ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.05.07                                                                                           Справа№ 5/791-28/120 А

17 год 00 хв

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельна мережа „Десятка”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у  Залізничному районі м. Львова, м. Львів

про визнання протиправними та нечинними податкових повідомлень - рішень ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 15.01.2007 року №/0/727/23-0 та №/0/726/23-0

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів,  вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Біла О.В. - представник

Від відповідача:  Шиба Л.П. -  начальник юридичного відділу; Пилип”як П.В. –головний державний податковий  інспектор; Навроцький А.І. –головний державний податковий  інспектор

Позов заявлено  Товариством з обмеженою відповідальністю „Торгівельна мережа „Десятка” до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова  про визнання протиправними та нечинними податкових повідомлень - рішень ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 15 січня 2007 року № /0/727/23-0 про донарахування податкового зобов”язання  з податку на прибуток в сумі  382756,50 грн (в т. ч. 127585,50 грн - штрафні санкції) та № /0/726/23-0 про донарахування податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі  176379,00 грн (в т. ч. 58793,00 грн. - штрафні санкції).

Ухвалою суду від 03.04.2007 року відкрито провадження в адміністративній справі, попереднє судове засідання призначено на 26.04.2007 року. Ухвалою суду від 26.04.2007 року попереднє судове засідання  відкладено на 15.05.2007 року.

В попередньому  судовому засіданні 15.05.2007 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представники відповідача проти позову заперечили, можливості щодо примирення не вбачають, свої доводи та заперечення обґрунтовують тими доказами, які долучено ними до матеріалів справи.

Враховуючи те, що в попередньому судовому засіданні 15.05.2007 року, на яке прибули всі особи, які беруть участь у справі, були вирішені необхідні для розгляду справи питання, суд за письмовою згодою цих осіб в порядку ч.3 ст.121 КАС України розпочав в той-же день судовий розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в по зовній заяві та нормативно-правовому обґрунтуванні позовних вимог, просить визнати протиправними та нечинними податкові повідомлення - рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 15 січня 2007 року № /0/727/23-0 про донарахування податкового зобов”язання  з податку на прибуток в сумі  382756,50 грн (в т. ч. 127585,50 грн - штрафні санкції) та № /0/726/23-0 про донарахування податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі  176379,00 грн (в т. ч. 58793,00 грн. - штрафні санкції), свої вимоги позивач обґрунтовує наступним.  Операції  з отримання  підприємством маркетингово-консультаційних послуг, не  визнанні податковим органом  під час перевірки в якості  валових  витрат, безумовно пов”язані  з господарською діяльністю  ТзОВ „Торгівельна мережа „Десятка”, оскільки  підприємство  здійснює  діяльність  щодо  продажу  товарів оптовими  партіями  значній  кількості  споживачів. Також позивач зазначає, що з  метою розширення обсягів реалізації товарів, збільшення кількості споживачів ним отримувались  відповідні маркетингові послуги, що оформлялись відповідними актами виконаних робіт по укладених договорах про надання  вищезазначених послуг. Статистичний альбом  типових форм  первинних документів  не містить  такого документу , як „акт виконаних робіт”, а отже  і не затверджено форми  такого документу, тому твердження  податкового органу в акті перевірки на недотримання форми актів виконаних робіт є безпідставними. Підприємством отримано консультативно-інформаційні та спостережні послуги за комп’ютерною мережею, які підлягають включенню до валових витрат і не є витратами, визначеними п.5.3.2 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, а вимоги податкового органу щодо капіталізації понесених витрат не ґрунтуються на нормах зазначеного Закону. Щодо твердження відповідача в акті перевірки про заниження підприємством  податку на додану вартість в сумі 117586,00 грн з червня 2005 року по квітень 2006  року, то позивач зазначає, що оскільки маркетингово-консалтингові послуги є пов’язані з господарською діяльністю, тому суми ПДВ по них підлягають включенню до податкового кредиту.

