ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.
№ 2-6/10210-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                   Удовиченко О.С.

суддів:                                                        Мамонтової О.М.

Хандуріна М.І.

За участю представників :

від позивача Сніжко О.Ю. (дов. від 25.10.07р.)

від відповідача не з'явилися

від третьої особи  Кукушкін Ю.Ю. (дов. від 12.07.07р.)

від Генеральної прокуратури Громадський С.О. (посвід. №76 від 10.02.05р.)

розглянувши касаційну скаргу Алуштинської міської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.11.06р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.07р.

у справі  № 2-6/10210-2006

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙОРІ", смт. Партеніт Автономної Республіки Крим

до Комунального підприємства "Готельне господарство", м. Алушта

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим, м. Алушта

за участю Генеральної прокуратури України

про визнання договору дійсним

В С Т А Н О В И В  :

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.11.06р. у справі № 2-6/10210-2006 (суддя Шкуро В.М.) задоволено позовні вимоги ТОВ "ЙОРІ" до комунального підприємства "Готельне господарство", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим про визнання договору купівлі-продажу від 03.05.06р. дійсним.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.07р. (головуючий Латинін О.А., судді Заплава Л.М., Видашенко Т.С.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятими рішенням та постановою, Алуштинська міська рада звернулася з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 24.11.06р. і постанову від 29.01.07р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ "Йорі" відмовити в повному обсязі. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушенням судом норм матеріального права, зокрема, ч. 2 ст. 203, ст. 227 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 26 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Генеральною прокуратурою України в порядку ст. 29 Господарського процесуального кодексу України надано повідомлення про вступ прокурора у справу № 2-6/10210-2006 (лист № 05/1/3-2006 –вих. –07 від 30.10.07р.).

Представником Алуштинської міської ради в засіданні Вищого господарського суду відкликано клопотання про відкладення розгляду справи (телеграма від 08.10.07р.).

Колегія суддів, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на слідуюче.

З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду АР Крим від 17.04.07р. у справі № 2-6/1844-2006 КП "Готельне господарство" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Яблонського В.В.

На засіданні комітету кредиторів КП "Готельне господарство", що відбулося 28.04.06р., було визначено порядок продажу майна банкрута, вирішено укласти з ТОВ „Йорі" договір купівлі-продажу приміщень загальною площею 965,58 кв.м., що включені до ліквідаційної маси та розташовані за адресою: вул. Леніна, 1 в м. Алушта, за ціною 1 258 052 грн.

03.05.06р. між КП "Готельне господарство" в особі ліквідатора Яблонського В.В. та товариством з обмеженою відповідальністю „Йорі" підписано договір купівлі-продажу двоповерхової будівлі по вул. Леніна, 1 в м. Алушта, за ціною 1 258 052 грн. у т. ч. ПДВ 209 675 грн. Будівля загальною площею 965,58 кв.м. складається з підвалу (353,83 кв.м.), першого (153,55 кв.м.) та другого (458,2 кв.м.) поверхів. Передача майна здійснюється за актом приймання-передачі у день виконання покупцем п. 2.2 договору. Вказаним пунктом договору ТОВ "Йорі" зобов'язалося не  пізніше ніж 17 травня 2006 року сплатити КП "Готельне господарство" не менше 20 000 грн., у т. ч. ПДВ 3 333,33грн.; решту вартості -  протягом чотирьох місяців з моменту передачі майна за актом приймання-передачі (п. 2.3 договору). Згідно пункту 6.2 сторони погодили нотаріально посвідчити договір до 20.05.06р.

05.05.06р. сторони уклали додаткову угоду про доповнення договору купівлі-продажу від 03.05.06р. пунктом 2.6, яким обумовили направлення отриманих від продажу майна банкрута коштів на погашення кредиторських вимог та на звільнення майна від третіх осіб. У випадку, якщо отриманих коштів буде недостатньо для цього, покупець зобов'язався сплатити додаткові суми, необхідні для звільнення майна від третіх осіб.

