АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

30.10.07
Справа  № 2-322/06

Львівський
апеляційний господарський суд у складі:

головуючого-судді                                Р. Марко

суддів                                           Т. Бонк

Я. Юрченко

При
секретарі
Гунька О.

розглянувши
апеляційну скаргу
ТзОВ»МІФ»від 05.01.07 № 01/01-07 та апеляційну скаргу гр.. ОСОБА_2 б/н
від 05.01.07

на рішення  Трускавецького міського суду Львівської
області від 14.12.06

та матеріали апеляційної скарги ТзОВ»МІФ»від
26.03.07 № 21 юр

на додаткове рішення Трускавецького
міського суду Львівської області від 06.03.07

у
справі    №
2/322-06

за
позовом - гр. ОСОБА_1

до
відповідача 1 - ТзОВ»МІФ»

до
відповідача 2- гр. ОСОБА_2

треті
особи:

-
приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3

-
ПП»Галімпортсервіс»

про
визнання недійсними договорів

за участю представників сторін:

Від позивача_  -
ОСОБА_4

Від відповідача_1 -  ОСОБА_5

Від відповідача 2- ОСОБА_5

Від тр. особи 2- ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

Рішенням  Трускавецького міського суду Львівської
області від

14.12.06   по даній справі, позов гр. ОСОБА_1   задоволено. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежитлової будівлі магазину загальною площею 198,4 кв.м. за
адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька,11 укладений 24.02.2006 року між ТзОВ
"Міф" та приватним підприємство "Галімпортсервіс", який посвідчений
приватним нотаріусом Львівського міської нотаріального округу ОСОБА_3.

Визнано недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,0389 га, яка розташована за
адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька, 11, укладений 24.02.2006 рок між ТзОВ
"Міф" та приватним підприємством "Галімпортсервіс", який
посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу
ОСОБА_3 Стягнуто з ТзОВ "Міф" в користь Перцевої Віри Петрівни 8
гри.50 коп. сплаченого судового збору та 30 грн. сплачених витрат на
інформаційно технічне забезпечення.

Додатковим рішенням Трускавецького
міського суду Львівської

області від 06.03.07   по даній справі, доповнено рішення

Трускавецького міського суду від
14.12.2006 року. Зокрема: стягнуто з ТзОВ"Міф"  в користь Перцевої Віри Петрівни судовий збір
в сумі  43 грн.50 коп.. Стягнуто в
користь держави 1369 грн. Зобов'язано ПП "Галімпортсервіс" повернути
ТзОВ "Міф" нежитлову будівлю магазину, загальною   площею
198,4   кв.м.,  що
знаходиться  за  адресою:
м.   Трускавець,   вул.Стебницька, 11 та земельну ділянку,
площею 0,0389 га, яка розташована за адресою м. Трускавець, вул. Стебницька
,11. Зобов'язано ТзОВ "Міф" повернути ПП "Галімпортсервіс"
142 000 грн. за куплену нежитлову будівлю магазину, загальною площею 198,4
кв.м., що   знаходиться  за
адресою:   м.   Трускавець,
вул. Стебницька, 11 та земельну ділянку, площею 0,0389 га, яка
розташована за адресою м. Трускавець, вул. Стебницька ,11 .

Не погоджуючись із рішенням  Трускавецького міського суду

Львівської області від 14.12.06
по даній справі, відповідачі

подали апеляційні скарги. Також на
додаткове рішення

Трускавецького  міського суду Львівської області від
06.03.07

у справі    № 2/322-06,  ТзОВ»МІФ» подало апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог про скасування основного
та

додаткового рішення Трускавецького
міського суду, апелянти посилаються на той факт, що  судом першої інстанції не взято до уваги,
ту обставину, що  оскаржувані  договори купівлі-продажі приміщення не
житлової будівлі і земельної ділянки були нотаріально посвідчені, і як
з'ясовано в суді першої інстанції, при укладанні вищезазначених договорів,
приватний нотаріус ОСОБА_3 в повному обсязі перевірила як повноваження Сторін,
які уклали вищезазначені договори, так і обсяг пред'явлених документів, наявних
заборон, що стосувалися вчинення дій по відчуженню не житлової будівлі та
земельної ділянки, розташованої за адресою : м. Трускавець, вул.Стебницька, 11,
що свідчить про те, що при укладенні спірних договорів, Сторонами договорів та  нотаріусом не порушено чинне законодавство.

На думку апелянтів, рішення
Бориславського міського суду від 10.08.2005р. та рішення колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від
29.12.2005р., що вступили в законну силу 29.12.2005р., жодним чином не
стосується майнових спорів, а вирішили виключно питання корпоративних
взаємовідносин. Крім цього, згідно ст.12 Закону України "Про господарські
товариства" та ст. 25 Закону України "Про власність" товариство
з обмеженою відповідальністю є власником майна, переданого йому засновниками й
учасниками у власність, одержаного в результаті його господарської діяльності,
а також іншого майна, набутого  на
підставах незаборонених законом, а учасник є лише власником корпоративних прав
(вкладу, частки в Статутному фонді Товариства). А тому суд прийшов до  помилкового висновку,  про те, що якщо навіть і будучи поновленою як
учасник ТзОВ"Міф", та володіючи на момент відчуження нерухомого майна
ТзОВ "Міф", часткою в статутному фонді ТзОВ "Міф" розміром
16%, ОСОБА_1 , жодним чином не була б наділена суб'єктивним правом щодо
здійснення повноважень власника майна Товариства.

