донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

15.10.2007 р.
справа №43/230пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Колесник Р.М. - довіреність № б/н
від 16.07.2007 р.,

від відповідачів:

1- Бобровський П.К. - довіреність
№ б/н від 27.07.2007 р. 2- ОСОБА_1. - особисто 3- Махсма С.П. - довіреність №
б/н від 27.09.2007 р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги

- Приватного підприємства
"Нью вінд" м.Маріуполь Донецької області- ОСОБА_1м. Маріуполь

на рішення господарського суду

Донецької області

від

07.08.2007 року

по справі

№43/230пд

за позовом

Товарства з обмеженою
відповідальністю "Торгмортранс" м.Маріуполь Донецької області

до

Приватного  підприємства  "Нью вінд" м. Маріуполь Донецької
області

про

переведення прав та
обов"язків покупця за договорами купівлі-продажу №744 від 20.04.2005 р.,
№542 від           28.01.2004 р.

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 07.08.2007 р. по справі № 43/230пд  позовні вимоги Товариства  з обмеженою відповідальністю  „Торгмортранс" Азовського морського
пароплавства м. Маріуполь  Донецької
області  (далі по тексту -ТОВ
„Торгмортранс" АМП" м. Маріуполь) до
Приватного підприємства „Нью Вінд” м. Маріуполь Донецької області (далі
по тексту - ПП "Нью Вінд" м. Маріуполь), ОСОБА_1,  Управління міського майна Маріупольської
міської ради м. Маріуполь Донецької області
про переведення прав та обов'язків покупця за договорами купівлі-продажу
№ 744 від 20.04.2005 р., № 542 від 28.01.2004 р.  задоволені
повністю.

Переведено на ТОВ „Торгмортранс"
АМП" м. Маріуполь права та обов'язки покупця за договором купівлі-продажу
№ 744 від 20.04.2005 р., укладеного
Управлінням міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь з ПП
„Нью Вінд” м. Маріуполь, нежитлового приміщення загальною площею 104,0 кв.м., з
яких приміщення № 57, кімнати 18, 19, 20, розташоване на першому поверсі,
загальною площею 48,6 кв.м., що складає 11/1000 часток житлового будинку, та
приміщення № 59, кімнати 20, 23, частина коридору 1, розташоване у підвалі  загальною площею 55,4 кв.м., що складає
12/1000 часток житлового будинку, розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул.
Латишева, 23.

Переведено на ТОВ
„Торгмортранс" АМП" м. Маріуполь права та обов'язки покупця за
договором купівлі-продажу № 542 від 28.01.2004 р., укладеного Управлінням
міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь з громадянином ОСОБА_1,
нежитлового приміщення Літера А/п, приміщення 59, кімнати 1-11, 14-18, 21, 22,
24-31, 32, І, ІІІ, загальною площею 625,1 кв.м., що складає 141/1000 часток
житлового   будинку,   розташованого за адресою: м. Маріуполь,   вул. Латишева, 23.

Стягнуто з ТОВ „Торгмортранс" АМП"
м. Маріуполь  на користь ПП „Нью Вінд” м.
Маріуполь  31 480 грн.

Стягнуто  з ТОВ „Торгмортранс" АМП" м.
Маріуполь  на користь громадянина ОСОБА_1
90 037,2 грн.

Рішення  суду мотивовано тим,
що   спірними договорами  купівлі-продажу   № 542 від 28.01.2004 р.  та № 744 від 20.04.2005 р.  було порушено
переважне  право   позивача, як співвласника  майна
на купівлю частки  майна у праві
спільної часткової власності,   і
він  відповідно  п. 4 ст. 362
Цивільного кодексу України  має
право  на переведення  на нього
прав  та обов"язків покупця.

Враховуючи посилання  позивача на те, що він дізнався  про порушене право  тільки
у січні 2007 р. і, враховуючи, що відповідачі  в заперечення
чого належних засобів
доказування  не надали, суд першої
інстанції  вважає строк  позовної давності не пропущеним позивачем.

Грошові суми, які є вартістю
договорів купівлі-продажу,  стягнено   з позивача
в рахунок   оплати  вартості
майна  на користь осіб, які
сплатили  кошти  за цими договорами.

