобов’язався за заявками відповідача надавати послуги з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден суднам, які знаходяться  під субагентським обслуговуванням відповідача.

У позовній заяві ДП «Дельта-Лоцман» посилається на те, що позивачем у виконання умов договору були надані послуги та виставлені 10 рахунків, однак відповідач у порушення п.п. 4.2, 4.3 договору розрахувався не в повному обсязі, у зв’язку з чим утворилась  заборгованість у сумі 4553,74 дол. США.

Як вбачається з вказаних рахунків, вони виставлені у період з 18.07.2005р. по 27.09.2005р.

Пунктом 1.1 договору № 29-05 передбачено, що споживачем послуг “Підприємства” (позивача у справі) є “судновласник”, від імені та за дорученням якого діє «агент» (відповідач  у справі). Тобто послуги  надавались  судновласникам  (споживачам послуг), про що свідчать заявки на прохід суден, лоцманські квитанції, рахунки та квитанції.

Згідно з п.2.2.4 договору від 01.03.2005 р. № 29-05 “агент” (відповідач)  зобов'язаний  перераховувати кошти, отримані від судновласника, відповідно до рахунків, які виставлені підприємством, у терміни, визначені цим договором.

Відповідно до п.4.2 договору, оплата проводиться “агентом” відповідно до рахунків, що виставляються “підприємством” (позивачем) і які підтверджені лоцманськими квитанціями та квитанціями ЦРРС, в межах перерахованих судновласником коштів.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що “агент” несе відповідальність перед “підприємством” за повноту та своєчасність оплати наданих послуг  у межах наданих  йому судновласником коштів.

Таким чином перерахування агенту (відповідачу) грошових коштів судновласником є передумовою подальшої оплати агентом послуг, які надаються позивачем для судновласника, а не для порту.

Відповідно до ст. 243 Цивільного кодексу України, комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності. Комерційне представництво одночасно кількох сторін правочину допускається за згодою цих сторін та в інших випадках, встановлених законом. Повноваження комерційного представника можуть бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю. Особливості комерційного представництва в окремих сферах підприємницької діяльності встановлюються законом.

Відповідно до ст. 295 Господарського кодексу України комерційне посередництво                   (агентська діяльність) є  підприємницькою діяльністю, що полягає  в наданні  комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання  при здійсненні  ними  господарської діяльності шляхом посередництва  від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого  він  представляє.

Відповідно до ст. 116 Кодексу торгівельного мореплавства України, у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов’язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що повне  виконання відповідачем, як агентом, зобов'язань по оплаті наданих послуг, залежить від своєчасного та повного перерахування коштів судновласником на рахунок агента.

У судовому засіданні позивач підтвердив, що спірна сума 4553,74 дол. США є податком  на додану вартість, який позивач включив у склад вартості наданих послуг.

Відповідач посилається на те, що вказана сума ПДВ не була перерахована судновласниками-нерезидентами, про що він інформував позивача листом № б/2925 від 29.06.2005р. (а.с. 74).

Крім того, ДП «Керченський морський торговельний порт» звертався до агента за субагентською угодою № 205/пФ/03 від 10.07.2003р. – Приватного підприємства «Морське агентство «ФАМ» з позовною заявою про стягнення заборгованості у розмірі 26072,76 дол. США.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 01.03.2006р. у справі № 10/279, яке залишено без змін Постановою Вищого господарського суду України від 31.08.2006р., у позові відмовлено (а.с. 122-137).

Крім того, відповідач звертався з позовною заявою про стягнення заборгованості до іншого агента – Приватного підприємства «ФАМ Балкерс» (а.с. 118-121).

Як вбачається з наданих документів, вказана заборгованість становить суми ПДВ, які не сплачені ДП «Керченський морський торговельний порт», періоди надання послуг співпадають із періодом, вказаним ДП «Дельта-лоцман» у позовній заяві.

Наведене свідчить про вжиття відповідачем всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов’язань.

Відповідачем було здійснено організацію лоцманських проведень і послуг ЦРРС  у Керченській протоці для суден агентів (третіх осіб), які виконують транзитний прохід через КЄК, що підтверджено лоцманськими квитанціями.

Статтею 84 Кодексу торгівельного мореплавства України встановлені види цільових портових зборів та зазначено, що інші види зборів можуть встановлюватися законодавчими актами України.

Відповідно до статті 106 Кодексу торгівельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Згідно частини 1 статті 115 Кодексу торгівельного мореплавства України із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Наказом Міністерства транспорту України від 27 червня 1996 року № 214 (із змінами) затверджені збори і плати за послуги, що надаються судам у морських торговельних портах України та встановлено лоцманський збір, збір за користування послугами служби регулювання рухом суден, швартовий збір, плата за роботу буксирів при швартових операціях, плата за користування плавзасобами, плата за агентські послуги.

Нарахування позивачем зборів та плат за спірні послуги з лоцманського проведення суден та регулювання руху суден здійснено у відповідності до затверджених ставок, зборів та плат, з нарахуванням на вартість цих послуг податку на додану вартість за ставкою 20%.

Відповідно до частини 5 статті 1 Закону України "Про транзит вантажів" транзитні послуги (роботи) - це безпосередньо пов'язана з транзитом вантажів підприємницька діяльність учасників транзиту, що здійснюється в межах договорів (контрактів) перевезення, транспортного експедирування, доручення, агентських угод тощо.

Згідно частини 6 статті 1 Закону України "Про транзит вантажів" учасники транзиту - це вантажовласники та суб'єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку надають (виконують) транзитні послуги(роботи).

Таким чином, надані позивачем послуги сприяли переміщенню зазначеного вантажу транзитом до кінцевого місця споживання за межами території України, тому надані послуги є такими, що були безпосередньо пов'язані з транзитним вантажем.

Згідно частини 3 п.п. 6.2.4 ст. 6 Закону України "Про податок на додану вартість" операції з поставки послуг платником податку, пов'язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів та вантажів транзитом через територію України, оподатковуються у порядку, передбаченому п. 5.15 Закону України "Про податок на додану вартість".

Пунктом 5.15 ст.5 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України.

Аналіз норм чинного законодавства дає підстави вважати, що спірні послуги з лоцманського проведення та регулювання руху суден є такими, що безпосередньо пов'язані з транзитом вантажів та пов'язані з перевезенням (переміщенням) таких вантажів, тому підлягають звільненню від нарахування податку на додану вартість за ставкою 20%.

Таким чином, нарахування позивачем податку на додану вартість за надані відповідачу послуги лоцманського проведення та регулювання руху суден суперечить вимогам діючого законодавства.

Така ж позиція викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 03.07.2007р. у справі № 2-24/8699.1-2006 за позовом  ДП «Дельта-лоцман» до ДП „Керченський морський торговий порт” про стягнення заборгованості за надані послуги з урахуванням пені.

Згідно з вказаною постановою та рішенням Господарського суду АР Крим від 27.11.2006р. у справі № 2-24/8699.1-2006 предметом розгляду була заборгованість за надані послуги з лоцманського проведення та регулювання рухом суден, яка виникла у період з 01.04.2005р. по 22.06.2005р. за договором № 29-05 від 01.03.2005р. та складається саме з сум податку на додану вартість.

Тобто, вже був розглянутий спір між тими ж сторонами за тим самим договором, але за іншій період.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 4553,74 дол. США, яка є податком на додану вартість, задоволенню не підлягають.

Державне мито і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача в порядку ст.49 ГПК України.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошена в судовому засіданні 26.11.2007р.

Рішення оформлене у відповідності зі ст.84 ГПК України і підписане 30 листопада 2006 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.