СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

11.12.2007

Справа №2-27/12028-2007А

За позовом - Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До відповідача -   ДПІ в м. Євпаторія, м. Євпаторія, вул. Дм.
Ульянова, 2/40.

Про визнання нечинним рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від позивача -   ОСОБА_2, паспорт; ОСОБА_3адвокат, посв.НОМЕР_1

Від відповідача - Липницька А. Ю.,
дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач  - суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1
звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до ДПІ в м. Євпаторія   про
визнання нечинним рішення ДПІ в м. Євпаторія № від 31.07.2007
р. про застосування фінансових санкцій у розмірі 5085,50 грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що
розрахункові операції з роздрукуванням відповідних розрахункових документів
проводяться тільки при продажу товарів або наданню послуг. Позивач вказує на
той факт, що оскільки в день проведення перевірки позивачем послуга не була
надана та не було здійснено продаж товару, то відповідно і не повинен був
видаватися чек, а посадовою особою позивача було виписано корішок квитанції на
прийом застави, який бив би оприбуткований 21.07.2007 р. в момент надання
послуги і продажу замовленого товару, а замовнику після остаточного розрахунку
був би виданий чек.

На підставі викладеного, просить
позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у запереченнях на позов
повідомив, що під час перевірки було зафіксовано факт проведення розрахункової
операцій без використання РРО і без
видачі відповідного розрахункового документу на суму 1017,10 грн.
Відповідальність за вказане порушення передбачена п. 1 ст. 17 Закону України “
Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”.
Відповідно до «Порядку реєстрації,
опломбування і застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари
і послуги» внесення і видача грошової готівки, не пов'язані з проведення
розрахункових операцій,  повинні
реєструватися через РРО з використанням операцій «службове внесення» і
«службова видача»,  якщо таке внесення
або видача не пов'язані з проведенням розрахункових операцій.

Таким чином, відповідач вважає, що
рішення винесено у відповідності з вимогами чинного законодавства України і є
правомірним.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд,  -

В С Т А Н О В И В :

17.07.2007 р. посадовими особами
державної податкової адміністрації в АР Крим - Гладким П. В. і Жеребцовим А.
Г.  на підставі направлень  на проведення перевірки №00537/2 і №00536/2
від 17.07.2007 р.  було проведено
перевірку по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового
та безготівкового обігу  господарської
одиниці - ресторан “Орфей”, що розташований за адресою:АДРЕСА_2, що належить
суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1

По результатам перевірки складено
акт №002712 від 17.07.2007 р.

Під час проведення перевірки
перевіряючі дійшли висновку про те, що позивачем було допущено порушення п. 1.
2 ст. 3 Закону України  “ Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” ( зі змінами і доповненнями ).

На підставі вказаного акту
перевірки було винесено рішення № від 31.07.2007 р. про застосування
фінансових санкцій у розмірі 5085,50 грн.

Вказане рішення позивач в
адміністративному порядку, відповідно до ст.. 5 Закону України «Про порядок
погашення забовязань платників  податків
перед бюджетами і державними цільовими фондами» від 21.12.2000 р. №2181, не
оскаржував.

При таких обставинах справи,
позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

В ході проведення перевірки
перевіряючими було здійснено контрольну закупку 2 пляшок води «Бонаква»  за ціною 10,00 грн. і пачки чаю за ціною 7,10
грн., а також була здійснена попередня оплата за замовлений банкет у розмірі
1000,00 грн.

Відповідно до преамбули  Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського  харчування та послуг» №265/95-ВР від   06.07.1995 р.   цей Закон
визначає  правові засади застосування
реєстраторів  розрахункових операцій у
сфері торгівлі,  громадського  харчування та послуг.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського  харчування та послуг» №265/95-ВР
від   06.07.1995 р. суб'єкти
підприємницької діяльності забовязані проводити
розрахункові  операції  на
повну  суму покупки (надання
послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку  та
переведені  у  фіскальний
режим  роботи  реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних  розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у   випадках,
передбачених   цим   Законом,
із   застосуванням зареєстрованих
у встановленому порядку розрахункових книжок.

У ст. 2 вказаного Закону
вказано,  що розрахункова операція  - це
приймання  від  покупця
готівкових коштів,  платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації   товарів
(послуг),   видача   готівкових
коштів  за повернутий  покупцем
товар   (ненадану   послугу),
а   у   разі застосування    банківської    платіжної
картки   -   оформлення відповідного розрахункового
документа щодо оплати в  безготівковій
формі  товару  (послуги)
банком  покупця  або,  у
разі повернення товару (відмови від послуги),
оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк
покупця.

Відповідно до ст.. 2 цього Закону
місцем проведення   розрахунків   - слід вважати   місце,
де  здійснюються розрахунки із
покупцем  за  продані
товари  (надані  послуги)
та зберігаються  отримані  за
реалізовані  товари  (надані
послуги) готівкові кошти,  а  також
місце  отримання  покупцем
попередньо оплачених  товарів  (послуг)
із  застосуванням  платіжних карток, платіжних чеків, жетонів
тощо.

