ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 р.
№ 20-8/064

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кривди Д.С.,

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу
Малого приватного підприємства "Ажур"

на постанову
від 27.07.2006 Севастопольського апеляційного господарського суду

та на рішення
від 20.04.2006

у справі
№20-8/064

господарського суду
м. Севастополя

за позовом
Малого приватного підприємства "Ажур"

до
Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя

про
усунення перешкод в здійсненні підприємницької діяльності, спонукання до виконання рішення комісії

за участю представників сторін

від позивача:
у засідання не прибули

від відповідача:
у засідання не прибули

ВСТАНОВИВ:

Мале приватне підприємство "Ажур" звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовом до Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя про усунення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності та спонукання видати дозвіл на розміщення трейлерів з реалізації продуктів харчування в Гагарінському районі згідно з протоколом засідання комісії Гагарінської районної державної адміністрації з розміщення малих архітектурних форм від 20.01.05 №2 на строк їх установки, тобто з 2006 до 2009 року включно.

Рішенням від 20.04.06 господарський суд м. Севастополя (суддя Ткаченко М.І.) у задоволенні позову відмовив.

Постановою від 27.07.06 Севастопольський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: Гонтаря В.І. –головуючого, Прокопанич Г.К., Щепанської О.А.) рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Ухвалою від 12.11.07 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови у справі та задоволення позову новим рішенням.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з визначенням термінів, що дається у ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України: справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, Мале приватне підприємство "Ажур" звернулось до господарського суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні підприємницької діяльності та спонукання Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя видати дозвіл на розміщення трейлерів з реалізації продуктів харчування.

Тобто звернення позивача з даним позовом до Гагарінської районної державної адміністрації м. Севастополя зумовлено наявністю у неї повноважень щодо видачі відповідного дозволу та оскарження дій (бездіяльності) адміністрації, які за доводами позивача створюють йому перешкоди у здійсненні підприємницької діяльності.

Отже, даний спір стосується реалізації Гагарінською районною державною адміністрацією своїх владних управлінських функцій та оскарження її дій.

Таким чином, виходячи з суб’єктного складу та характеру правовідносин, даний спір є публічно-правовим. А відтак відповідно до п.п. 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України після набрання ним 01.09.05 чинності цей спір підлягає вирішенню за правилами цього кодексу, згідно з яким до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до ГПК України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В порушення цих вимог суд першої інстанції розглянув справу в порядку господарського судочинства і суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення у справі в апеляційному порядку, не звернув увагу на ці порушення. Розгляд справи у невірно обраній процесуальній судовій процедурі може істотно вплинути на обсяг прав і обов’язків учасників процесу на будь-яких його стадіях.

З огляду на таке оскаржувані рішення та постанова у справі підлягають скасуванню, провадження у господарській справі як помилково порушене на підставі норм ГПК України підлягає припиненню згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, а позовну заяву з матеріалами справи слід передати до господарського суду м. Севастополя на розгляд за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 80, 108, 1115, 1117, 1119-11 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду м. Севастополя від 20.04.06 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.07.06 у справі №20-8/064 скасувати.

3. Провадження у господарській справі №20-8/064 господарського суду м. Севастополя припинити, а позовну заяву з матеріалами справи передати до господарського суду м. Севастополя на розгляд за правилами адміністративного судочинства.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький