ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16.04.2007 р.

Справа № 9/256-А

За позовом

Заступника прокурора Дарницького
району м. Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду в
Дарницькому районі м. Києва

До

Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІЛАНА -СЕРВІС»

Про

стягнення 2 8197,10 грн.

Суддя
Шабунін С.В.

Секретар
судового засідання Бушеленко О.В.

Представники:

Від позивача

Рудик М.М.  -представник прокуратури Дарницького  району м. Києва за довіреністю від
26.02.2007 р. № 52/310к-07

Від відповідача

не прибув

16.04.2007 р. у судовому засіданні відповідно
до п. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Заступник прокурора Дарницького
району м. Києва в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України у Дарницькому районі м. Києва
звернувся  до суду з адміністративним
позовом № 52/36-06 від 16.06.2006 р., яким просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «МІЛАНА -СЕРВІС»28 197,10 грн. заборгованості по
внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного
фонду України.

Позовні заява та додані до неї
матеріали було передано на розгляд судді Жирнову С.М., який ухвалою
Господарського суду міста Києва від 17.07.2006 р. відкрив провадження в
адміністративній справі № 9/256-А, призначив попереднє судове засідання на
14.08.2006 р.

В судовому засіданні 14.08.2006 р.
суд визначив факти, які необхідно встановити для вирішення спору, з'ясував у
позивача докази щодо обґрунтування доводів останнього.

Відповідач у попереднє судове
засідання не з'явився, письмовий відзив та документи на виконання вимог ухвали
про відкриття провадження у справі від 17.07.2006 р. не подав і не надіслав.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 14.08.2006 р. закінчене підготовче провадження у справі та
призначений судовий розгляд справи на 10.11.2006 р.

Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду м. Києва №04-1/497 від 20.10.2006 р., у зв'язку з хворобою
судді Жирнова С.М. справу №9/256-А було передано на розгляд судді Ващенко Т.М.

В судовому засіданні 10.11.2006 р.,
у зв'язку з неявкою представників позивача та відповідача, на підставі ст..150
Кодексу адміністративного судочинства України було оголошено перерву до
29.11.2006 р., про що сторони були належним чином повідомлені.

У призначене судове засідання
29.11.2006 р. представники позивача та відповідача не з'явились, вимоги ухвали
Господарського суду м. Києва від 17.07.2006 р. не виконали, про поважні причини
неявки суд не повідомили.

У зв'язку з неявкою представників
позивача та відповідача, та неподанням ними витребуваних документів, які
необхідні для розгляду справи, у судовому засіданні 29.11.2006 р. судом
оголошено перерву до 19.12.2006 р., про що позивач та відповідач повідомлені
під розписку.

Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду м. Києва від 15.01.2007 р. справу №9/256-А доручено
прийняти до свого провадження судді Шабуніну С.В. у зв'язку з закінченням у
судді Ващенко Т.М. строку повноважень.

Ухвалою Господарського суду м.
Києва від 22.01.2007 р. справу №9/256-А прийнято до провадження суддею
Шабуніним С.В. та призначено до судового розгляду на 26.02.2007 р. 26.02.2007
р. розгляд справи було відкладено на 02.04.2007 р. у зв'язку з неприбуттям
відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали від 22.01.2007 р.

У судове засідання, призначене на
02.04.2007 р., позивач та відповідач, які були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, уповноважених
представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

02.04.2007 р. розгляд справи було
відкладено на 16.04.2007 р. у зв'язку з неприбуттям представників позивача та
відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали від 22.01.2007 р.

Під час судового засідання
16.04.2007 р. представник прокуратури Дарницького району м. Києва позов
підтримав повністю та просив його задовольнити, стягнувши з відповідача
заборгованість у сумі 28197,10 грн.

Відповідач заперечень проти позову
не надав, явку уповноваженого представника не

забезпечив, хоча про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений належним чином. За таких обставин,
відповідно до ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, справа
вирішується на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника прокуратури, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позовні вимоги
про примусове стягнення з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду
України в Дарницькому районі м. Києва заборгованості у сумі 28197,10 грн. по
внесках на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач -Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛАНА -СЕРВІС»-
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності -юридична особа і на час
розгляду справи перебуває в Єдиному державному реєстрі підприємств, установ та
організацій України, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою Головного
управління статистики у м. Києві та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного
фонду України Дарницького району.

