СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

08.11.2007

Справа №2-8/14673-2007

За позовом - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,

м. Євпаторія

До відповідача - Фонду майна
Автономної Республіки Крим, м. Сімферополь

Про визнання додаткової угоди
недійсною.

Суддя Чумаченко С.А.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - ОСОБА_2, пред-к за
дов. від 13.10.2007 року.

Від відповідача - Мельніков І.В.,
пред-к за дов. №01/4371 від 27.09.2007 року.

Сутність спору: позивач, фізична
особа - підприємець ОСОБА_1звернувся до Господарського Суду Автономної
Республіки Крим з позовною заявою до відповідача, Фонду майна Автономної
Республіки Крим, просить визнати недійсним п.1, п.6, п.7 Додаткової угоди №1
від 22.05.2007 року до договору оренди державного нерухомого майна від
30.09.2005 року з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1.

Представник відповідача представив
відзив по справі відповідно до якого просить відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва в порядку ст. 77 Господарського Процесуального Кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2005 року  між Фондом майна АР Крим та  суб'єктом
підприємницької діяльності
ОСОБА_1 був  укладений  Договір
оренди державного нерухомого майна.

Відповідно  до
умов  договору  та
фактичних  обставин  справи,
позивач  прийняв  в
строкове  платне  користування
нерухоме  майно - літний павільйон
літ. «Л» з прибудовами літ. «Л1-5» площею 339,5 кв.м., розташований за адресою:
АДРЕСА_1

Відповідно до п.п.1.3 п.1 Договору
ринкова вартість орендованого об'єкту
складає 497 807 грн.

Пункт 3 Договору  оренди
містіть в собі положення  про  орендну
плату. Так,  згідно з п.п.3.1. п.3
Договору, орендна  плата  за
базовий  місяць оренди -  серпень 2005 р. складає 4240 грн.

Згідно з п.п.10.1 п.10 Договору цей
Договір діє з 30.09.2005 р. до 28.09.2006 р. включно.

В
свою  чергу, відповідно до
п.п.10.6 п.10 Договору у разі
відсутності заяви  однієї із
сторін договору  протягом  одного
місяця  після  закінчення терміну  його дії договір  вважається
продовженим на  той самий  строк і на тих  самих умовах, які  були
передбачені за  договором.

Як
встановлено  судом, та  цю обставину
не  оспорюють  сторони, після  закінчення
строку  договору (28.09.2006
р.),  сторони  здійснили
дії,  що  свідчать
про  продовження  терміну
договору до 28.09.2007 р. - орендодавець та  орендар не направляли один одному заяв про
припинення договору, орендар продовжував сплачувати орендну плату, а  орендодавець приймав  орендну
платню від позивача.

Таким
чином,  сторони  приступили
до  виконання  своїх
обов'язків  за  договором
та  договір  був продовжений на новий  термін.

На
адресу  позивача  від
Фонду  майна  АР Крим
було  надіслано  листа №02/1834 від 22.05.2007 р. з  додатком -
копією Довіреності на  право  підписання
додаткових угод   до
договорів  оренди  державного нерухомого майна і нерухомого
майна, що належить АР Крим, Додатковою угодою №1 до договору оренди нерухомого
майна від 30.09.2005 р. із  суб'єктом  підприємницької діяльності  ОСОБА_1 від 22.05.2007 р. та Розрахунком
орендної платні за оренду майна.

Відповідно до  листа,
Фонд майна АР Крим  просив  СПД ОСОБА_1 розглянути  проект додаткової  угоди
до договору оренди нерухомого майна від 30.09.2005р., підписати,
поставити печатку  та один екземпляр
направити на  адресу  орендодавця.

Згідно  з
умовами  Додаткової угоди №1 від
22.05.2007 р. до  договору  оренди нерухомого майна, Орендодавець виклав
п.п.3.1. п.3 Договору оренди від.30.09.2005 р. у наступній редакції:
«Орендна  плата визначається  на
підставі  Методики розрахунку і
порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою
КМУ від 04.10.95 №786 (зі змінами та доповненнями), і становить без ПДВ за  перший
місяць перерахунку орендної плати - грудень 2006 року 8813,24 грн.,
у   тому
числі: 50% до бюджету України - 4406,62 грн., 50% балансоутримувачу -
4406,62 грн.».

Орендодавець також вказує (п.6
Додаткової угоди), що розрахунок орендної
плати, що  є  невід'ємним
додатком до цієї додаткової угоди,
вводиться з 27.12.2006 р.

Крім
того,  згідно з п.7 Додаткової
угоди, орендодавець  вказує,  що орендар зобов'язаний протягом  місяця з
моменту  підписання додаткової  угоди
сплатити донараховану орендну
плату до  Державного  бюджету та
балансоутримувачу у
співвідношенні, визначеному у
пункті 3.5  Договору  оренди
від 30.05.2005 р.