Відповідно до п. 1. 31 ст. 1 Закону
України “Про оподаткування прибутку підприємств”  продаж товарів - це будь - які операції, що
здійснюються з договорами купівлі - продажу, міни, поставки та іншими цивільно
- правовими договорам, які передбачають передбачають передачу права власності
на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від строків її надання,  а також операції з безоплатного надання
товарів.

Тобто, можливо зробити висновок про
те, що операція становиться розрахунковою у розумінні даного Закону, тільки
тоді,  коли відбувається безпосередня
передача товару ( послуги ) споживачу і за нього вноситься відповідна плата у
грошовому вираженні.

Таким чином, для проведення
розрахункової операції через реєстратор розрахункових операцій необхідно щоб
покупець отримав придбаний їм  товар (
послугу ). Вніс за нього відповідну грошову суму і мог вільно реалізовувати
своє право власності у відношенні до придбаного товару ( послузі ) - володіти,
користуватися і розпоряджатися.

Відповідно до п. 4.4 Порядку
реєстрації, опломбування і застосування реєстраторів розрахункових операцій за
товари ( послуги ) , затвердженого Наказом ДПА України від 01.12.2000 р.
№614,  реєстрація  продажу
товару  (оплати послуги) через РРО
проводиться  одночасно  з
розрахунковою операцією.
Розрахунковий документ
повинен  видаватися  покупцеві
не  пізніше   завершення розрахункової    операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і
заперечення.

Судом встановлено,  що перевіряючими було здійснено замовлення на
банкет, який  повинен був відбутися
21.07.2007 р. та залишено заставу у розмірі 1000 грн. При цьому дане замовлення
перевіряючими підтверджено не було.

Оскільки в день проведення перевірки
позивачем послуга не була надана та не було здійснено продаж товару, то
відповідно і не повинен був видаватися чек, а посадовою особою позивача було
виписано корішок квитанції на прийом застави, який повинен був  оприбуткований тільки 21.07.2007 р. в момент
надання послуги і продажу замовленого товару, а тільки тоді,  після остаточного розрахунку за надані
послуги і реалізований товар,  і повинен
був  виданий чек.

З вказане випливає те, що при
замовленні банкету на 21.07.2007   був
відсутній сам факт проведення розрахункової операції.

Однак під час проведення перевірки
позивачем перевіряючим   було
реалізовано  2 пляшки води «Бонаква»  за ціною 10,00 грн. і пачки чаю за ціною 7,10
грн., всього на суму 17,10 грн. При цьому РРО не застосовувався та розрахунковий
документ виданий не був.

Відповідальність  за вказане порушення передбачено п. 1 ст..
17  Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III ста неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у  разі проведення   розрахункових   операцій
на  неповну  суму
вартості проданих   товарів   (наданих
послуг),   у   разі
непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових
операцій, у разі нероздрукування
відповідного  розрахункового  документа,
що підтверджує  виконання  розрахункової операції,  або проведення її без використання
розрахункової книжки.

Однак треба вказати, що  відповідно до розрахунку фінансових
санкцій,  наданого відповідачем,  штрафна санкція застосована в п'ятикратної
розмірі суми, як це передбачено ст.. 22, а не п. 1 ст. 17  Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III.

Таким чином, позивач був
притягнений до відповідальності за
невідповідність  сум  готівкових
коштів  на місці проведення
розрахунків сумі коштів,  яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а не за не  проведення
розрахункової  операції  через реєстратор розрахункових операцій та за
не  роздрукування відповідних  розрахункових документів.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи  та  рішення № від 31.07.2007 р.  необхідно визнати нечинним в частині
застосування фінансових санкцій у розмірі 5000,00 грн. ( 1000,00 грн. х 5 ), а
факт порушення п. 13 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від
01.06.2000 р. № 1776 - III на суму 17,10 грн. позивачем не оспорюється.

Судові витрати, понесені позивачем,
підлягають стягненню на його користь з Державного бюджету України на підставі
ч. 3 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошено і підписано складом суду 11.12.07 р.

14.12.07 р. постанову було
виготовлено у повному обсязі.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.
Визнати нечинним рішення державної податкової інспекції в м.
Євпаторія  № від 31.07.2007
р.  в частині застосування фінансових
санкцій у розмірі 5000,00 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету
України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного
казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО
34740405 )  на користь суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
банківські реквізити не відомі )    1,70
грн. судового збору.

4.
Повернути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку
отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет
м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь  суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2, банківські реквізити не відомі
)    зайво сплачену суму судового збору у
розмірі 81,60 грн.

5.
В іншій частині позовних вимог у позові відмовити.

Виконавчий документ видати після
вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно
винесено.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Воронцова Н.В.