ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/478

12.12.07

За позовом     Приватного підприємства «Фармітек»

До                    Закритого акціонерного товариства «Індар»

Про                 зобов’язання укласти договір та здійснити оплату робіт

Суддя  Кролевець О.А.

Представники :

Від позивача:        не з'явився

Від відповідача:    Ігнатенко О.М. (довіреність №2360/114-10/110 від 05.10.2007)

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 10.12.2007 оголошувалась перерва до 12.10.2007.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги ПП «Фармітек»про зобов’язання відповідача підписати та надіслати на адресу позивача договір №65/П від 21.06.2006 та Акт прийомки-передачі виконаних робіт №212 від 08.08.2006; про зобов’язання відповідача здійснити оплату виконаних позивачем робіт по розміщенню інформаційно-рекламних матеріалів в журналі «Провізор»(№14, 2006р.) – журналістської статті про ІV міжнародну науково-практичну конференцію: «Інсуліни ЗАТ «Індар»в терапії цукрового діабету та його ускладнень. Сучасні тенденції розвитку діабетології»(23-24 червня 2006р.), шляхом перерахування грошових коштів в розмірі 10350,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані наступним. За усною домовленістю сторін по справі, позивач здійснив для відповідача роботи. Однак відповідач відмовляється від підписання договору, акту прийому-передачі виконаних робіт та проведення оплати виконаних робіт, через що позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідач проти позовних вимог заперечує повністю з тих підстав, що ніяких домовленостей щодо надання позивачем послуг, в тому числі в телефонних розмовах, між сторонами досягнуто не було, а тому вимоги позивача про зобов’язання відповідача підписати договір, акт та оплатити вказані послуги є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2007 року листом за вих.№461 позивач надіслав на адресу відповідача два екземпляри Договору №65/П від 21.06.2006, два екземпляри Акту прийомки-передачі виконаних робіт №212 від 08.08.2006 та рахунок №182 від 21.06.2006 на оплату робіт вартістю 10350,00 грн. з ПДВ.

Вказані договір та акт позивач просив відповідача підписати та повернути на адресу позивача, а рахунок –оплатити, оскільки позивач, за усною домовленістю з представником ЗАТ «Індар», виконав для останнього роботи по розміщенню інформаційно-рекламних матеріалів в журналі «Провізор»№14 2006р. (журналістської статті про ІV міжнародну науково-практичну конференцію: «Інсуліни ЗАТ «Індар»в терапії цукрового діабету та його ускладнень. Сучасні тенденції розвитку діабетології»(23-24 червня 2006р.).

27 квітня 2007 року позивач звернувся до відповідача з претензією №58, в якій вдруге просив в 10-денний термін підписати та повернути договір №65/П від 21.06.2006 та Акт №212 від 08.08.2006, а також здійснити оплату виконаних робіт на суму 10350,00 грн.

Оскільки відповідача ніяких відповідей на лист та претензію позивача не надав, ПП «Фармітек»звернулось до суду з відповідним позовом.

Розглянувши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов’язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов’язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін.

Згідно з ч.7 ст.179 Господарського кодексу України (далі по тексту –ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Порядок укладення договорів встановлений главою 53 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а  також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферту) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ст.639 ЦК України).

Згідно зі ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов’язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст.642 ЦК України).

Частиною третьою статті 179 ГК України передбачені випадки, коли укладення  господарського договору є обов’язковим для сторін. Так, укладення господарського договору є обов’язковим, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов’язковим для суб’єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує вказівка закону щодо обов’язковості укладення договору для певних категорій суб’єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування (ч.3 ст.179 ГК України).

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд зобов’язати відповідача підписати договір, предметом якого є надання послуг з розміщення інформаційно-рекламних матеріалів в журналі «Провізор».

Таким чином, запропонований позивачем до укладення договір за своєю правовою природою відноситься до договорів про надання послуг, обов’язкове укладення якого для сторін чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано доказів того, що укладення договору надання послуг є обов’язковим для сторін у справі, а також позивачем не надано суду доказів того, що між сторонами існувала усна домовленість щодо надання послуг по розміщенню інформаційно-рекламних матеріалів в журналі «Провізор».

За таких обставин, позовні вимоги про зобов’язання відповідача підписати договір та акт прийомки-передачі виконаних робіт за таким договором, на думку суду, є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Позовну вимогу про зобов’язання відповідача здійснити оплату виконаних позивачем робіт на суму 10350,00 грн., суд вважає також необґрунтованою, оскільки належних доказів того, що відповідач будь-яким чином замовляв позивачу надання такої послуги, а також доказів того, у відповідача існує обов’язок щодо оплати такої послуги, позивачем суду не надано. До того ж відповідач факт замовлення такої послуги заперечує.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПП «Фармітек»про зобов'язання ЗАТ «Індар» підписати договір та акт прийомки-передачі виконаних робіт, а також про зобов’язання ЗАТ «Індар»оплатити виконані позивачем роботи, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до ст.49 ГПК України покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                    О.А.Кролевець