ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.07
Справа №АС 7/160-07.

За позовом           Прокурора м. Суми в інтересах держави в особі

Сумського міського центру зайнятості населення

до                                  Відкритого акціонерного товариства «Спартак»

про  стягнення             779 грн. 37 коп.

Суддя           М.Б. РИЖКОВ

За участю          представників  :

Від позивача           Михайловська А.В.

Від відповідача           не з’явився

Прокурор:             Яковенко В.В.

Суть спору: прокурор просить стягнути з відповідача на користь позивача 779 грн. 37 коп. заборгованості зі сплати страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, яка станом на 01.07.2007 р. становить 779 грн. 37 коп.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не надав, повноважного представника в судове засідання не направив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, тому справа слухається за наявними матеріалами, відповідно до ст. ст. 71, 128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши інші наявні у справі докази, суд встановив:

Згідно ст. 8 Закону України “Про загальнообов’язкове державне страхування  на випадок безробіття” Фонд соціального страхування України на випадок безробіття є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Фонд соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, провадження збору та акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг та здійснення інших функцій, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 16 Закону України “Про загальнообов’язкове державне страхування на випадок безробіття” джерелами формування  коштів Фонду, у тому числі є страхові внески страхувальників.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне страхування на випадок безробіття” платниками внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття є роботодавці (підприємства, установи, організації, фізичні особи – суб’єкти підприємницької діяльності з правом найму) та застраховані особи.

Статтею 17 Закону України “Про загальнообов’язкове державне страхування на випадок безробіття” передбачено, що розмір страхових внесків щорічно за поданням Кабінету Міністрів України встановлюється Верховною Радою України відповідно для роботодавців та застрахованих осіб одночасно із затвердженням Державного бюджету України на поточний рік.

Роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці.

Розміри страхових внесків, відповідно до ст. 19 Закону України “Про загальнообов’язкове державне страхування на випадок безробіття”, установлюються на календарний рік, для роботодавця - у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інших заохочувальних і компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", які підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб.

Страхові внески нараховуються на фактичні виплати (доходи), що не перевищують максимальної величини фактичних витрат страхувальника на оплату праці найманих працівників і доходу фізичних осіб, з якої справляються внески до Фонду, визначеної Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 ст.1 Закону України «Про розмір внесків на деякі види загальнообов’язкового державного соціального страхування» розмір внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття для роботодавців становить 1,3 відсотка суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", та підлягають обкладанню податком з доходів фізичних осіб.

Відповідно до наданої відповідачем розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття за І півріччя 2007 року сума недоїмки станом на 01.07.2007 року складає 779 грн. 37 коп., яка залишається несплаченою відповідачем до цього часу.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне страхування на випадок безробіття” не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття із страхувальника у безспірному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, вказана сума заборгованості визнана відповідачем у повному обсязі, що підтверджується, зокрема, розрахунковою відомістю, оскільки відповідач не надав доказів сплати заборгованості, тому вимоги прокурора визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов Прокурора м. Суми задовольнити.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Спартак» (40030, м. Суми, вул. Гагаріна, 9, і.к. 30561150) на користь Сумського міського центру зайнятості населення (40009, м. Суми, вул. Баумана, 45, і.к. 23636315) 779 грн. 37 коп. недоїмки зі сплати страхових внесків.

3.          Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили за заявою особи на користь якої винесена дана постанова..

4.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

5.          Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

6.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                           М.Б. РИЖКОВ

Повний текст постанови підписано 18.10.2007 року.