Також, апелянти вважають, що судом
першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, оскільки згідно
ст.10 Закону України "Про господарські товариства" учасники
Товариства мають право:  брати   участь
в   управлінні   справами
товариства   в   порядку,

визначеному   в
установчих   документах,   за
винятком   випадків, передбачених
зазначеним Законом; брати участь у розподілі прибутку Товариства та одержувати
його

частку (девіденди); вийти в
установленому порядку з Товариства; одержувати інформацію про діяльність
Товариства, а також можуть мати
інші   права,   передбачені
законодавством   і   установчими документами Товариства. На думку
апелянтів, дана стаття , не передбачає
право учаснику Товариства виступати від імені останнього та представляти
його інтереси. А тому Трускавецький міський суд встановивши, що при укладанні
договорів купівлі-продажу нерухомого майна між ТзОВ "Міф" і
ПП»Галімпортсервіс", правовідносини виникли між Товариством, де учасником
ймовірно може бути після поновлення згідно вищевикладеною процедурою, ОСОБА_1 і
іншою юридичною особою, не врахував, що в даному випадку учасник ОСОБА_1 (при
наявності відповідного рішення Зборів Учасників ТзОВ "Міф")  належить до тих суб'єктів, котрі не мають
права оспорити згаданий договір, а тому про жодне порушення прав позивачки
Перцевої як учасника Товариства, які вона має право набути у відповідності до
ст.10 Закону України "Про господарські товариства" не може йти і
мови. Адже в даному випадку учасник не наділений суб'єктивним правом щодо
здійснення повноважень власника майна Товариства.

Апелянти зазначають, що позивачка не
брала та не могла  приймати участі в проведенні
загальних зборів, оскільки рішення Бориславського міського суду від 10.08.2005р
та рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Львівської області від 29.12.2005р., якими була поновлена в учасниках
"Міф", вступили в законну силу лише
29.12.2006р.

Апелянти вважають, що якщо б
позивачка  і набула корпоративних прав,
як учасник ТзОВ "Міф", станом на 24.02.2006р., то вона є лише
власником корпоративних прав(акцій, вкладів у СФ), що зазначено у ст. 12 Закону
України "Про господарські товариства".

На думку апелянтів, не відповідає
дійсним обставинам справи  твердження
суду першої інстанції про те, що підставою укладання вищеназваних договорів
було рішення позачергових загальних Зборів учасників ТзОВ "Міф" від
24.12.2006р, протокол № 20, що відповідає ст. 145 ЦК України, але позивачка
участь у даних зборах не приймала, хоча у відповідності до ч.З ст. 203 ЦК
України вимогою, додержання якої є необхідною для чинності правочину, є
волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі. Судом не взято до уваги, що насправді, на позачергових Зборах Учасників
ТзОВ "Міф" від 24.12.2005р (Протокол № 20) вирішувалось питання про
переобрання керівних органів ТзОВ "Міф", де "за" обрання
ОСОБА_2 на посаду Генерального директора ТзОВ "Міф" проголосувало 84%
голосів, що відповідає частці учасника ТзОВ "Міф", що володіє
84% розміру Статутного   фонду   ТзОВ
"Міф".

В судовому засіданні, представник  позивача заперечив проти доводів апелянтів,
просив рішення суду залишити без змін, як таке, що прийнято з дотриманням норм
чинного законодавства та на підставі досліджених усіх обставин справи.

Розглянувши доводи апеляційних скарг,
заслухавши представників сторін,
дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів не вбачає правових
підстав для задоволення вимог апелянтів.

При цьому колегія виходила з
наступного.

Як встановлено колегією, 24.02.2004року
був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі та  земельної ділянки, площею 0,0389 га між ТзОВ
"Міф" та ПП "Галімпортсервіс" за адресою: м. Трускавець,
вул. Стебницька, 11. Дані договори купівлі-продажу нежитлової будівлі
посвідчені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу
ОСОБА_3

Дані правочини були вчинені зі сторони
ТзОВ "Міф" генеральним директором ОСОБА_2 відповідно до протоколу №
21 позачергових зборів учасників ТзОВ "Міф" від 27.12.2005 року, що
відповідає Статуту ТзОВ "Міф"(нова редакція), який затверджений
зборами учасників від 19.12.2005 року та зареєстрований 29.12.2005 року
державним реєстратором.

Як встановлено судом, в даних зборах
брали участь учасники ТзОВ"Міф" ОСОБА_7, яка володіла 84 % статутного
фонду товариства та ОСОБА_8, який володів 16% статутного фонду товариства.

