ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.09.07
Справа № 5/458-07.

за позовом відкритого акціонерного товариства "Сумиобленерго" м. Суми

до відповідача – Сумської міської партії Християнсько-демократичний союз, м. Суми

про врегулювання розбіжностей

Суддя Гудим В.Д.

Представники сторін:

Від позивача –  Андрієнко Н.О.(довіреність від 22 січня 2007 року № 10-19/17-Д/03)

Від відповідача – не зявився

За участю секретаря судового засідання  Глущенко Є.В.

Суть спору: Позивач подав позовну заяву про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладанні договору «Про постачання електричної енергії»  № 2241 від 05.07.07р. і просить суд укласти договір № 2241 від 05.07.07р. «Про постачання електричної енергії» в редакції, запропонованій позивачем.

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому відповідно до  ст. 75  ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до п.1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (далі по тексту - НКРЕУ) від 31.07.96р. N 28 зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.96р. N 417/1442 «постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до звернення відповідача йому було надано проект договору № 2241 від 05.07.07р. « Про постачання електричної енергії», але відповідач відмовився від редакції запропонованої позивачем, склавши протокол розбіжностей до даного договору. В свою чергу позивачем було направлено відповідь з протоколом врегулювання розбіжностей, але відповідача ніяким чином не відреагував.

Так пункт 4.2.1. відповідач запропонував виключити з Договору, але позивач вважає не можливим виключити його з Договору, так як редакція  зазначеного пункту розроблена позивачем   на   підставі  п. 8.1.8. «Правил   користування   електричною енергією», затверджених постановою НКРЕ № 28 від 31.07.96 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за № 903/7191  від  14.11.02 та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»від 22.11.96 за №543/96-ВР, і повністю відповідає п. 4.2.1. додатку № 3 до «Правил». Пункт 4.2.1. відповідач також запропонував виключити з Договору, але позивач вважає неможливим  виключити  його  з  Договору,  так  як його редакція зазначеного пункту розроблена на підставі п. 8.1.7. «Правил», ст.26 Закону України «Про електроенергетику»та відповідає п. 4.2.2. додатку № 3 до «Правил». Абзац 1 п. 2 додатку № 4 до Договору відповідач запропонував викласти в наступній редакції: «Споживач до 22 числа місяця сплачує вартість фактично використаного обсягу споживання електричної енергії».   Позивач вважає за необхідне викласти спірну  умову  Договору  в  своїй  редакції, тому що ВАТ«Сумиобленерго» та ДП«Енергоринок»  уклали   між   собою договір купівлі – продажу електроенергії, який передбачає  попередній  подекадний розрахунок за отриману  енергію  в процентному співвідношенні від заявленого на місяць об'єму, тому виникла необхідність регулювання грошових надходжень. А також відповідно до п. 6.6. «Правил» споживачі, які користуються об'єктами   (електроустановками)   на   підставі   договорів   оренди,   здійснюють   повну попередню    оплату    прогнозованого    обсягу    споживання    електричної    енергії    на розрахунковий період. Тим більше, що відповідно до п. 7 ст. 267 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється, у формі попередньої оплати.

Відповідно до п. 4 ст. 188 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання договору) або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи зазначені обставини та беручи до уваги, що відповідач не подав обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, а також не подав своїх пропозицій конкретно по кожному пункту запропонованого позивачем проекту внесення змін до договору від 05.07.07р. № 2241, господарський суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання укладеним між сторонами договору № 2241 від 05.07.07р. « Про постачання електричної енергії» в редакції, запропонованій позивачем (а.с.11-14).

Господарські витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст. ст.  49, 82-85  Господарського  процесуального  кодексу  України,

суд вирішив:

1.          Позов задовольнити.

2.          Договір  № 2241 від 05.07.07р. « Про постачання електричної енергії» між  Сумською міською партією Християнсько-демократичний союз, м. Суми  та відкритим акціонерним товариством "Сумиобленерго" м. Суми вважати укладеним в редакції відкритого акціонерного товариства "Сумиобленерго".

3.          Стягнути з Сумської міської партії Християнсько-демократичний союз, м. Суми, вул. М. Вовчок, 13 «б»/7 (р/р 0427 в СФ ВАТ банку «Біг Енергія», МФО 337803, код. 33390091) на користь відкритого акціонерного товариства "Сумиобленерго" м. Суми, вул. Прокоф’єва, 9 (р/р 0060 в СФ ВАТ банку "БІГ Енергія", МФО 337803, код 24000329) витрат по держмиту 85 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн., видати наказ.

Суддя                                                                         В.Д.Гудим