Відповідач - 1  - ПП „Нью Вінд”   м. Маріуполь
та   відповідач - 2 - ОСОБА_1.
звернулися  до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційними скаргами.
ПП „Нью Вінд” м. Маріуполь
відповідно до уточнень  до
апеляційної скарги  від  27.08.2007 р.
просить  скасувати  рішення господарського суду Донецької  області від
07.08.2007 р. по справі  №
43/230пд про перевід  права
власності  на спірні приміщення   № 57
на першому поверсі і № 59  у  підвалі
з покупця ПП „Нью Вінд” м. Маріуполь та позивача  згідно договору № 744 від 20.04.2005 р.  та прийняти нове рішення, яким  відмовити
позивачу  у позові  у частині переводу прав власності  на спірні приміщення  № 57 на першому поверсі та № 59  у підвалі з покупця ПП „Нью Вінд” м.
Маріуполь на позивача   згідно договору №
744 від 20.04.2005 р.

ОСОБА_1. відповідно   до уточнень до апеляційної скарги  від 27.08.2007 р. просить  скасувати рішення господарського суду
Донецької  області від  07.08.2007 р. по справі  № 43/230пд про перевід  права власності  на спірне
підвальне  приміщення  А/п 59
з покупця  ОСОБА_1.  на позивача
згідно договору купівлі-продажу № 542 від 28.01.2004 р.  та прийняти нове рішення, яким відмовити  позивачу
в його позовних вимогах  у
частині  переводу прав  власника
на спірні підвальні приміщення
А/п 59   з покупця   ОСОБА_1.
на позивача  згідно договору   купівлі-продажу № 542 від 28.01.2004 р.

ПП „Нью Вінд” м. Маріуполь  та ОСОБА_1.
посилаються на те, що
оскаржуваним рішенням  по справі №
43/230пд  вони  позбавлені права  власності
на приміщення, які придбані
ними  у процесі приватизації  і вважають, що судом першої інстанції  припущені
порушення норм   процесуального
права, а саме :

-
позов не підсудний господарському суду, тому як одним з відповідачів є
фізична особа, що протиричіть ст. 21 Господарського процесуального кодексу
України;

- суд у справі  розглянув
фактично два позови  до двох
позивачів з різними  предметами позову (
різні об"єкти власності), різні обґрунтування позовних вимог, а саме  до ОСОБА_1. -
як до  учасника  аукціону
по придбанню  приміщення  на публічних торгах, і до ПП „Нью Вінд” м.
Маріуполь - позов  по викупу  інших приміщень  шляхом
приватизації;

- суд не міг розглядати  справу
згідно  до п. 4 ст. 362  Цивільного кодексу України   до уплати
позивачем  на депозит  суду всіх
необхідних сум, сплачених
покупцями, вказаними у оскаржуваних договорах купівлі-продажу;

-
у четвертому засіданні суду першої інстанції  - 07.08.2007 р.  позивач так і не сплатив  суми
на депозит суду,   у судове
засідання не з"явися, але позовні вимоги були  задоволені
у цьому засіданні суду.

Заявники скарги   вважають, що
позивачем  не доведено
документально наявності   у нього  спільної
часткової  власності на
приміщення  за спірними  договорами, посилаючись на те,  що
відповідно  до ст. 49  Закону України " Про нотаріат"
нотаріуси  відмовляють   в укладенні
нотаріально посвідченої  угоди,
якщо вона  не відповідає  закону, тому як  дійсність
підпису на заяві  учасника
часткової власності  повинна  засвідчуватися у нотаріальному порядку.

Заявники апеляційної скарги   не погоджуються  з висновком
суду  першої інстанції, що
при  приватизації  і укладені
спірних договорів  купівлі-продажу
між відповідачами 1,2 і відповідачем 3
застосовано  тільки  законодавство
про приватизацію, що є порушенням
прав позивача, тому як законність
цих договорів  підтверджена
нотаріусом,   у обов"язки  якого входить    дотримуватись  законності оформлення  договорів, у тому числі  і прав
часткового  співвласника, за  його наявності.

