СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

6 грудня 2007 року

Справа № 2-13/8831-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

сторони не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Жукова А.І.) від 01.10.2007 у справі № 2-13/8831-2007

за позовом           Житлово-комунального підприємства
"Побутфон" (вул. Кримських партизан, 5,Сімферополь,95013)

до           Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1АДРЕСА_1)

про стягнення 4532,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - житлово-комунальне
підприємство "Побутфон" звернувся до господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовом та просив стягнути з відповідача - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_13061,45грн. заборгованості з орендної плати
та 1470,92грн. заборгованості по експлуатаційним зборам.

Позовні вимоги мотивовані
тим, що відповідач у порушення умов договору оренди нерухомого майна (нежилих
приміщень) не вносить у повному обсязі орендну плату та додаткові послуги
визначені договором які повинні сплачуватися.

Рішенням господарського
суду Автономної Республіки Крим від 01.10.2007 (суддя А.І. Жукова) позов
задоволено.

З відповідача на користь
позивача стягнуто 3777,07грн. - заборгованості, 102грн. - державного мита та
118грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Також з відповідача до
державного бюджету Автономної республіки Крим стягнуто 755,30грн. -
заборгованості.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить рішення господарського суду скасувати.

Заявник апеляційної скарги
посилається на те, що рішення господарського суду прийнято при неправильному
застосуванні норм матеріального права та при неповно встановлених обставинах
справи.

Розглянувши матеріали
справи повторно в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, суд встановив наступне.

01.01.2003 між позивачем та відповідачем
було укладено договір оперативної оренди нерухомого майна, що належить
Автономній Республіці Крим.

Відповідно до пункту 1.1
договору, орендодавець передає, а орендар приймає нерухоме майно, що
розташоване за адресоюАДРЕСА_2, площею 92,4кв.м.

Пунктом 4.1.7 передбачено,
що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати розрахунки з
орендодавцем по об'єкту оренди.

Строк дії вказаного договору
оренди відповідно до пункту 7.1 договору складає 5 років, з 01.01.2003 по
01.01.2008.

Судовою колегією
встановлено, що відповідачем у порушення договору оренди не здійснюються
розрахунки за орендну пату та на експлуатаційні витрати, у результаті чого
склалася заборгованість у сумі 4532,37грн.

Відповідно до статті 759
Цивільного кодексу України, статті 283 Господарського кодексу України, за
договором найму (оренди) одна сторона (орендодавець) передає іншій стороні (орендареві)
за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської
діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 761
Цивільного кодексу України, право передачі майна у найом має власник речі або
особа, якій належать майнові права.

Відповідно до статті 626
Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статті 651 Цивільного кодексу
України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо
інше не встановлено договором або законом.

Судовою колегією встановлено, що
позивач належним чином виконував умови договорів оренди, у той час як
відповідач не вносив орендну плату та експлуатаційні витрати.

Статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним
чином і у встановлений строк, одностороння відмова або зміна умов договору не
допускається.

При вказаних обставинах, судова
колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні
вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки доведені
матеріалами справи та не суперечать нормам діючого законодавства.

Судові витрати покладаються на
відповідача у порядку статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На
підставі висловленого, апеляційна інстанція вважає, що рішення господарського
суду прийнято при повно встановлених обставинах справи, при правильному
застосуванні норм законодавства, у зв'язку з чим воно підлягає залишенню без
змін.

Керуючись статтями 101,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення
господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.10.2007 у справі №
2-13/8831-2007 залишити без змін.

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності
ОСОБА_1залишити без задоволення.

Головуючий суддя

Судді