Відповідно до ст. 1 Закону України
“Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 р. №
400/97-ВР (далі -Закон № 400/97-ВР) та ст. 14 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІV
(далі - Закон № 1058-ІV) відповідач як суб'єкт підприємницької діяльності -
юридична особа є платником внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Позивачем було проведено перевірку
своєчасності сплати відповідачем страхових внесків до Пенсійного фонду України
у Дарницькому районі м. Києва та виявлено недоїмку у сумі 28197,10 грн., що
підтверджується наданими суду картками особового рахунку страхувальника
юридичної особи або фізичної особи, яка має найманих працівників, - товариства
з обмеженою відповідальністю «МІЛАНА -СЕРВІС».

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону №
1058-1V страхові внески для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від
форм власності, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового
договору (трудового контракту) нараховуються на суми фактичних витрат на оплату
праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної
і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат,
у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з
нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України “Про
оплату праці”.

Згідно з п. 5 Інструкції про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003
р. № 21-1, обчислення страхових внесків зазначеною категорією платників
здійснюється щомісячно за ставками, що визначаються відповідно до пунктів 4.1.,
4.2., 4.5 Інструкції та відповідно до ст. 4 Закону № 400/97.

У п. 4.1 вказаної Інструкції
передбачається, що розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування відповідно до Закону № 400/97 для суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, що
використовують працю найманих працівників становить 31,8 відсотки від суми
фактичних витрат на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату
основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються
згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України
“Про оплату праці”.

Відповідно до п. 4 ст. 4 Закону №
400/97 із заробітної плати працівників підприємства проводиться утримання у
розмірі 1 відсотку від об'єкта оподаткування, якщо сукупний оподатковуваний
доход не перевищує 150 гривень та 2 відсотки від об'єкта оподаткування, якщо
сукупний оподатковуваний доход перевищує 150 гривень.

Страхові внески нараховуються
незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та
використання, а також незалежно від того, чи були зазначені суми фактично
виплачені після їх нарахування до сплати.

Нараховані за відповідний базовий
звітний період страхові внески сплачуються платниками шляхом перерахування
безготівкових сум з їх банківських рахунків не пізніше ніж через 20 календарних
днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати заробітної плати
(доходу), на суми яких нараховуються страхові внески. Базовим звітним періодом
є календарний місяць.

У разі здійснення протягом базового
звітного періоду виплат, на які нараховуються страхові внески, платники
одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати авансові платежі у
вигляді сум страхових внесків, що підлягають нарахуванню на зазначені виплати
(дохід) у розмірах установлених для страхувальників страхових внесків (31,8 %)
цих виплат.

Перерахування страхових внесків
здійснюється платниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на
оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній
формі або з виручки від реалізації товарів.

Остаточний розрахунок за базовий
звітний період здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення цього періоду незалежно від виплати
заробітної плати, на суми яких нараховуються страхові внески.

Відповідно до ст. 106 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” у разі
виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники
зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пенсії
в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно
не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею
20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України кожна сторона  повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідач заявлені вимоги не оспорив.

Враховуючи зазначене вище, суд
приходить до висновку, що позовні вимоги Заступника прокурора Дарницького
району м. Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду в
Дарницькому районі м. Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю
«МІЛАНА-СЕРВІС»про стягнення 28 197,10 грн. заборгованості є обґрунтованими і
доведеними відповідними доказами, а позовна заява підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь
сторони -суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально підтверджені судові витрати,  пов'язані із залученням свідків та
проведенням судових експертиз. У ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України у  справах, в яких
позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.
Позивачем не надано доказів понесення ним вказаних судових витрат, таким чином
судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 158, 161-163
Кодексу адміністративного судочинства України, Прикінцевими та перехідними
положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.              Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «МІЛАНА -СЕРВІС»(02094, м. Київ, вул.. Магнітогорська, 1, кв.
308, р/р №1690 у Київській міській філії АКБ «Укрсоцбанк»в м. Києві
МФО 322012,  , а у
випадку відсутності коштів -з будь-якого іншого рахунку) на користь Управління
Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва 28 197,10 грн. (двадцять
вісім тисяч сто дев'яносто сім грн., 10 коп.) заборгованості на платіжні
реквізити, вказані стягувачем в процесі виконання судового рішення.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або подання
апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в
строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
С.В. Шабунін

Дата
виготовлення постанови у повному обсязі: 01.06.2007 р.

16.04.07
м. Київ
9/256-А

За позовом

До

Третя особа

Предмет адміністративного позову

Суддя Шабунін
С.В.

Секретар
судового засідання