Відповідач у поданому суду письмовому відзиві на позовну заяву, а його представники в судовому засіданні проти позову заперечили, просять відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач, зокрема, зазначає, що в актах виконаних робіт (наданих послуг) по маркетингово-консалтингових послугах відсутній об”єктивний кількісний аналіз всієї сукупності достовірної інформації про зовнішні та внутрішні умови здійснення діяльності у відповідності  до встановлених  норм, правил та діючого законодавства,  прийнятої методології визначення  вартісних  та натуральних показників, не  вказано  які ознаки  дослідження  чи консультації щодо  вивчення  можливостей  налагодження  поставок  були надані  та які програми  дій  складено  при  налагодженні  роботи  з конкретною  групою товарів, не вказано обсяги  наданих  послуг в натуральному виразі, не конкретизовано зміст  наданих  послуг  в натуральному та вартісному виразі, акти  не містять інформації  про фактичні  понесені  витрати на здійснення цих послуг. Також відповідач зазначає, що витрати  по наданих  консультаційно-інформаційних  та  спостережних послуг  при  використанні  комп”ютерної мережі не підлягають  включенню  до валових витрат, оскільки це є витрати на модернізацію основних фондів. Також відповідач зазначає, що по маркетингово-консалтингових послугах встановлено порушення  п.п 7.4.1. п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, в результаті чого  позивачем  завищено податковий кредит  з податку  на додану вартість.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (акт перевірки, податкові повідомлення-рішення, договори, акти виконаних робіт та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у Залізничному районі м.Львова було проведено планову виїзну перевірку ТзОВ „Торгівельна мережа „Десятка” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005 року по 30.09.2006 року.

За результатами перевірки складено Акт перевірки №916/23-0/32127161 від 25.12.2006 року, яким встановлено порушення п. 5.1 ст.5, п.п 5.2.1 п. 5.2, п.п.5.3.2, п.п 5.3.9 п. 5.3  ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997 року № 283/97-ВР (із змінами та доповненнями), занижено податок на прибуток на суму 255171,0 грн. Також встановлено порушення п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997  року №168/97-ВР (із змінами і доповненнями), чим занижено ПДВ на загальну суму 117585,61 грн.

На підставі Акту перевірки прийнято  податкові повідомлення-рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова:

-  №/0/727/23-0 від 15.01.2007 року, яким ТзОВ „Торгівельна мережа „Десятка” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в сумі 255171,00 грн основного платежу та 127585,50 грн - штрафних(фінансових) санкцій, усього 382756,50 грн;

-   №/0/726/23-0 від 15.01.2007 року, яким ТзОВ „Торгівельна мережа „Десятка” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість у сумі 117586,00 грн основного платежу та 58793,00 грн - штрафних(фінансових) санкцій, усього 176379,00 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, ТзОВ „ТМ „Десятка” уклало  договори  про виконання маркетингово - консалтингових послуг з ДП „АВН  ГРУП” (від 28.03.2005 року №26/10-ЮР) та з ПП „АМІ К - ТРЕЙД” (від 01.10.2005 року №4-10/1). На виконання даних договорів  сторонами  складено  акти виконаних робіт(надання послуг): з ДП „АВН  ГРУП”  б/н  від 30.06.2005 року на суму 70000,00 грн. (в т.ч. ПДВ  11666,67 грн.), б/н від 27.07.2005 року на суму 50000,00  грн. (в т.ч. ПДВ  8333,33 грн.), б/н від 30.08.2005 року на суму 90000,00  грн. (в т.ч. ПДВ  15000,00 грн.), б/н від 30.09.2005 року на суму 100000,00  грн. (в т.ч. ПДВ  16666,67 грн.), б/н від 06.10.2005 року на суму 23688,56  грн. (в т.ч. ПДВ  3948,09 грн.);  з ПП „АМІ К - ТРЕЙД” б/н від 31.10.2005 року на суму 110000,00  грн. (в т.ч. ПДВ  18333,33 грн.), б/н від 30.11.2005 року на суму 93250,00  грн. (в т.ч. ПДВ  15541,66 грн.), б/н від 30.01.2006 року на суму 77275,00  грн. (в т.ч. ПДВ  12879,16 грн.),  б/н від 28.02.2006 року на суму 47800,00  грн. (в т.ч. ПДВ  7966,66 грн.), б/н від 30.04.2006 року на суму 43500,00  грн. (в т.ч. ПДВ  7250,00 грн.).