Заявники апеляційної скарги  вважають
безпідставним   рішення   у частині
визнання  позивача  частковим співвласником  підвального приміщення  без вказання величини його  долі, суд
прийняв  рішення  щодо
передачі  позивачу  всього підвалу.

Заявники апеляційної скарги  вважають, що
ніякими документами  чи
нормами  права не підтверджено, що підвал
будівлі  за адресою : м. Маріуполь, вул.
Латишева, 23  є спільною частковою
власністю.

Також заявники апеляційної скарги
вважають, що  позивачем  пропущений
строк позовної давності, встановлений п. 4 ст. 362 Цивільного кодексу
України.

Скаржники  зазначають
про  порушення судом  першої інстанції  приписів
ст. 362 п. 1 Цивільного кодексу України,
де зазначено, що співвласник має переважне право  перед іншими
особами  на купівлю частки у
справі  спільної часткової власності,
крім випадку продажу  з публічних торгів,
про  що зазначено  у договорі, а продаж  приміщень
за договором № 542 від 28.01.2004 р.
здійснено саме  з публічних
торгів  у процесі приватизації.

Скаржники вважають, що при винесенні
рішення  по справі необхідно  також керуватися і  спеціальними нормами права,  а саме
законами України  про
приватизацію  державного майна, які
застосовувалися при продажу  нежитлових
приміщень  шляхом приватизації, тому
як  оскаржується  не договір
купівлі-продажу, а договір
приватизації державного майна, як особливий  договір продажу.

Позивач  у відзиві
на  апеляційну скаргу  вважає,
що суд першої  інстанції  приймаючи
оскаржуване  рішення,  дав доводам, наведеним  сторонами
належну   юридичну   оцінку та не
припустив  порушень норм  матеріального та процесуального права, тому
просить у задоволенні   апеляційних
скарг   відмовити, рішення  господарського суду  Донецької області  від 07.08.2007 р.  по справі № 43/230пд   залишити без змін.

Посилаючись  на те, що
законодавство  визначає
підвідомчість справ  щодо
приватизації  державного майна за
ознакою  відношення до питань  приватизації та не робить  виключень
через суб"єктний склад  учасників  цих правовідносин,  а також враховуючи  зміни
до  Господарського процесуального
кодексу України, які  стосуються
можливості участі  у  господарському суді фізичних осіб,    позивач вважає,  що суд першої інстанції не припустив з цього
питання порушень норм  процесуального
права.

Позивач у відзиві на апеляційну
скаргу зазначає, що на його  погляд  суд першої інстанції  не припустив
порушень   ст. 58  Господарського процесуального кодексу
України  щодо  об"єднання  позивачем
в одному  позову  кілька вимог, і також заперечує проти
доводів  скаржників   щодо
нерозповсюдження  на випадки  продажу майна
з публічних  торгів, тому як
вважає,  що  придбання відповідачами спірного майна -
нежитлових приміщень  не було  вчинено
на публічних торгах. Право
власності зареєстроване  за
відповідачем  - 2  на підставі договору купівлі-продажу  від 28.01.2004 р.  і  такий
договір повинен був укладений із врахуванням
переважного права  позивача  на придбання
цього майна.

Позивач  також вважає, що заявниками  апеляційних скарг не наведені  норми права, які б свідчили про те, що  до  угод,  зазначених
у позові, не   повинні  застосовуватися  положення
Цивільного кодексу України.

Відповідач - 3  - Управління
міського майна
Маріупольської   міської  ради
м. Маріуполь у поясненнях, наданих Донецькому апеляційному господарському
суду,  вважає рішення господарського суду
Донецької області від 07.08.2007 р. по справі № 43/230пд прийнятим з порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Управління  міського майна  Маріупольської   міської
ради  посилається  на те, що
суд першої інстанції  дійшов
необґрунтовано   до висновку,  що позивач і
Управління  міського майна  Маріупольської   міської
ради м. Маріуполь є співвласниками
підвалу,  розташованому  на першому поверсі   п"ятиповерхового  житлового будинку  по вул. Латишева, 23  у м. Маріуполі.  Відповідач - 3  вважає, що
цей висновок  не відповідає  дійсності
та протирічить  ст. 355  Цивільного кодексу України.

