ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р.
№ 45/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому  судовому  засіданні  касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України  по Донецькій області на постанову Донецького апеляційного господарського суду   від  19 червня 2007 року у справі № 45/13 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України  по Донецькій області до Відкритого   акціонерного товариства   ”Дружківський   машинобудівний завод” третя особа  - Відкрите акціонерне товариство ”Новгородський машинобудівний завод” про  стягнення заборгованості, -

Встановив:

У січні 2007 року Регіональне відділення Фонду державного майна України  по Донецькій області звернулось  до Відкритого   акціонерного товариства   ”Дружківський   машинобудівний завод”  з позовом про стягнення   штрафу у сумі    215136,00 грн.

Рішенням  господарського  суду  Донецької області від  17 квітня  2007 року позов  задоволено. Стягнуто з відповідача на користь державного бюджету України штраф у сумі 215 136,00 грн., державне мито у сумі 2 151,36 грн. та 118 грн. витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Постановою  Донецького апеляційного  господарського суду  від  19 червня 2007 року рішення господарського  суду  Донецької області від  17 квітня  2007 року скасовано. У позові  відмовлено. Стягнуто з Державного  бюджету  України  на користь відкритого акціонерного товариства  —“Дружківський  машинобудівний  завод”  державного мита  за подання апеляційної скарги  1075,68 грн.

У касаційній  скарзі позивач   просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом норм  матеріального та процесуального права,  а рішення суду  першої інстанції залишити без змін.

Клопотання  представника  позивача, про відкладення  розгляду  справи,  відхилено

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не  підлягає  задоволенню з таких підстав.

Як вбачається  з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, між сторонами 25 листопада  2004 року укладено договір купівлі-продажу пакету акцій Відкритого акціонерного товариства “Новгородський машинобудівний завод“ № 4394, згідно з яким позивач за результатами конкурсу з продажу державного пакету акцій взяв на себе обов’язок передати у власність відповідача пакет акцій ВАТ “Новгородський машинобудівний завод“, а відповідач –сплатити за вказаний пакет простих іменних акцій кількістю 6111756 штук, що становить 48,49% статутного фонду з номінальною вартістю однієї акції - 0,25 грн. та номінальною вартістю пакета акцій -152739,00 грн. (п. 2 договору). Загальна вартість пакету акцій складає 2151362,00 грн.

Відповідно до п. 6 договору, право власності на придбаний пакет акцій ВАТ „Новгородський машинобудівний завод” переходить до відповідача з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Право відповідача на участь в управлінні, одержанні доходу, тощо, які випливають з пакету акцій ВАТ „Новгородський машинобудівний завод”, реалізовуються з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Відповідно до п. 7 договору, передача пакета акцій позивачем відповідачу здійснюється протягом трьох робочих днів з моменту надходження всіх коштів за пакет акцій на рахунок позивача і засвідчується актом приймання-передачі пакета акцій ВАТ „Новгородський машинобудівний завод”, який підписується сторонами цього договору.

Оплата придбаного пакета акцій здійснена відповідачем у повному обсязі.

В порушення вимог п. 7 договору пакет акцій передано  лише 24 жовтня 2005р. згідно з актом приймання –передачі. Відповідно до акту приймання-передачі та розпорядження органу приватизації №39, 25 жовтня 2005року були внесені зміни до реєстру власників іменних цінних паперів та здійснена перереєстрація власника на відкрите акціонерне товариство „Дружківський машинобудівний завод”, м. Дружківка.

Умовами договору №4394 від 25 листопада 2004р. передбачено, що відповідач повинен сприяти здійсненню програми технічної реконструкції виробництва, впровадження прогресивних технологій ВАТ протягом трьох років з моменту підписання договору купівлі-продажу пакету акцій; збереженню протягом трьох років тих видів економічної діяльності, які існують на момент підписання договору купівлі-продажу пакету акцій;  збереженню і створенню робочих місць протягом трьох років з моменту підписання договору купівлі-продажу пакету акцій.

Відповідно до п. 24 договору, у разі недотримання відповідачем зобов’язання щодо збереження протягом визначеного періоду, передбаченого п.11.2.2 договору, видів економічної діяльності ВАТ, він повинен сплатити в державний бюджет України штраф у розмірі 10% вартості придбаного пакету акцій.

Відділом контрольно – ревізійної роботи та постприватизаційного контролю Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області проведено позапланову перевірку дотримання умов договору купівлі-продажу пакету акцій відкритого акціонерного товариства „Новгородський машинобудівний завод” №4394 від 25 листопада 2004р., про що складено акт від 21 листопада 2006р. в якому  зазначено, що за незбереження видів економічної діяльності товариства у відповідності з вимогами п. 24 договору, стягнути штраф у розмірі 10 % від вартості придбаного пакету акцій, що складає 215 136,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлявся лист №11-10981 від 14 грудня 2006 року з пропозицією в добровільному порядку сплатити штраф до Державного бюджету України в сумі 215 136,00 грн., надати Регіональному відділенню Фонду Державного майна України по Донецькій області підтверджуючі документи, відповідно до п.26 договору купівлі - продажу №4394 від 25.11.2004р. розірвати договір за згодою сторін та повернути за актом приймання –передачі пакет акцій у державну власність.

Відповідач вимогу позивача залишив без відповіді.

Предметом спору  у даній справі  є вимоги  позивача про стягнення  штрафу  у розмірі 215 136,00 грн.

Задовольняючи позов суд першої інстанції,  з посиланням на те,  відповідачем не надано доказів  в підтвердження належного виконання  обов’язків  за  договором  купівлі  - продажу пакету  акцій,  та враховуючи  вимоги ст. ст. 526, 525, 614 ЦК України, п. 24  договору купівлі  - продажу, яким передбачено, що у разі недотримання відповідачем зобов’язання щодо збереження протягом визначеного періоду, передбаченого п.11.2.2 договору, видів економічної діяльності ВАТ, він повинен сплатити в державний бюджет України штраф у розмірі 10% вартості придбаного пакету акцій,  дійшов  висновку   про задоволення  позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції встановивши, що позивачем не надано  беззаперечних та допустимих  доказів наявності  вини відповідача, а  відповідачем був здійснений  ряд  заходів   на виконання зобов’язань за  договором купівлі  продажу, зокрема прийнято рішення про пошук нових ринків збуту продукції, впроваджено програми технічної реконструкції ВАТ „Новгородський машинобудівний завод”, переглянуто кадрову політику, розроблено заходи по збільшенню прибутковості та зменшенню затрат підприємства, затверджена програма технічної реконструкції ВАТ „Новгородський машинобудівний завод”; разом з цим відповідач продовжує виконувати інвестиційні зобов’язання згідно договору купівлі –продажу пакету  акцій,  дійшов висновку, що наведеними заходами   відповідач  сприяв  виконанню  умов  п. 11.2.1. та п. 11.2.2. договору №4394,  зазначені  докази необгрунтовано не прийняті  судом першої інстанції до уваги.

Крім того, згідно аудиторського звіту за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності ВАТ „Новгородський машинобудівний завод” за 2004р., 2005р., та 1 півріччя 2006р. підприємство в 2004 році мало нестійку платоспроможність.

Врахувавши дані  обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що   рішення  суду  першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права  і  без врахування фактичних обставин справи,  а у  задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Дані висновки апеляційного господарського суду є законними, відповідають нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, а доводи касаційної скарги його не спростовують, а  тому підстав для зміни або скасування постанови суду другої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України  по Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду   від  19 червня 2007 року у справі № 45/13 - без змін.

Головуючий          Перепічай В.С.

Судді          Вовк І.В.

Гончарук П.А.