ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2007 р.                                                            Справа № 55/229-07

вх. №

Колегія суддів господарського суду в складі:

Головуючий суддя   Гребенюк Н.В.

суддя                         Інте Т.В.

суддя                         Тихий П.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Домінанта ЛТД", м. Київ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко", м. Харків

про стягнення 101920,61 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Домінанта ЛТД", м.Київ, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко", м. Харків, 99546,50 грн. заборгованності, 1080,01 грн. 3% річних, 1294,10 грн. інфляційних нарахувань та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору поставки товару № 582/06 від 21.03.06 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 червня 2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 16 липня 2007 р.

16 липня 2007 р. позивач в порядку ст. 22 ГПК України надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача 93757,14 грн.  заборгованості, 1202,14 грн. 3 % річних, 1218,84 грн. інфляційних нарахувань та судові витрати,  вказуючи на те, що після подачі позову до суду, 13.06.2007 року відповідачем було повернуто позивачу товар на суму 5789.36 грн., у зв"язку з чим основний борг відповідача станом на 06.07.2007 року становить 93757,14 грн.

Вказані уточнення були  прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх урахуванням.

16 липня 2007 р. відповідач надав клопотання до канцелярії господарського суду Харківської області про відкладення розгляду справи, у зв"язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 липня 2007 р. було задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено її розгляд на 13 серпня 2007 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 13 серпня 2007 року було призначено колегіальний розгляд справи у складі головуючого судді Гребенюк Н.В., суддів: Шведа Е.Ю., Тихого П.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 серпня 2007 р. було  відкладено  розгляд справи на 01 жовтня 2007 р.

27 серпня 2007 р. позивач до канцелярії господарського суду Харківської області надав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на грошові суми боржника на п/р відповідача, а у разі відсутності таких коштів накласти арешт на нерухоме майно відповідача.

01 жовтня 2007 р. сторони звернулись до господарського суду з клопотанням про продовження строку розгляду справи, у зв"язку з необхідністю надання додаткових документів до 01 листопада 2007 р.

01 жовтня 2007 р. позивач надав до суду заяву, в якій просить суд з посиланням на ст.ст.44,49 ГПК України, доповнюючи позовні вимоги, стягнути з відповідача витрати, пов"язані з розглядом справи 5096,03 грн. та 500 грн., які було понесено на юридичну допомогу.

Вказані уточнення прийняті судом та розгляд справи продовжено з їх урахуванням.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2007 р. було  відкладено  розгляд справи на 15 жовтня 2007 р.

Ухвалою заступника голови господарського суду від 15 жовтня 2007 року було змінено склад колегії суддів, у зв"язку з відпусткою судді Шведа Є.Ю. та призначено колегію у складі головуючого судді Гребенюк Н.В., суддів Тихого П.В., Інте Т.В.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 жовтня 2007 р. було  відкладено  розгляд справи на 30 жовтня 2007 р.

Представники сторін у призначене судове засідання не з'явились , про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами з урахуванням уточнень поданих до позову.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

21 березня 2006 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Домінанта ЛТД", м. Київ,(далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Млєко", м. Харків,(далі відповідач) було укладено договір поставки товару № 582/06, у відповідності до умов якого позивач зобов”язався передати товар у власність, а саме продукти харчування, а відповідач, в свою чергу, приймати та оплачувати його в порядку і в строки, передбачені договором. Пунктом 3.2. вказаного договору сторонами було визначено про те, що датою поставки і датою переходу права власності на партію товару є дата фактичної передачі товару, що засвідчується підписанням уповноваженими представниками сторін видаткової накладної. Пунктом 4.2 договору сторонами узгоджений порядок розрахунків, який здійснюється відповідачем в безготівковому порядку протягом 30-ти календарних днів з дня отримання товару. Днем отримання  товару є дата зазначена у видаткових накладних. Пунктом 7.1 договору сторонами передбачений термін дії договору- набирає законної сили з моменту підписання та діє до 31.12.2006 р. Пунктом 7.2, п.7.3 договору було погоджено про те, що данний договір може бути розірваний за ініціативою сторони шляхом повідомлення іншої про намір розірвати договір за 30 календарних днів до розірвання, в разі неповідомлення сторін за 30 календарних днів до закінчення строку його  дії, даний договір продовжує свою дію на додаткові однорічні терміни на тих же умовах. Пунктом 7.4 договору сторонами було визначено про те, що закінчення строку договору, як і його розірвання не звільняє сторони від виконання своїх зобов"язань, взятих на себе до закінчення чи розірвання договору.

