Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007 року                                                                            Справа № 46/625-06

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді   Карбань І.С.,

судді    Бабакової Л.М.,

судді   Шутенко І.А. -доповідач,,

при секретарі - Міракові Г.А.

за участю представників сторін:

позивача –Сивака А.Ю. за довіреністю б/н від 01.06.2006р.,

відповідача –Ващенко Т.Д. за довіреністю №38-134/209юр від 18.01.2006р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу (вх. № 1057 Х/2) КП „Харківські теплові мережі” на рішення господарського суду Харківської області від 27.02.2007р. по справі № 46/625-06

за позовом  ВАТ „Харківська ТЕЦ-5”, с. Подвірки

до КП „Харківські теплові мережі”, м. Харків

про зміну умов договору та стягнення 534176,15 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просив змінити умови договору № 492 про надання послуг з переробки палива (природного газу) в теплову енергію, зобов’язати відповідача підписати акт загального виробітку теплової енергії для розподілення між підприємствами за жовтень 2006р. і акт виконаних робіт на надання послуг з переробки природного газу в теплову енергію за жовтень 2006р. до  договору № 492 та про стягнення з відповідача 534176,15 грн. вартості послуг з переробки природного газу в теплову енергію в жовтні 2006р. за договором № 492.

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.02.2007р. по справі № 46/625-06 (суддя Ільїн О.В.) позов задоволено повністю. Змінено умови договору № 492 від 30.09.2005р., укладеного між ВАТ „Харківська ТЕЦ-5” та КП „Харківські теплові мережі”, виклавши п. 3.1 договору в наступній редакції:           „3.1 З 01.10.2006р. по 31.12.2006р. вартість послуг з переробки палива в теплову енергію, виходячи із затвердженого постановою НКРЕ від 21.09.2006р. № 1209 тарифу, становить: із газу для населення, бюджетних організацій, промислових споживачів – 13,74 грн/Гкал з ПДВ ( з 01.10.2006р. витрати на підпитку тепломережі у вартість переробки не входить)”. Зобов’язано КП „Харківські теплові мережі” підписати акт загального виробітку теплової енергії для розподілення між підприємствами за жовтень 2006р. Стягнуто з КП „Харківські теплові мережі” на користь ВАТ „Харківська ТЕЦ-5” 534176,15 грн. вартості послуг з переробки газу в теплову енергію в жовтні 2006р. за договором № 492.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням господарського суду Харківської області від 27.02.2007р., подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вищевказане рішення господарського суду Харківської області та прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволені позову, посилаючись на неповне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що дія договору на переробку природного газу №429 від 30.09.2005р. припиняє дію з 01.10.2006р., оскільки запропонований КП „Харківські теплові мережі” проект договору купівлі-продажу теплової енергії передбачав початок його дії з 01.10.2006р. Апелянт вважає, що позивач визнав цей факт, коли листом № 29-19/1737 від 04.10.2006р. направив КП „Харківські теплові мережі” новий проект угоди купівлі-продажу теплової енергії зі строком дії –з 01.10.2006р.

В зв’язку з тим, що ВАТ „Харківська ТЕЦ-5” було направлено проект угоди купівлі-продажу теплової енергії КП „Харківські теплові мережі” листом №04-2628 від 18.09.2006р. запропонувало розірвати договір №492 з 01.10.2006р., проте позивач 03.11.2006р. надіслав лист №29-19/1952 про закінчення дії договору №492 не з 01.10.2006р., а з 18.10.2006р.

Також, апелянт зазначає, що незалежно від дії договору на переробку природного газу, КП „Харківські теплові мережі” не передавало позивачу в жовтні 2006 року природний газ на переробку, оскільки на жовтень 2006 року не мало ані угоди на поставку природного газу, ані об’ємів газу . В жовтні 2006 року КП „Харківські теплові мережі” отримувало природний газ від ДП „Газ-тепло”, який за умовами договору, укладеного з ДП „Газ-тепло”, не мало права передавати на переробку іншим організаціям. Таким чином, зазначає апелянт, в жовтні 2006 року КП „Харківські теплові мережі” не передавало позивачу природний газ на переробку, в зв’язку з його відсутністю.

Позивач, надав відзив на апеляційну скаргу в якому рішення господарського суду Харківської області від 27.02.2007р. по справі №46/625-06 вважає законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що постановою Національної комісії регулювання електроенергетики №1208 від 21.09.2006          р. затверджено новий тариф на виробництво теплової енергії для ВАТ "Харківська ТЕЦ-5", що є обов'язковою умовою для внесення змін до договору. Зобов'язання відповідача підписати передбачені договором акти за жовтень 2006 року та стягнення з відповідача вартості наданих в жовтні 2006 року за договором № 492 послуг позивач обґрунтовує фактичним виконанням з його

боку всіх умов цього договору в жовтні 2006 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Під час апеляційного провадження та судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2005 р. між позивачем і відповідачем було укладено договір №492 про надання послуг з переробки палива (природного газу) в теплову енергію, за яким позивач зобов'язався виконувати роботу з переробки природного газу, наданого відповідачем, в теплову енергію та передати її відповідачу, а відповідач зобов'язався забезпечити позивача природним газом для виробітку теплової енергії, приймати теплову енергію та сплачувати позивачу вартість переробки газу в теплову енергію.

Строк дії договору №492 було встановлено з 01.10.2005 р. до 30.04.2006 р., проте згідно умов договору його дію було продовжено до 30.04.2007 р., оскільки за місяць до закінчення строку дії про його припинення не було письмової заяви сторін.

Листом №04-2628 від 18.09.2006р. відповідач звернувся до позивача з пропозицією припинити дію договору №492 з 01.10.2006 р., але позивач з цією пропозицією не погодився, про що свідчать його листи до відповідача.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки згоди обох сторін на розірвання договору №492 не було, жодна з сторін до суду з заявою про розірвання цього договору не зверталася, договір №492 у спірний період (жовтень 2006 року) був чинним.

Договором №492 (п.3.1.) сторони погодили вартість послуги з переробки природного газу в теплову енергію для населення та бюджетних організацій і для госпрозрахункових та інших суб'єктів господарської діяльності. Згідно п. 3.2. договору у випадку змін тарифу на виробітку теплової енергії, вартість послуги з переробки природного газу в теплову енергію відповідно зміниться, про що позивач повинен письмово повідомити відповідача.

Позивач 27.09.2006 р. надіслав відповідачу пропозицію укласти додаткову угоду №10 до договору № 492 щодо встановлення нової вартості послуг з переробки природного газу в теплову енергію, виходячи з тарифу, затвердженого постановою НКРЕ № 1208 від 21.09.2006 р. "Про затвердження тарифів на виробництво теплової енергії для ВАТ "Харківська ТЕЦ-5"". Проте відповідач зазначену додаткову угоду №10 до договору № 492 не підписав.

Згідно статті 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони.

Оскільки визначені та встановлені НКРЕ тарифи для позивача як ліцензіата з виробництва електричної та теплової енергії є обов'язковими, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги позивача щодо зміни умов договору № 492 з 01.10.2006 р., виклавши п.3.1. договору в редакції, запропонованої позивачем.

Стосовно посилань апелянта, що він не передавав ВАТ «Харківська ТЕЦ-5»природний газ на переробку, оскільки не мав договору на постачання природного газу та обсягів газу на жовтень 2006 р., колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, диспетчерська служба відповідача 01.10.2006 р. і в наступні дні давала розпорядження щодо нормативних параметрів для Отримання теплової енергії від позивача, про що зазначено в диспетчерському журналі ВАТ "Харківська ТЕЦ-5" (копії виписок з журналу наявні в матеріалах справи).

Зазначені розпорядження є для ВАТ "Харківська ТЕЦ-5" обов'язковими, оскільки згідно п.10.4.6. "Положення про оперативно-технологічні взаємовідношення в системі централізованого теплопостачання м. Харкова" начальники змін ВАТ "Харківська ТЕЦ-5" зобов'язані виконувати оперативні розпорядження чергового диспетчера ЦДС КП "Харківські теплові мережі" негайно та беззаперечно, за виключенням розпоряджень, які загрожують безпеці людей та збереженню устаткування (виписка з положення наявна у матеріалах справи).

Ні в суді першої інстанції ні під час апеляційного провадження, відповідач не заперечував проти того, що продовжував протягом 01-15 жовтня 2006 року отримувати від позивача теплову енергію.

Пунктом 2.2. договору № 492 передбачено, що відповідач повинен надавати позивачу свої пропозиції щодо зміни обсягів природного газу до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки газа. Доводи відповідача про те, що в нього не було необхідних обсягів газу для виконання своїх зобов'язань за договором № 492 в жовтні 2006 року, судом відхиляються, оскільки відповідач не надав суду доказів надання позивачу передбачених договором пропозицій щодо зменшення обсягів газу. Лист відповідача про припинення дії договору не може розглядатися як така пропозиція.

Згідно п. 2.3. та 2.3.1. договору № 492 позивач до четвертого числа місяця, наступного за звітним, надає відповідачу акт загального виробітку теплової енергії для розподілення між підприємствами, а відповідач повинен надавати позивачу на підпис не пізніше 8-го числа місяця, наступного за звітним, акт розподілу теплової енергії між підприємствами, акт розподілу природного газу замовника (відповідача),

акт виконаних робіт на надання послуг з переробки природного газу в теплову енергію.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки акт про розподіл природного газу згідно п. 2.3.1 договору № 492 підписуються сторонами по закінченні місяця, позивач не міг самостійно припинити переробку природного газу в теплову енергію. Крім того відповідач своїми діями підтведжував намір отримувати теплову енергію з 01.10.2006 р.   Позивач надав суду

Таким чином, колегія суддів вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача щодо зобов'язання відповідача підписати акт загального виробітку теплової енергії для розподілення між підприємствами за жовтень 2006 року і акт виконаних робіт на надання послуг з переробки природного газу в теплову енергію за жовтень 2006 р. до договору № 492.

З урахуванням встановленого тарифу з переробки природного газу в теплову енергію 13,74 грн./Гкал з ПДВ та обсягу переданої позивачем в жовтні 2006 р. за договором № 492 теплової енергії 38 877,449 Гкал, загальна сума вартості послуг з переробки природного газу в теплову енергію складає 534 176,15 грн.

Згідно п.4.1. договору № 492 розрахунки за надані послуги з переробки природного газу в теплову енергію здійснюються виключно в грошовій формі, кінцевий розрахунок за кожний звітний період здійснюється до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Колегія суддів відмічає, що КП „Харківські теплові мережі” не обґрунтував існування у спірний період іншого договору між сторонами укладеного в розумінні ст.181, ст.184, ст.187 ГК України, в тому числі в результаті погодження розбіжностей або судовому порядку.

З урахування цього, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 534176,15 грн. вартості послуг з переробки природного газу в теплову енергію в жовтні 2006 року за договором № 492 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, при винесенні рішення господарський суд Харківської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства і насамперед статтей 33, 38, 43, 79 ГПК України щодо всебічного, повного та об’єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно чинного законодавства, та дав правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що його рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів одноголосно, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області  від  27.02.2007р. по справі №46/625-06  залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                    Карбань І.С.

Судді                                                                    Бабакова Л.М.

Шутенко І.А.