ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2007 р.
№ 55/156-07(45/542-05 (21/310-04, 08/603-03))

Колегія  суддів  Вищого господарського суду України  у складі:

Головуючого  судді                                              Кузьменка М.В.,

суддів                                                                       Васищака І.М.,

Палій В.М.,

розглянувши   касаційне подання заступника військового прокурора Центрального регіону України на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.05.2007р. та  постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р.

у  справі                     №55/156-07 господарського суду Харківської області

за позовом          заступника  військового  прокурора  Північного регіону України в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва Міністерства оборони України

(Військова частина А-0200)

до відповідача          Товариства з обмеженою відповідальністю "СМП-166”

третя особа                Товариство з обмеженою відповідальністю

“Будівельно-комерційна фірма “Дельта”

про                              стягнення 902 205грн.

за участю представників:

Управління капітального будівництва МО України –Ілюха А.І.;

ТОВ “СМП-166” –Курочкін В.М., Ситасенко В.В.;

ТОВ “Будівельно-комерційна фірма “Дельта” – не з’явилися;

ГПУ – ст. прокурор відділу Хруленко О.В., прокурор відділу Велігура С.К.

в с т а н о в и л а :

заступник військового прокурора Північного регіону України звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Управління капітального будівництва Міністерства оборони України з позовом та просив стягнути з відповідача у справі –Товариства з обмеженою відповідальністю “СМП-166” 902 205грн., у т.ч. 872 205грн. безпідставно отриманих коштів та 30 000грн. витрат, понесених у зв’язку з замовленням експертизи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.12.2003р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельно-комерційна фірма “Дельта” (т.1 а.с.135-136).

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.02.2006р. у позові відмовлено (т.7 а.с.90-94).

Постановою Вищого господарського суду України від 22.06.2004р. рішення господарського суду Харківської області від 13.02.2006р. скасовано, а справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції (т.5 а.с.146-151).

За результатами нового розгляду спору у справі, рішенням господарського суду Харківської області від 21.08.2004р. позов задоволено частково. Відповідно до рішення суду з ТОВ "СМП-166" на користь Управління капітального будівництва Міністерства оборони України стягнуто 902 204,97грн., в іншій частині позову відмовлено (т.6 а.с.44-52).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2004р. рішення господарського суду Харківської області від 21.08.2004р. скасовано, а у задоволенні позову відмовлено (т.6 а.с.134-138).

Постановою Вищого господарського суду України від 13.09.2007р. постанова Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2004р. та рішення господарського суду Харківської області від  21.08.2004р. скасовані, справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області (т.6 а.с.177-182).

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.02.2006р., яке залишено буз змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від  03.07.2006р. у задоволенні позову відмовлено (т.7 а.с.90-94 , т.8 а.с.23-29).

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2006р. постанова Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2006р. скасована, а справа передана на новий розгляд із стадії прийняття позовної заяви (т.8 а.с.54-58).

Ухвалою господарського суду Харківської області від  22.01.2007р. позов залишено без розгляду  на підставі п.1 ст.81 ГПК України (т.8 а.с.89-90).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007р. ухвала господарського суду Харківської області від 22.01.2007р. скасована, а справа передана на новий розгляд до господарського суду Харківської області (т.8 а.с.124-127).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.05.2007р. позов прокурора залишено без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.81 ГПК України (т.8 а.с.182-185).

При цьому, суд виходив з того, що позов пред’явлено прокурором в інтересах самостійного суб’єкта, який не є органом державної влади або органом місцевого самоврядування, у зв’язку з чим прокурор не має повноважень на підписання такого позову.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. ухвала господарського суду Харківської області від 30.05.2007р. залишена без змін (т.9 а.с.31-35).

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Харківської області від 30.05.2007р. та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р., заступник прокурора Центрального регіону України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням у якому просить їх скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Вимоги касаційного подання мотивовані порушенням норм процесуального права судами обох інстанцій (т.9 а.с.38-41).

Відповідач у справі – ТОВ "СМП-166" у відзиві на касаційне подання, вважаючи його доводи безпідставними, просить прийняті у справі судові акти залишити в силі.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить касаційне подання таким, що підлягає  задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позов у даній справі без розгляду, суд першої інстанції, з чим погодилась апеляційна інстанція, виходив з того, що даний позов подано заступником військового прокурора Центрального регіону України фактично не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарювання.

Однак, такого висновку суди дійшли без урахування наступних обставин.

В силу ст.3 Закону України "Про Збройні Сили України", центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкування якого перебувають Збройні Сили України є Міністерство оборони. При цьому, до складу Збройних Сил України входять, зокрема, об'єднання, з'єднання, військові частини.

До повноважень Міністерство оборони України, відповідно до ст.10 Закону, належить всебічне забезпечення життєдіяльності Збройних Сил України, їх функціонування, бойової та мобілізаційної готовності, боєздатності, підготовки до виконання покладених на них завдань та застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна, згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених державним бюджетом, і здійснення контролю їх ефективного використання, організація виконання робіт в інтересах Збройних Сил України і надання послуг.

Відповідно до п.3 Положення про Міністерство оборони України, яке затверджено Указом Президента України від 21.08.97р. №888 "Про затвердження положень про Міністерство оборони України та Генеральний штаб Збройних Сил України"  (чинному на момент звернення з позовом), одним із основних завдань Міністерства оборони України є участь у реалізації державної політики з питань оборони і військового будівництва.

Управління капітального будівництво створено Міністерством оборони України і відповідно до положення, що затверджено наказом Міністерства оборони України від 21.07.2003р. №43, є державною госпрозрахунковою організацією Міністерства оборони України та призначене для забезпечення виконання завдань капітального будівництва житла для військовослужбовців і членів їх сімей, об’єктів військового призначення для потреб Збройних Сил України з метою підтримання їх у стані бойової та мобілізаційної готовності. Зазначеним положенням визначено, що управління виконує функції замовника Міністерства оборони України на будівництво  об’єктів житлово-комунального, соціального, загальновійськового призначення.

Враховуючи положення зазначених норм, а також Положення, Міністерством оборони України як центральним органом виконавчої влади делеговано частину власних повноважень утвореній ним організації –Управлінню капітального будівництва.

Згідно з положеннями ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

В силу ст.361 Закону визначено підстави представництва прокурором інтересів держави, а саме: наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

У відповідності до ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року   у   справі   №   1-1/99   державні   інтереси   закріплюються   як   нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

За таких обставин, суди дійшли помилкового висновку, що даний позов подано заступником військового прокурора не в інтересах держави.

Крім того, підставою для повернення позовної заяви прокурора було її підписання особою, яка не має права підпису.

Однак, відповідно до ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується прокурором чи його заступником.

Позов підписано заступником військового прокурора Центрального регіону України,  тобто в межах наданої чинним законодавством компетенції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 03.04.2007р. у справі №05-5-46/8142.

За таких обставин, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р. та ухвала господарського суду Харківської області від 30.05.2007р. підлягають скасуванню, а справа - передачі на розгляд до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111, 11113 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

1.          Касаційне подання заступника військового прокурора Центрального регіону України задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.05.2007р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2007р.  скасувати.

3.Справу передати до господарського суду Харківської області на новий розгляд.

Головуючий  суддя                                                       Кузьменко М.В.

Судді                                                                                 Васищак І.М.

Палій В.М.