Також,  як вбачається із матеріалів справи  ТзОВ „ТМ „Десятка” уклало  договори  про виконання консультаційно-інформаційних  та  спостережних послуг при використанні комп”ютерної мережі: №5-10/1 від 01.10.2005  року з ПП „АМІ К - ТРЕЙД”  та №2410-ЮР  від 28.03.2005 року з  ДП „АВН  ГРУП”.  На виконання даних договорів  сторонами  складено  акти виконаних робіт: з ПП „АМІ К - ТРЕЙД”  б/н  від 31.10.2005 року на суму 90000,00 грн. (в т.ч. ПДВ  15000,00 грн.), б/н  від 30.11.2005 року на суму 105750,00 грн. (в т.ч. ПДВ  17625,00 грн.), б/н  від 31.01.2006 року на суму 112755,00 грн. (в т.ч. ПДВ  18792,50 грн.),          б/н від 30.04.2006 року на суму 35000,00 грн. (в т.ч. ПДВ  5833,34 грн.);     з ДП „АВН  ГРУП”  б/н  від 30.06.2005 року на суму 30000,00 грн. (в т.ч. ПДВ  5000,00 грн.), б/н  від 27.07.2005 року на суму 15000,00 грн. (в т.ч. ПДВ  2500,00 грн.), б/н  від 31.08.2005 року на суму 30000,00 грн. (в т.ч. ПДВ  5000,00 грн.), б/н  від 30.09.2005 року на суму 30000,00 грн. (в т.ч. ПДВ  5000,00 грн.), б/н  від 06.10.2005 року на суму 17566,94 грн. (в т.ч. ПДВ  2927,82 грн.).

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

До складу валових витрат, відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно із п.п. 5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, не належать до складу валових витрат будь-які витрати,  не підтверджені відповідними  розрахунковими,  платіжними  та  іншими документами,  обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до п.5.11 зазначеного Закону, установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі, не дозволяється.

Як вбачається із змісту Акту перевірки(стор.4 Акту), фактично у періоді, що перевірявся, предметом діяльності ТзОВ „ТМ „Десятка” є гуртова торгівля будівельними матеріалами. В пункті 3.1.1 Акту перевірки(стор.12) зазначено: перевіркою встановлено, що підприємство у періоді, що перевірявся, здійснювало реалізацію товарів в оптовій торгівлі.

Тому безпідставними є висновки податкового органу про непов’язаність наданих згідно договорів маркетингово - консалтингових послуг з веденням господарської діяльності позивача, оскільки предметом укладених договорів є надання послуг, безпосередньо пов’язаних із основним видом діяльності позивача.

Слід зазначити, що вимоги до первинних документів зазначено в ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, а саме первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зазначення у актах виконаних робіт(надання послуг), які є первинними обліковими документами, якого саме виду надаються послуги та покликання, що ці послуги надаються на виконання умов договорів, укладених між позивачем і його контрагентами, є достатнім  для твердження про те, що такі документи повністю відповідають вимогам Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та є підставою для віднесення вартості наданих послуг, підтверджених такими актами до складу валових витрат. В  актах виконаних робіт розкрито зміст наданих послуг та міститься посилання на відповідний договір.

Безпідставним є твердження податкового органу про те, що витрати по наданих консультаційно-інформаційних та спостережних послугах при використанні комп”ютерної мережі не підлягають включенню до складу валових витрат. Виходячи із предмету відповідних договорів та змісту актів виконаних робіт, не вбачається, що дані послуги слід класифікувати як витрати на модернізацію чи інше поліпшення основних фондів. Усвідомлення безпідставності висновку податкового органу підтверджується також і відсутністю відображення вартості комп’ютерної мережі у складі основних фондів підприємства, що встановлено податковим органом при перевірці, а висновок податкового органу про необхідність такого відображення з посиланням на те, що комп’ютерна мережа відноситься до основних фондів 1 групи як передавальний пристрій, не грунтується на положеннях матеріального права, а відтак є невірним.

Враховуючи те, що позивачем правомірно включено до складу валових витрат маркетингово - консалтингові послуги, і ці послуги є пов’язаними з веденням господарської діяльності позивача, то позивачем у відповідності до п.п. 7.4.1, п.п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” правомірно віднесено до податкового кредиту суми ПДВ по вказаних послугах.

Згідно із ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та нечинними податкових повідомлень - рішень ДПІ у Залізничному районі м. Львова від 15 січня 2007 року № /0/727/23-0 та № /0/726/23-0 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору  присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 98,121,158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Визнати протиправними та нечинними податкові повідомлення - рішення ДПІ у Залізничному районі м. Львова: № /0/727/23-0 від 15.01.2007 року, яким ТзОВ „Торгівельна мережа „Десятка” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток в сумі 255171,00 грн основного платежу та 127585,50 грн - штрафних(фінансових) санкцій, усього 382756,50 грн; № /0/726/23-0 від 15.01.2007 року, яким ТзОВ „Торгівельна мережа „Десятка” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість у сумі 117586,00 грн основного платежу та 58793,00 грн - штрафних(фінансових) санкцій, усього 176379,00 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельна мережа „Десятка” (місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Стороженка, 32, ідентифікаційний ) 3 грн. 40 коп. - судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, визначеному ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя