ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ                РІШЕННЯ
"09" серпня 2007 р.                                                             Справа №  02/3618
Господарський суд Черкаської області в складі   головуючого судді  Пащенко А.Д.,
із секретарем судового засідання Давиденко В.Г., за участю представників:
позивач: Маляр Є.П. – за довіреністю, відповідача: не з’явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси  справу
за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю "Український видавничий консорціум"
до   приватного підприємства "Пратер"
про  стягнення 6 268 грн. 52 коп.,
Заявлено вимогу про стягнення з відповідача  6268  грн. 52 коп., в тому числі  4 500 грн. боргу за виконану позивачем роботу по підготовці та публікації інформації відповідача у книзі “Харчова та переробна промисловість України” відповідно до укладеної між позивачем та відповідачем Угоди № 766-03  від 07.07.2004 року, 1 363 грн. індексу інфляції та 405 грн. 52 коп. три проценти річних  за прострочення оплати вартості виконаної роботи.
Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у заявленій сумі, просив прийняти рішення у даному судовому засіданні.
Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але  відзив на позов суду не подав,  не направив свого представника у судове засідання, не подав суду заперечень проти позову. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника  відповідача, за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України, виходячи із того, що стороною у даному спорі є підприємство –юридична особа,  представником підприємства може бути будь-яка особа, визначена керівником,  чи керівник особисто, неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони,  а не обов’язком.
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд встановив наступне.
07.07.2004 року позивач та відповідач уклали угоду № 766-03, предметом якої  відповідно до п.1 є підготовка та публікація інформації Замовника (відповідача) у книзі «Харчова та переробна промисловість України».
Відповідно до п.п.2.1.1. п.2 позивач забезпечив видання вказаної книги  у строк, вказаний у п.п.2.1.2 п.2 даної угоди, а саме, не пізніше IV кварталу 2004 року, що підтверджується витягом з книги «Харчова та переробна промисловість України».
Відповідно до п.п.2.2.1. п.2 відповідач зобов’язався сплатити у повному обсязі та в узгоджений строк вартість розміщення інформації або реклами в книзі. Договірна ціна розміщення інформації та реклами разом з ПДВ відповідно до п.п.3.1. п. 3 даної угоди становить 4 500 грн., які, відповідно до п.п.3.2. п.3 відповідач повинен сплатити у триденний термін після підписання угоди, якщо інше не передбачено додатковими умовами. Тобто,  відповідачем  зобов’язався перерахувати позивачу кошти не пізніше 10 липня 2004 року.
Як вбачається із матеріалів справи і не спростовано відповідачем, він не виконав свої зобов’язання за даною угодою,  не оплатив виконані роботи у встановлений угодою строк.
06.05.2005 року відповідач листом № 43 повідомив позивача про те, що у зв’язку із тяжким фінансовим становищем він не в змозі виконати своїх зобов’язань за укладеною угодою і  зобов’язується сплатити борг в сумі 4 500 грн. частково протягом травня і червня  2005 року за наведеним у листі наступним графіком.   Однак,  і дане зобов’язання відповідач не виконав, борг в сумі 4 500 грн. відповідно до передбаченого графіком строку не сплатив.   На претензію позивача № 102-8 від  03.05.2007 року про сплату боргу в  сумі 4 500 грн. відповідач не відповів.
Згідно статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов’язків (господарських зобов’язань), які згідно зі статтями  193, 202 ГК України  повинні виконуватись належним чином і в установлений строк  відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до статті 202 ГК України  зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідач не сплатив  позивачу  борг за виконані роботи, що є порушенням договірних зобов’язань,  тому з відповідача підлягає стягненню борг у заявленій сумі        4 500 грн.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється  від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.  Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інший розмір процентів не встановлений ні законом, ні договором, факти прострочення виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань підтверджені матеріалами справи, тому суд вважає правомірною вимогу позивача про стягнення із відповідача 1363 грн. індексу інфляції за прострочення виконання грошового зобов’язання в період з липня 2004 року по травень 2007 року та три проценти річних в сумі 405 грн.
На підставі ст. 49 ГПК України, з відповідача підлягають відшкодуванню  позивачу понесені останнім витрати на сплату державного мита в сумі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.
Виходячи з викладеного,  керуючись ст. ст. 49,  82-85 ГПК України, суд
1.  Позов задовольнити частково.
3.  В решті позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського  міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                               А.Д.Пащенко

Рішення підписане суддею 14.08.2007р.