На виконання умов вказаного договору, позивачем було поставлено товар на загальну вартість 4600006,50 грн., що підтверджується видатковими  накладними № № KD-0051344 від 15.03.07 р.,№ KD-0052720 від 19.04.07 р., № KD-0048461 від 21.12.06 р., № KD-0048763 від 29.12.06 р.,№ KD-0049852 від 31.01.07 р.,№ KD-0049592 від 24.01.07 р.,№ KD-0048959 від 10.01.07 р., № KD-0043325 від 03.08.06 р.,№ KD-0038198 від 30.08.06 р., №КД-0044588 від 14.09.2006 року; № KD-0044618 від 13.09.06 р.,№ KD-0047176 від 23.11.06 р.,№ KD-0046663 від 08.11.06 р., № KD-0046504 від 08.11.06 р.,№ KD-007776 від 07.12.06 р.,№ KD-0047742 від 07.12.06 р., № KD-0048075 від 13.12.06 р.,№ KD-0039509 від 13.04.06 р.,№ KD-0039990 від 26.04.06 р.,№ KD-0039143 від 05.04.06 р., № KD-0038908 від 29.03.06 р.,№ KD-0038635 від 22.03.06 р.,№ KD-0040228 від 04.05.06 р.,№ KD-0040648 від 16.05.06 р.,№ KD-0042875 від 19.07.06 р.,№ KD-0042418 від 04.07.06 р., № KD-0039783 від 20.04.06 р.  Вказані накладні підписано обома сторонами та скріплено печатками товариств, в графі умова продажу вказаних накладних зазначено: договір № 582/06 від 21.03.06 р.,що свідчить про те, що товар був переданий саме на виконання вказаного договора.

Факт отримання товару на вказану суму відповідачем не заперечується.

Таким чином відповідач товар отримав, проте прийняті на себе зобов"язання у відповідності до умов укладеного між сторонами договору щодо повної та своєчасної оплати товару  здійснив неналежним чином, сплативши за отриманий товар лише частково, що підтверджується копіями витягів банку, які долучено до матеріалів справи, в графі призначення платежу яких вказано: "сплата за продукти харчування згідно договору№582/06 від 21.03.2006 року."

В своїх письмових поясненнях позивач вказує на те, що під час поставки товару сторонами неоднаразово складались акти про невідповідність товару, виявлена невідповідність - надлишок фактично поставленого товару над кількістю товару, що замовляється відповідачем, а також враховуючи те, що відповідач мав постійну грошову заборгованість, а також умови договору про оплату товару протягом 30-ти календарних днів, бракований  товар повертався без повернення оплати за нього. Також позивач зазначив, що позивач звернувся  з пропозицією, яка була прийнята відповідачем, забрати незначну кількість нереалізованого товару, щоб зменшити суму боргу, що в подальшому і було зроблено, що підтверджується накладнимим на повернення  товару, в  графі підстава, яких   зазначено саме договір  № 582/06 від 21.03.06 р.

Відповідач виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару неналежним чином, внаслідок чого у нього виникла забогованість у сумі 99546,50 грн.  перед позивачем , що і стало підставою позивачу для звернення до суду з відповідним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи після направлення позову до суду, а саме позовна заява та додані до неї документи були позивачем направлені 12 червня 2007 року, про що свідчить поштовий штамп на поштовому конверті (арк.справи№59), відповідач повернув товар на суму 5789,36 грн., що підтверджується накладною №6934 від 13.06.2007 року (в графі підстава вказано:договір купівлі-продажу №582/06 від 21.03.2006 року, внаслідок чого позивач уточнив позовні вимоги та зменьшив суму основного боргу  .

