СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.07                                                                                 Справа № 1/457.

Суддя Н.М.Зюбанова, розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  "Інтерофіс Лімітед", м. Київ

до Державного підприємства "Луганськвугілля", м. Луганськ

про стягнення  38418730 грн. 15 коп.

в присутності представників  сторін:

від позивача –Кучеров І.А., дов. від 12.02.07 № 3;

від відповідача – Юрченко Є.О., дов. від 03.01.07 № 03/03-0;

в с т а н о в и в:

Суть спору: про стягнення  31212353 грн. 55 коп. боргу, 1688032 грн. 49 коп. 3 % річних, 5518344 грн. 11 коп. інфляційних нарахувань.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 30.10.07 № 03/1-509 проти позову заперечує з посиланням на невідповідність суми боргу, заявленої у позову, сумі боргу, зазначеній в ухвалі суду від 24.10.05; відсутність у підприємства підстав для внесення змін у бухгалтерській облік на підставі листа позивача від 07.09.06, оскільки не надані належні підтверджуючі документи. Також відповідач посилається на те, що позивачем не надані докази наявності боргових зобов"язань, проданих за договором № 51 від 01.09.05.

Позивач у письмових запереченнях  на відзив відповідача доводи останнього відхиляє та зазначає, що грошові зобов"язання за договорами, що розглядаються по даній справі, виникли у відповідача перед первісним кредитором –ТОВ "Луганськвуглепереробка" відповідно до умов договорів від 13.11.03 № 93, від 04.02.03 № 04/02, від 14.01.04 № 6, від 05.05.04 № 669, від 01.02.04 № 40, від 01.04.04 № 619, від 05.10.03 № 84, від 23.02.04 № 3, від 06.11.02 № 98, але до дати продажу боргових зобов"язань, тобто до 01.09.05. Крім того, позивач зазначає, що одночасно з отримання прав за вказаними договорами право набувач став кредитором у зобов"язанні на підставі ст.. 334 ЦК України, п.п.8, 16 договору від 01.09.05 № 51 та ухвали господарського суду Донецької області від 24.10.05 по справі                № 3/363пн.

Дослідивши обставини справи, надані  матеріали, вислухавши представників сторін,  суд  прийшов до наступного.

Так, рішенням господарського суду Луганської області від 04.12.06 по справі                     № 1/239, яке набрало законної сили, встановлено, що між  ТОВ "Луганськвуглепереробка", м. Луганськ /позивачем/ та ТОВ "Церадон-М", м. Єнакієве Донецької області було укладено договір купівлі-продажу боргових зобов"язань, за умовами якого позивач продав, а покупець купив боргові зобов"язання ДП "Луганськвугілля" за відповідними, зазначеними у п. 1 договорами, а саме: від 13.11.03 № 93, від 04.02.03 № 04/02, від 14.01.04 № 6, від 01.03.04 № 669, від 01.02.04 № 40, від 01.04.04 № 619, від 05.10.03 № 84, від 23.02.04 № 3, від 06.11.02 № 98 на загальну суму  32668452 грн. 94 коп.

Як свідчать матеріали справи, позивач в обгрунтування своїх вимог за позовом посилається на те, що рішенням господарського суду Донецької області від 24.10.05 по справі № 3/363пн позов ТОВ "Інтерофіс Лімітед", м. Київ до ТОВ "Церадон-М",                       м. Єнакієве Донецької області про стягнення 29001000 грн. 00 коп. вартості цінних паперів задоволений повністю та з відповідача на користь позивача стягнуто вказаний борг та судові витрати.

У той же час, 24.10.05 господарським судом Донецької області ухвалою по справі № 3/363пн змінено спосіб виконання рішення від 24.10.05 по вказаній справі та звернуто стягнення в сумі 29001000 грн. 00 коп. на активи відповідача ТОВ "Церадон-М", а саме боргові зобов"язання ДП "Луганськвугілля", придбані згідно з договором від 01.09.05 по договорам від 06.11.02 № 98 на переробку давальницької сировини, від 04.02.03 № 04/02 на продаж вугілля, від 05.10.05 № 84 на переробку давальницької сировини, від 13.11.03 № 93 на продаж товару, від 01.02.04 № 40 на переробку давальницької сировини, від 14.01.04 № 6 на продаж товару, від 01.03.04 № 669 на продаж вугілля, від 01.04.04 № 619, від 23.02.04 № 3 купівлі-продажу векселів.

Оцінивши доводи сторін, наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, а позов таким, у задоволенні якого слід відмовити, з огляду на наступне.

Так, матеріали справи свідчать, що між сторонами у справі відсутні прямі договірні відносини, а також правовідносини, пов"язані із заміною сторони у зобов"язанні,  та позивач в обгрунтування позову посилається на ухвалу господарського суду Донецької області по справі № 3/363пн від 24.10.05 про звернення стягнення на активи, якими визначені боргові зобов"язання ДП "Луганськвугілля" /відповідача у даній справі/. Але дана ухвала суду прийнята у порядку ст. 121 ГПК України, якою здійснюється правове регулювання відстрочення або розстрочення виконання рішення, зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови.

За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача, які заявлені ним в окремому позовному провадженні до відповідача по даній справі, протирічать ухвалі суду від 24.10.05 по справі № 3/363пн, оскільки мають бути вирішені у межах відповідного виконавчого провадження по виконанню рішення у справі № 3/363пн.  Тому у задоволенні позову про стягнення  31212353 грн. 55 коп. боргу, 1688032 грн. 49 коп. 3 % річних та 5518344 грн. 11 коп. інфляційних нарахувань слід відмовити.

Судові витрати  покладаються  на позивача у відповідності до  ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись  ст. ст.  35, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.удові витрати віднести на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –28.11.07.

Суддя                                                            Н.М.Зюбанова