Як
вказує  позивач,  він підписав додаткову  угоду, поставив   печатку, направив  додаткову
угоду  до відповідача,  але
підписав з умовою: «Підписую без
урахування п.1., п.6, п.7 Додаткової угоди №1 від 22.05.2007 р.».

В
свою  чергу, відповідач  у
відзиві  на позов  вказує,
що  у додатковій угоді відсутня
вказівка  про те, що позивач  підписав
угоду  з  будь-якою умовою.

Позивач  просить
суд  визнати  недійсними п.1, п.6, п.7 додаткової  угоди
№1  від 22.05.2007р. до договору
оренди нерухомого майна від 30.09.2005р. із
суб'єктом  підприємницької
діяльності  ОСОБА_1

Позовні  вимоги
мотивує  нормами  Цивільного
кодексу України - ст..203, ст..215.

Розглянувши  матеріали
справи,  вислухавши  пояснення
сторін,  суд  вважає,
що  позов  не
підлягає  задоволенню  у
зв'язку  з  наступним.

Відповідно до  ст..16 ЦК України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права
та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може  бути визнання правочину недійсним.

Ст..203 ЦК України містить в
собі  загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

В
свою  чергу,  згідно зі ст..207 ЦК України, правочин
вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його
стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або
законом - стаття 651 ЦК України. При цьому, зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що і договір, який змінюється або розривається
- ст..654 ЦК України.

Підставою же недійсності правочину,
відповідно до ст..217 ЦК України, є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким  чином, виходячи з вказаних норм  закону, недійсною може бути визнана лише
укладена угода, тобто така, щодо якої сторонами у потрібній формі досягнуто
згоди з усіх істотних умов.

В
даному  випадку  суд
вважає,  що  Додаткова
угода №1  від 22.05.2007 р. до
договору оренди нерухомого майна від 30.09.2005 р. із  суб'єктом
підприємницької діяльності
ОСОБА_1  не  була
укладена між  сторонами  у
повному  обсязі.

Так,  відповідно до
екземпляру  додаткової  угоди, що
надана  позивачем до  суду, вона
підписана позивачем з умовою -
«Підписую без  урахування п.1.,
п.6, п.7 Додаткової угоди №1 від 22.05.2007 р.».

Крім  того,
до  суду  позивачем
були  надані листи від СПД ОСОБА_1
до Фонду майна АР Крим,  в  яких
орендар та бухгалтер
орендаря  вказують,  що
договір  оренди  від 30.09.2005 р. діє саме на тих саме
умовах, на яких він був укладений  у 2005
році, тому що Додаткова угода №1 від 22.05.2007 р. не  була
підписана орендарем у
повному  обсязі.

Позивач також надав до  суду докази
сплати грошових коштів  за  оренду
майна,  відповідно  до
яких  орендар,  після
часткового  підписання  Додаткової угоди №1 (тобто після  22.05.2007 р.),  продовжував
сплачувати орендну  плату  в
розмірі, що передбачений саме основним
договором - договором  оренди  від 30.09.2005 р.

Таким  чином,
своїми  діями  щодо
сплати оренди  в  розмірі, передбаченому договором оренди від
30.09.2005 р. (та без врахування п.1, п.6, п.7 Додаткової угоди №1 від
22.05.2007 р.),  позивач  також
підтвердив, що  він  не
приймав  на  себе
зобов'язань  щодо  зміни умов
договору  в  частині збільшення  орендної
плати.

За
таких  обставин,  суд
вважає,  що  сторони
не  уклали   Додаткову угоду  №1 від 22.05.2007 р.,  а  саме
не укладали п.1, п.6, п.7  угоди, тому що
вони (сторони)  в належній формі не  досягли згоди з усіх істотних умов угоди, як  передбачається також  ст..638 ЦК України.

Таким  чином,
позивач  не  приймав
на  себе  обов'язку щодо  сплати
орендної  плати  в
розмірі  та  в
порядку, що  передбачено п.1.,
п.6, п.7   Додаткової  угоди
№1 від 22.05.2007 р.

На  підставі викладеного та
враховуючи, що  п.1,п.6, п.7 Додаткової
угоди №1 від 22.05.2007 р. не укладені сторонами, а,  відповідно до закону, недійсним  (повністю або частково) може бути визнаний
лише укладений правочин, суд
вважає,  що в  позові необхідно відмовити.

В судовому засіданні 08.11.2007
року оголошена вступна та резолютивна частині рішення.

Повний текст рішення підписано
26.11.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 44, 49, 77, 82-84 ГПК України,

суд -

ВИРIШИВ:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Чумаченко С.А.