Будівля, розташована  за адресою :
м. Маріуполь, вул. Латишева, 23,
ввійшла до складу   комунальної
власності  згідно до Постанови  Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 р.
№ 311 "Про  розмежування   державного майна  України
між  загальнодержавною
(республіканською) власністю і власністю
адміністративно-територіальних одиниць ( комунальною власністю)".
На момент  прийняття  будівлі
до комунальної власності
нежитлові приміщення  у
будівлі  були вільними. Вбудовані  нежитлові приміщення були  приватизовані
відповідно до законодавства про
приватизацію  позивачем  ( договір купівлі-продажу  № 291 від
27.12.2001 р.), відповідачем-1 (договір купівлі-продажу №744 від
20.04.2005 р.),  відповідачем -2  ( договір купівлі - продажу  № 542 від 28.01.2004 р.)

Відповідач - 3 зазначає,   що приватизація нежитлових приміщень   за зазначеними  вище
договорами здійснювалася, як
приватизація  самостійних  об"єктів
цивільно-правових  відносин.

Колегія суддів Донецького апеляційного
господарського суду  у відповідності до
ст. 101 Господарського процесуального кодексу України,  на підставі встановлених фактичних обставин,
переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо
застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що
мають значення для справи.  Апеляційний
господарський суд не зв"язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість  рішення
місцевого господарського суду  у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу України
здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної
фіксації та складено протокол.

Дослідивши матеріали  справи,
заслухав  представників  сторін,
судова колегія апеляційної інстанції встановила.

ТОВ „Торгмортранс" АМП" м.
Маріуполь - позивач   02.07.2007 р.  звернувся
до господарського суду  з
позовом  до  відповідача - 1 -  ПП „Нью Вінд” м. Маріуполь, відповідача - 2
Журавльова Михайла Васильовича, відповідача -3
Управління  міського майна  Маріупольської   міської
ради, в якому просив  суд
винести  рішення на підставі  п. 4 ст. 362 Цивільного кодексу України :

-     перевести
на ТОВ „Торгмортранс" АМП" м. Маріуполь  права
та обов'язки  покупця за договором
купівлі-продажу № 744 від 20.04.2005 р., укладеного  Управлінням міського майна Маріупольської
міської ради м. Маріуполь з ПП „Нью Вінд” м. Маріуполь, нежитлового приміщення
загальною площею 104,0 кв.м., з яких приміщення № 57, кімнати 18, 19, 20,
розташоване на першому поверсі, загальною площею 48,6 кв.м., що складає 11/1000
часток житлового будинку, та приміщення № 59, кімнати 20, 23, частина коридору
1, розташоване у підвалі  загальною площею
55,4 кв.м., що складає 12/1000 часток житлового будинку, розташованого за
адресою: м. Маріуполь, вул. Латишева, 23;

- перевести  на ТОВ „Торгмортранс" АМП" м.
Маріуполь  права  та обов'язки
покупця за договором купівлі-продажу № 542 від 28.01.2004 р.,
укладеного  Управлінням міського майна Маріупольської
міської ради м. Маріуполь з громадянином ОСОБА_1, нежитлового приміщення Літера
А/п, приміщення 59, кімнати 1-11, 14-18, 21, 22, 24-31, 32, І, ІІІ, загальною
площею 625,1 кв.м., що складає 141/1000 часток житлового будинку, розташованого
за адресою: м. Маріуполь, вул. Латишева, 23;

-
стягнути  з ТОВ
„Торгмортранс" АМП" м. Маріуполь
на користь ПП „Нью Вінд” м. Маріуполь 31480 грн.;

- стягнути  з ТОВ „Торгмортранс" АМП" м.
Маріуполь на користь громадянина ОСОБА_1
90037,20 грн.

Позовні вимоги  ґрунтуються  на тому, що
27.12.2001 р. між  відповідачем 3
- Управлінням  міського майна  Маріупольської міської ради м. Маріуполь та
позивачем  був укладений  договір № 291
купівлі-продажу, за яким
позивач  став власником  вбудованого нежитлового приміщення літ А-5,
прим. 57, загальною площею  650, 9 кв.
м., яка складає  146/100  частки будинку, на першому поверсі  житлового п"ятиповерхового  будинку
за адресою : м. Маріуполь, вул. Латишева, 23.   Позивач посилається на те, що  у січні
2007 року йому  стало відомо, що
відповідачем - 3 та відповідачем - 1  20.04.2005
р.   укладений договір
купівлі-продажу № 744 нежитлового приміщення
загальною площею 104, 0 кв.м., зокрема: приміщення № 57, кімнати 18, 19,
20, розташоване на першому поверсі, загальною площею 48,6 кв.м., що складає
11/1000 часток житлового будинку, та приміщення № 59, кімнати 20, 23, частина
коридору 1, розташоване у підвалі загальною площею 55,4 кв.м., що складає
12/1000 часток житлового будинку, розташованого на 1 поверсі  та у підвалі
п"ятиповерхового  житлового
будинку  за адресою: м. Маріуполь, вул.
Латишева, 23 на земельній  ділянці
Маріупольської міської ради  ( арк.
справи 14 - 18) і  28.01.2004 р.
Управлінням міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь укладено
договір купівлі-продажу № 542 з  ОСОБА_1,
за яким останньому продано нежитлового приміщення літера А/п, приміщення 59,
кімнати 1-11, 14-18, 21, 22, 24-31, 32, І, ІІІ, загальною площею 625,1 кв.м.,
що складає 141/1000 часток житлового будинку, розташованого за адресою: м.
Маріуполь, вул. Латишева, 23 ( арк. справи 19-22).

Позивач
вважає, що  при  укладенні
зазначених договорів  між
відповідачем - 3  та відповідачем -
1  порушено  його переважне право  перед іншими
особами на купівлю  цих приміщень
згідно  до ст. 362  Цивільного кодексу України і  продавець -
Управління міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь
повинно   було  повідомити
його, як співвласника,   про  намір
продати  свою частку  вказавши ціну, та інші  умови
на яких  він її продає.
Позивач  посилається на те, що  невиконання
цих умов  надає право  пред"явити позов  про переведення  на позивача
прав та обов"язків
покупця  відповідно до п. 4 ст.
362 Цивільного кодексу України.

07.08.2007 р.  господарським судом
Донецької області прийнято рішення по справі № 43/230пд, що оскаржується.

Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення
господарського суду  Донецької
області    від  07.08.2007 р. по справі № 43/230пд    підлягає скасуванню  з підстав, передбачених  п.п. 3, 4 ст. 104  Господарського процесуального кодексу
України.

Так у підтвердження  доводів  наявності
у позивача  права  спільної часткової  власності
на  нежитлові  приміщення,
зазначені  у   договорах
купівлі-продажу  № 744 від
20.04.2005 р. та  № 542 від 28.01.2004
р., укладених між відповідачем - 3 та відповідачем  - 1, відповідачем - 2.  Позивач посилається  на договір
№ 291  від 27.12.2001 р. (
укладений між  позивачем та відповідачем
3, арк. справи  10),  де
зазначено, що  передані  за договором
нежитлові приміщення
складають  146/1000 частки
будинку  площею 650, 9 кв. м.

Стаття   355  Цивільного кодексу  України
надає поняття  і види  спільної часткової власності. Так спільна
часткова власність - це  власність, в
якій  визначена  частка
кожного  з її  учасників
в праві  власності  на спільний об"єкт  у цілому.

З матеріалів  справи вбачається,
що  за адресою : м. Маріуполь, вул.
Латишева, 23  знаходиться  житловий будинок, який  увійшов
до складу  комунальної  власності згідно Постанови Кабінету Міністрів
від 05.11.1991 р. №311 "Про
розмежування   державного
майна  України   між
загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю   адміністративно-територіальних одиниць (
комунальною власністю)".

У рамках повноважень, передбачених
законодавством  з питань  приватизації, нежитлові приміщення  у цій будівлі
увійшли до об"єктів приватизації
про що наголошувалося  у засобах
масової інформації  ( арк. справи 56-60).

Із договорів  купівлі-продажу  № 744 від 20.04.2005 р. та  № 542 від 28.01.2004 р. вбачається, що
нежитлові приміщення, розташовані за адресою : м. Маріуполь, вул. Латишева, 23,
передані  Управлінням міського майна
Маріупольської міської ради м. Маріуполь у власність покупців у порядку  приватизації
шляхом   продажу  з аукціону
та викупу об"єкту оренди.

У  договорі № 291 від 27.12.2001
р., укладеним між  відповідачем - 3 та
позивачем  ( арк. справи 10)  зазначено, що   площа 650, 9 кв. м. складає 146/1000
частки  будинку, але це  не є
підставою  для виникнення  правовідносин
щодо спільної  власності  на будівлю.

Договори купівлі -продажу  № 744 від 20.04.2005 р. та  № 542 від 28.01.2004 р.  підтверджують право  приватної власності, яка  виникла
у покупців  об"єктів  комунальної власності у процесі приватизації.

Позивачем не доведено, що будівля, розташована за адресою : м.
Маріуполь, вул. Латишева, 23, належить йому на праві   спільної
власності  з іншими
власниками  житлових  або
нежитлових приміщень будівлі, а навпаки
матеріалами справи спростовуються
ці доводи позивача. Тому  суд
першої інстанції   дійшов помилкового
висновку, що спірними  договорами  купівлі-продажу  було порушене переважне право  позивача, як
співвласника   майна,   на купівлю
частки  майна у праві  спільної часткової  власності.

Апеляційна інстанція  вважає обґрунтованими доводи  заявників апеляційної скарги  щодо
пропуску  позивачем  строку позовної давності  для звернення з заявленими у позові  вимогами, виходячи з наступного.

Стаття
362 п. 4 Цивільного кодексу передбачає, що  у разі продажу  частки
у праві спільної  часткової
власності  з порушенням переважного  права купівлі
співвласник   може
пред"явити  до суду  позов
про переведення   на нього  прав
та обов"язків  покупця.
Одночасно  позивач зобов"язаний
внести  на депозитний рахунок суду
грошову суму, яку  за договором повинен
сплатити  покупець.

До таких вимог  застосовується  позовна
давність  в один рік.

За приписами ст.ст. 256, 261-1 Цивільного кодексу України  позовна давність - це строк, у межах  якого
особа  може звернутися  до суду
з вимогою  про  захист
свого  цивільного права  або інтересу.    Перебіг
позовної давності
починається  від дня, коли  особа
довідалася  або могла  довідатися
про порушення  свого права  або про особу, яка  його порушила.

Стаття 32 Господарського процесуального
кодексу України  передбачає, що
доказами  по справі є будь-які  фактичні
дані, на  підставі  яких
господарський суд  у встановленому    законом порядку  встановлює наявність  або відсутність  обставин на яких  ґрунтуються
вимоги  або заперечення сторін.

Позивач зазначає  у позові, що
йому  стало відомо  у січні 2007 р., що нежитлові
приміщення,   розташовані  у житловому
будинку по вул. Латишева, 23  м.
Маріуполя,  відчужені  відповідачем -3 за  договором
купівлі -продажу № 542 від 28.01.2004 р. і договором  купівлі-продажу  № 744 від 20.04.2005 р.

Будь-яких доказів, підтверджуючих, що саме  у січні 2007 р.  позивач
дізнався, як зазначено у позові, про порушення його цивільного права за
договорами купівлі-продажу у 2004, 2005 роках,
ні суду першої інстанції, ні апеляційній інстанції  не надано.

Тому висновок  суду, що строк  позовної давності  не пропущений позивачем,    не ґрунтується на матеріалах справи.

Доводи  заявників апеляційної
скарг, щодо непідвідомчості
господарському суду  справи  через участь
у ній у якості  сторони  громадянина
спростовуються  нормами  Господарського   процесуального  кодексу України.