Судом також встановлено, що рішенням
Бориславського міського суду від 10.08.2005 року, позивачку поновлено з
17.10.2003 року в числі учасників ТзОВ "Міф" з часткою в статутному
фонді 16 % та скасовано рішення зборів учасників товариства від 19.11.2003 року
в частині  передачі частки 16% статутного
фонду ТзОВ "Міф" ОСОБА_8.

Згідно рішення колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 29.12.2005
року визнано переважне право купівлі часток у статутному фонді ТзОВ
"Міф" за ОСОБА_1 та переведено на неї право покупця часток учасників
товариства, що вийшли з його учасників в розмірі 84% статутного фонду. Дані
рішення суду відповідно до ст.223 та 319 ЦПК України набрали законної сили.

Тобто, даними рішеннями, зокрема
підтверджується, той факт, що вже з 17.10.03, позивачка вже знову  була учасником товариства, а відтак мала
право брати участь в усіх загальних зборах товариства проведених після 17.10.03
та брати участь при прийнятті рішень.

Вищенаведене також підтверджує
безпідставність доводів апелянтів про те, що станом на 30 листопада 2006 р.
позивачка не володіє і не розпоряджається 100% статутного фонду ТзОВ «Міф», а
відтак  не є тим суб»єктом права, що може
оскаржувати договори відчуження нерухомого майна ТзОВ »Міф», або уповноважувати
когось, так як необхідною умовою поновлення позивачки у складі учасників ТзОВ
»Міф»із часткою статутного фонду товариства на виконання рішення апеляційного
суду Львівської області від 29.12.2005 р. по справі №22-3356 є відповідне
рішення Зборів Учасників ТзОВ «Міф»відповідно до ст.ст.41,58,59 Закону України
«Про господарські товариства»та ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -суб"єктів підприємницької діяльності».

Згідно чинного законодавства, судові
рішення, які набрали законної сили, мають юридичну силу по всій території
України і повинні виконуватися належним чином
усіма суб»єктами.

Той факт, що загальними зборами
учасників ТзОВ»МІФ» не було  вчинено дій
спрямованих на виконання  рішення
Бориславського міського суду від 10.08.2005 року та рішення колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від
29.12.2005 року, не повинно позбавляти позивачку , яка вже 17.10.03 була
поновлена вище згаданими рішеннями у складі учасників товариства ТзОВ»МІФ»,
прав які надаються учаснику товариства, зокрема оскарження рішень загальних
зборів, в даному випадку рішення ( яке оформлено протоколом загальних зборів №
21 від 27.12.05 про продаж приміщення ( магазину) нежитлової будівлі за
адресою: м. Трускавець, вул. Стебницька,11
та земельної ділянки, площею 0,0389 га за тією ж адресою, продаж яких
було оформлено договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 24.02.2006 року
та договір купівлі-продажу земельної ділянки
від 24.02.2006 року.

Однак, як встановлено судом, у загальних
зборах на яких прийнято було рішення про продаж магазину та земельної ділянки,
позивачка участі  не приймала, а відтак
як правомочний на той час учасник товариства не давала згоди на таке відчуження
майна товариства.

Враховуючи вищевикладене, договір купівлі-продажу нежитлової будівлі
магазину загальною площею 198,4 кв.м. за адресою: м. Трускавець, вул.
Стебницька,11, від 24.02.2006 року та договір купівлі-продажу земельної
ділянки, площею 0,0389 га, яка розташована за адресою:м. Трускавець, вул.
Стебницька,11 від  24.02.2006 року є
недійсними, оскільки були укладені без врахування волевиявлення позивачки, як
правомочного учасника товариства, якого було поновлено у складі учасників
товариства  у відповідності до рішень
Бориславського міського суду від 10.08.2005 року та колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 29.12.2005
року, вже  з 17.10.03.

Відповідно до ст.. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і об»єктивному дослідженні усіх обставин
справи.

Враховуючи вище досліджені  обставини справи, колегія суддів вважає правильним
висновок суду про задоволення вимог позивачки, зокрема визнання недійсними
спірних договорів купівлі- продажу.

Відповідно з ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.  Однак,
апелянти належним чином не спростували,
наявних обставин справи, які як зазначено вище підтверджують
правомірність вимог позивачки.

Виходячи з вищенаведеного, колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції за наявних у справі доказів в цілому
зроблено правильні висновки щодо обставин справи, що свідчить про відсутність
підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст.ст.   101, 103, 105 ГПК України,  Львівський апеляційний господарський суд -

Постановив:

Рішення
Трускавецького міського суду Львівської області від

14.12.06   та додаткове рішення Трускавецького
міського суду

Львівської області від
06.03.07   у справі    № 2/322-06 -

залишити без змін, а апеляційні скарги-
без задоволення.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати до
Трускавецького міського суду Львівської області.

Суддя-доповідач                                                               Р.
Марко

Судді
Я. Юрченко

Т.  Бонк