06.05.06р. між сторонами було укладено додаткову угоду про зарахування коштів в сумі 20 000 грн., сплачених ТОВ „Йорі" за платіжним дорученням № 4 від 05.04.06р., в рахунок оплати, передбаченої пунктом 2.2 договору.

Додатковою угодою від 04.09.06р. сторони виклали в іншій редакції пункти 2.1, 2.2 договору купівлі-продажу від 03.05.06р. та п. 1 додаткової угоди від 06.05.06р.

05.06.06р. ТОВ "Йорі" звернулося з позовом до КП "Готельне господарство" про визнання вищезазначеного договору купівлі-продажу від 03.05.06р. дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України. Приписами даної норми передбачено, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов  договору, що  підтверджується  письмовими  доказами,  і  відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне  посвідчення   договору не вимагається.

При визнанні договорів дійсними суд має перевірити чи підлягає цей договір нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений і чи не містить такий договір якихось протиправних умов.

Згідно ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу   земельної   ділянки,   єдиного майнового  комплексу,  житлового  будинку  (квартири)  або  іншого нерухомого  майна  укладається  у  письмовій  формі   і   підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Пунктом 1 статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що усі   види  майнових  активів  (майно  та  майнові  права) банкрута,  які  належать  йому  на  праві  власності  або  повного господарського  відання  на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури,  включаються до складу ліквідаційної  маси,  за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі   гуртожитків,   дитячих  дошкільних  закладів  та  об'єктів комунальної  інфраструктури,  які  в разі банкрутства підприємства передаються  в порядку,   встановленому   законодавством,   до комунальної   власності відповідних  територіальних  громад  без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Судами встановлено, що згідно пункту 1.1 Статуту КП "Готельне господарство" засноване Алуштинською міською радою, майно підприємства є власністю міської ради. Підприємство має право продавати  майно, споруди, будівлі тільки за згодою власника (підпункт б) п. 3.1).  Пунктом 5.1 Статуту визначено, що майно є комунальною власністю і закріплене за підприємством на праві повного господарського відання.

Об'єкт купівлі-продажу за договором від 03.05.06р. є будівлею колишньої філії "Магнолія" готелю "Чорноморська". Рішенням Алуштинської міської ради № 388 від 27.06.85р. філію ліквідовано з 01.01.86р. Після ліквідації і реконструкції приміщення філіалу "Магнолія" готелю "Чорноморська" було вирішено залишити комбінату комунальних підприємств під гуртожиток.

Рішенням 19 сессії Алуштинської міської ради № 19/188 від 23.12.04р. п. 2 рішення виконавчого комітету Алуштинської міської ради № 388 визнано таким, що втратив силу; зобов'язано Представництво Фонду майна АР Крим  здійснити реєстрацію права власності на будівлю по вул. Леніна, 1 в м. Алушта.

Питання стосовно проведення даної реєстрації судами першої та апеляційної інстанції не досліджувалось. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що в будівлі по вул. Леніна, 1 в м. Алушта, зареєстровані і проживають 22 фізичні особи. Проте, господарський суд АР Крим дійшов висновку, що вказана будівля не є гуртожитком і була правомірно включена до складу ліквідаційної маси банкрута - КП "Готельне господарство".

На думку колегії, факт повного або часткового виконання договору від 03.05.06р. також не встановлений судами, оскільки в матеріалах справи відсутні докази передачі майна за актами приймання-передачі, звільнення майна від третіх осіб, перерахування коштів за платіжним дорученням № 4 від 05.04.06р.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судами попередніх інстанцій обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а також про порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними  обставини,  що  не  були  встановлені  у рішенні або постанові господарського суду, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене та вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11111  Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Алуштинської міської ради задовольнити частково.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.11.06р. та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 29.01.07р. у справі  № 2-6/10210-2006 скасувати повністю.

Справу № 2-6/10210-2006 передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя                                                           О.С. Удовиченко

Судді:                                                                                 О.М. Мамонтова

М.І. Хандурін