Так, згідно  до ст.ст. 1, 12  Господарського процесуального кодексу
України  господарським  судам підвідомчі  справи
у спорах, що  виникають при  укладенні, зміні, розірванні і виконанні
господарських  договорів, у тому
числі  щодо  приватизації
майна  у спорах,
пов"язаних   з приватизацією майна
підвідомчі  господарським судам і у
тому  разі, якщо  стороною у справі  виступають
фізичні особи.

Крім того,  відповідно довідки з
Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців  ОСОБА_1. є суб"єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою.  Чинне
законодавство України не передбачає  відокремлення
майна, яке використовується підприємцем для здійснення  підприємницької діяльності, із загальної маси
належного цьому громадянинові майна.

Посилання   заявника апеляційної скарги  на несвоєчасність  внесення
на депозитний  рахунок  грошової суми, яку  за договором
повинен сплатити покупець
згідно  до вимог  ст. 362 п. 4 Цивільного  кодексу України   підтверджуються   матеріалами справи, але  цей факт
не є підставою  для скасування  рішення відповідно до ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України.

У задоволенні    клопотання
заявників  апеляційних скарг,
які  надійшли до   Донецького апеляційного господарського
суду  - 12.10.2007 р. та 15.10.2007
р.  про залучення  до матеріалів справи    відмовлено
відповідно до ст.  101
Господарського  процесуального  кодексу України.

З урахуванням  зазначеного, судова колегія апеляційної інстанції
вважає, що рішення  господарського суду
Донецької області   не відповідає
фактичним обставинам  справи, чинному
законодавству, а мотиви, з яких подані апеляційні скарги є підставою  для скасування  рішення.

Відповідно  до ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України  витрати по сплаті  державного мита  за подання
позову  та апеляційних  скарг, витрати по сплаті  за інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу, покладаються на позивача
-  ТОВ „Торгмортранс  АМП" м. Маріуполь.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102,
103, 104,  105 Господарського
процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційні скарги Приватного
підприємства „Нью Вінд” м. Маріуполь Донецької області, ОСОБА_1м.
Маріуполь   задовольнити.

Рішення  господарського суду Донецької області
від  07.08.2007 р. по справі №
43/230пд   скасувати.

У задоволенні позову Товариства  з обмеженою відповідальністю  „Торгмортранс" Азовського морського
пароплавства м. Маріуполь  Донецької
області  до Приватного підприємства „Нью
Вінд” м. Маріуполь Донецької області,
ОСОБА_1м. Маріуполь,  Управління
міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь про переведення прав та
обов'язків покупця за договором
купівлі-продажу № 744  від
20.04.2005 р., укладеним між  Управлінням
міського майна Маріупольської міської ради м. Маріуполь та Приватним
підприємством „Нью Вінд” м. Маріуполь Донецької області, та за договором  купівлі-продажу № 542 від 28.01.2004  р., укладеним між Управлінням міського майна
Маріупольської міської ради м. Маріуполь та ОСОБА_1м. Маріуполь,     відмовити.

Стягнути  з Товариства
з обмеженою відповідальністю
„Торгмортранс" Азовського морського пароплавства м. Маріуполь  Донецької області  ( 87510, м. Маріуполь, пр. Луніна, 173, , р/рахунок 3000,
МФ ЗАТ ПУМБ,  МФО 335742)  на користь Приватного підприємства „Нью Вінд”
м. Маріуполь Донецької області ( 87553, м. Маріуполь, вул. Латишева, 31, , р/рахунок 4001 МФ Приватбанк, МФО 335429)  витрати по сплаті  державного мита за подання апеляційної скарги  у сумі
157 грн. 40 коп.

Стягнути  з Товариства
з обмеженою відповідальністю  „Торгмортранс"
Азовського морського пароплавства м. Маріуполь
Донецької області ( 87510, м. Маріуполь, пр. Луніна, 173, ,  р/ рахунок 3000,  МФ ЗАТ ПУМБ,
МФО 335742) на користь  ОСОБА_1м.
Маріуполь (АДРЕСА_1)  витрати по сплаті  державного мита за подання апеляційної
скарги  у сумі  450 грн. 20 коп.

Видати  наказ
відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 7 прим.

1. позивачу

3. відповідачам

1 у справу

1 ДАГС

1. господ. суд Дон. обл.