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини, враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, повне або часткове її погашення, хоча  мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення боргу в сумі – 93757,14 грн.  правомірна та обгрунтована, така , що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

В решті заявленої вимоги щодо стягнення боргу у сумі 5789,36  грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України., оскільки після направлення позову до суду, а саме позовна заява та додані до неї документи були позивачем направлені 12 червня 2007 року, про що свідчить поштовий конверт (арк.справи№59), відповідач повернув товар на суму 5789,36 грн., що підтверджується накладною №6934 від 13.06.2007 року (в графі підстава вказано:договір купівлі-продажу №582/06 від 21.03.2006 року, внаслідок чого позивач уточнив позовні вимоги та зменьшив суму основного боргу  .

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних, нарахованих згідно ч.2 ст.625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов"язання у сумі 1202,14 грн. підлягає задоволенню як правомірна.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань підлягає задоволенню у сумі 1218,84 грн. В решті заявленої вимоги щодо стягнення  інфляційних у сумі 75,26 грн.  , провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України., оскільки під час судового провадження по даній справі позивач уточнив позовні вимоги та відмовився від решти заявленої вимоги.

Через невиконання відповідачем грошових зобов*язань,  для представництва та захисту своїх порушених прав в господарському суді, позивач змушений був залучити юриста  для надання кваліфікованих юридичних послуг щодо стягнення боргу, вартість яких, згідно  договору №700/21 від 01 червня 2007 р. та акту № 1 по завершенню робіт за вказаним договором,  становить 5596,03 грн., які позивач  просить стягнути з відповідача з посиланням на ст.44,49 ГПК України, як  судові витрати.

Проте, у відповідності до ст.44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, витрат, пов"язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов"язаних з розглядом справи.

Згідно Роз"яснень Вищого господарського суду України від 31 травня 2002 року р.  до інших витрат у розумінні статті 44 ГПК України відносяться, зокрема, суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи.

Заявлена позовна вимога щодо стягнення витрат у сумі 5596,03 грн., сплачених за отримання юридичних послуг  задоволенню не підлягає, оскільки згідно ст.ст.44,49 ГПК України до складу судових витрат у господарському судочинстві можуть включатись витрати на оплату послуг лише адвоката. Подібний статус мають виключно особи, визначені у ст. 2 Закону України "Про адвокатуру", зокрема ті, хто одержав свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Розглянувши клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладання арешту  на грошові суми боржника на п/р відповідача, а у разі відсутності таких коштів накласти арешт на нерухоме майно відповідача,  суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, у зв*язку з не обгрунтуванням і не підтвердженням належними доказами необхідністі такого забезпечення, а також не доведенням документально ним того, що невжиття  таких заходів може утруднити   чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись  ст.ст. 525, 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, п.1-1, п.4 ст.80, ст.ст.82-85 ГПК України,  суд –

ВИРІШИЛА:

Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про забезпечення позову.Позов задовольнити частково.

Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Млєко", м. Харків(61022, м. Харків, вул. Б. Чичибабіна,2, оф. 144-А, п/р 1 в АБ "Металург", МФО 313582, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Домінанта ЛТД", м. Київ(01023, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського ,11, п/р 4 в АКБ "Полікомбанк" м. Чернігів, МФО 353100, ) 93757,14 грн. суми заборгованості, 1202,14 грн. 3% річних, 1218,84 грн. інфляційних,1019,67 грн.  державного мита   та 118  грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі, в частині стягнення з відповідача 5789,36 грн. основного боргу, припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Провадження у справі, в частині стягнення інфляційних у сумі 75,26 грн. , припинити на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 31 жовтня  2007 року.

Головуючий суддя                                                                     Гребенюк Н.В.

суддя                                                                                            Інте Т.В.

суддя                                                                                            Тихий П.В.