ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.08.07 р.                                                                               Справа № 9/131

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні  матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ

до відповідача: Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар”, м.Олександрівка Слов’янського району

про: стягнення 34 182грн.67коп.

У судове засідання з’явились представники сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар”, м.Олександрівка Слов’янського району про стягнення заборгованості в сумі 34 182грн.67коп., яка складається з основного боргу в сумі 33 837грн.71коп., 3% річних в сумі 133грн.27коп. та суми інфляції – 211грн.69коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір від 10.12.2006р., додаткову угоду від 18.04.2007р. до договору від 10.12.2006р., податкову накладну, видаткову накладну, листи, фінансові допомоги, акти звірки взаєморозрахунків.

Відповідач надав суду відзив на позов № б/н та дати, згідно якого позовні вимоги визнає у повному обсязі в сумі 34 182грн.67коп. та зазначає, що велика кредиторська заборгованість, яка виникла у Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар”, м.Олександрівка Слов’янського району ускладнила погашення боргу перед позивачем.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх судових засіданнях, господарський суд встановив:

За приписом ст.181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За домовленістю між сторонами Товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ передано Дочірньому підприємству „Агрофірма „Шахтар”, м.Олександрівка Слов’янського району шини 18.4 R46 TITAN до сільськогосподарської технічки на загальну суму 133 000грн.00коп., що підтверджується видатковою накладною №РН-0000499 від 27.07.2004р. та податковою накладною №523 від 27.07.2004р. (копії залучено до матеріалів справи).

Таким чином, відповідно до п.2 ст.509, п.4 ст.11 Цивільного кодексу України між сторонами виникли цивільні права та обов’язки у результаті фактичних дій сторін, направлених на встановлення цих правовідносин.

За твердженням позивача, Дочірнім підприємством „Агрофірма „Шахтар”, м.Олександрівка Слов’янського району було частково сплачено суму боргу в розмірі 50 000грн.00коп. та грошову суму в розмірі 49 168грн.29коп. було відправлено за рахунок поставки товару на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ зазначає, що ним також були направлені на адресу відповідача фінансові допомоги №22/09-006 від 22.09.2006р. та №01/12-006 від 01.12.2006р.

Після досягнення згоди стосовно виниклої суми боргу відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ, сторонами 10.12.2006р. було укладено угоду про погашення заборгованості, згідно якої Дочірнє підприємство „Агрофірма „Шахтар”, м.Олександрівка Слов’янського району взяло на себе зобов’язання сплатити позивачу борг в сумі 33 843грн.71коп. відповідно до наступного графіку:

-          січень 2007р. – 12 000 грн.00коп.;

-          лютий 2007р. – 12 000грн.00коп.;

-          березень 2007р. – 9 843грн.71коп.

У зв’язку зі зміною розрахункового рахунку позивача, останнім було направлено на адресу відповідача додаткову угоду №1 від 18.04.2007р. до договору від 10.12.2006р., відповідно до якої Товариством з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ запропоновано внести зміни до договору від 10.12.2006р. Факт направлення вказаної додаткової угоди до договору від 10.12.2006р. підтверджується наявними у матеріалах справи поштовою квитанцією та поштовим повідомленням.

Відповідач умов угоди від 10.12.2006р. не виконав, заборгованості в сумі 33 843грн.71коп. не погасив, таким чином, за твердженням позивача, на момент слухання справи за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 33 837грн.71коп.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Як випливає з наданого Дочірнім підприємством „Агрофірма „Шахтар”, м.Олександрівка Слов’янського району відзиву на позов, останній позовні вимоги визнає у повному обсязі та зазначає, що велика кредиторська заборгованість, яка виникла у відповідача ускладнила погашення боргу перед позивачем.

Оскільки факт заборгованості відповідача в сумі 33 837грн.71коп. підтверджено матеріалами справи, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ в цій частині є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі даної статті, позивачем нараховано суму інфляції – 211грн.69коп. за період з лютого 2007р. по березень 2007р. та 3% річних в сумі 133грн.27коп. за період з лютого 2007р. по квітень 2007р. на заборгованість, що виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе грошових зобов’язань.

Розглянувши представлений розрахунок суми інфляції та 3% річних, з огляду на визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення суми інфляції та 3% річних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія”, м.Київ до Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар”, м.Олександрівка Слов’янського району про стягнення заборгованості в сумі 34 182грн.67коп., яка складається з основного боргу в сумі 33 837грн.71коп., 3% річних в сумі 133грн.27коп. та суми інфляції – 211грн.69коп. – задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Агрофірма „Шахтар” (за адресою: вул.Комсомольська, 17, м.Олександрівка Слов’янського району Донецької області, 84168, р/р 9015 у КФКБ „Приватбанк” м.Краматорськ, МФО 335548, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Агро-індустріальна Компанія” (за адресою: вул.Сосюри, 5, м.Київ, 02090, п/р 260083578 у КФ АБ „УКРГАЗБАНК”, МФО 300294, ) основний борг в сумі 33 837грн.71коп., 3% річних в сумі 133грн.27коп., суму інфляції – 211грн.69коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 341грн.83коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 03.08.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя