ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.12.07                                                                                           Справа № 28/339

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергія”, м. Львів

до  відповідача: Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго”, м. Львів

про стягнення боргу в сумі 769 537 грн. 51 коп.

Суддя  Морозюк А.Я.

Представники сторін

Від позивача: Костич О.І. - представник

Від відповідача: Трофимчук О.В. - юрисконсульт

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю „Енергія” до  Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго” про  стягнення  боргу в сумі 769 537 грн. 51 коп.

Хід розгляду справи наведений у відповідних ухвалах суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві, просить позов задоволити. Щодо можливості відстрочення виконання рішення суду терміном на 6 місяців та розстрочення його виконання терміном на 10 місяців із сплатою рівними частинами кожного місяця заперечив повністю.

Представник відповідача проти наявності боргу в сумі позову не заперечує, в поданому суду письмовому клопотанні просить відстрочити виконання рішення (у випадку постановлення такого на користь ТзОВ „Енергія”) терміном на 6 місяців та розстрочити  його виконання терміном на 10 місяців із сплатою рівними частками кожного місяця.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Між ТзОВ „Енергія” (позивач, по договору - Виконавець) та ЛМКП „Львівтеплоенерго” (відповідач, по договору - Замовник) 28 травня 2003 року було укладено договір № 3-Р05/03, відповідно до якого Виконавець бере на себе зобов”язання надати Замовнику послуги по нагріванню мережної води в потрібних йому обсягах на власному технологічному обладнанні, а Замовник зобов”язується отримувати та оплачувати надані послуги за встановленими цінами в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 6.1 договору розрахунки за надані послуги проводяться виключно в грошовій формі на підставі виставлених розрахунків відповідачу та іншими незабороненими чинним законодавством формами. Згідно із п. 6.5 договору відповідач до 25 числа місяця, наступного за звітним, сплачує позивачу вартість фактично наданих послуг.

Як вбачається з Акту звірки розрахунків станом на 31.03.2007 року за період з 01 січня 2007 року по 31 березня 2007 року, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 3-Р05/03 становила 1 970 584,21 грн.

Відповідно до Протоколу погашення зустрічних взаємних вимог від 31.03.2007 року, станом на 01 квітня 2007 року після погашення зустрічних взаємних вимог, заборгованість відповідача перед позивачем згідно зазначеного договору становила 1 676 537,51 грн.

Відповідачем частково погашено заборгованість перед позивачем в сумі 907 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 17.05.2007 року.

Відповідно до ст. 193 ГК України, зобов"язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до вказівок закону, договору. У зв”язку з невиконанням відповідачем належним чином зобов”язань, його заборгованість перед позивачем станом на 15.10.2007 року становить 769 537 грн. 51 коп. і підлягає стягненню. Докази погашення даної заборгованості в матеріалах справи відсутні.

Судові витрати (витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу) покладаються на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення терміном на 6 місяців та розстрочення його виконання терміном на 10 місяців із сплатою рівними частками кожного місяця, суд відхиляє, оскільки із змісту статті 83 Господарського процесуального кодексу України, випливає, що господарський суд, приймаючи рішення, має право вчиняти одну із передбачених дій: або відстрочити, або розстрочити виконання рішення суду. Таким чином, господарський суд не наділений правом одночасно відстрочити і розстрочити виконання рішення, як про це просить відповідач. Крім цього, відповідачем не подано докази, які б підтверджували наявність конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

На підставі наведеного, керуючись ст.4-3, ст.33, ст.43, ст.49, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Львівського міського комунального підприємства „Львівтеплоенерго” (місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1, ідентифікаційний код 05506460) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергія” (місцезнаходження: 81135, Львівська обл., Пустомитівський район, с. Зубра, вул. Б.Хмельницького, 27, фактична адреса: 79026, м. Львів, вул. Козельницька, 5, ідентифікаційний код 31961562) –769 537 грн. 51 коп. боргу; 7 695 грн. 38 коп. –державного мита; 118 грн. 00 коп.  - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ, відповідно до ст. 116 ГПК України, видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя