ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 35/214
24.07.07 р.

За позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мегаполіс»

до                   Товариства з обмеженою відповідальністю «Церцея»

про                стягнення  5832,98 грн.

Суддя  М.Є. Літвінова

Представники:

від позивача:               Гладишева О.А.  –предст. за довір. № 18 від 03.07.2007р.;

від відповідача:   не з’явились.

В судовому засіданні 24.07.2007р., за згодою представника позивача,  на підставі ч. 2 ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мегаполіс»до Товариства з обмеженою відповідальністю «Церцея»про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 5 832,98 грн. за Договором постачання № 698-05 від 23.05.2005р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2007 року було  порушено провадження у справі № 35/214, розгляд справи призначений на 05.07.2007 року.

В судовому засіданні 05.07.2007р. представником позивача було надано суду додаткові докази по суті позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити  останні у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 05.07.2007р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез‘явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/214 від 15.06.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Ухвалою господарського суду м. Києва № 35/214 від 05.07.2007р., на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 24.07.2007р.

В судовому засіданні 24.07.2007р. представником позивача були  надані суду документи на виконання вимог ухвал суду від 05.07.2007р.

Відповідач в судове засідання 24.07.2007р. не з’явився, своїх представників не направив, про поважність причин нез‘явлення суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі № 35/214 від 15.06.2007р. не виконав, витребуваних документів суду не надав.

Про місце, дату та час судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, але в судове засідання 24.07.2007р. ані відповідач, ані його представники не з’явились.

Особи, які беруть участь у розгляді справи вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97. № 02-5/289 “Про деякі  питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника позивача,  Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2005 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мегаполіс»(надалі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Церцея»(надалі відповідач) було укладено Договір постачання № 698-05 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, позивач зобов’язався передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов’язався прийняти товар та оплатити  його на умовах даного Договору.

Згідно п. 4.1 Договору, загальна сума даного Договору складається з сум вартості товару, вказаних в накладних.

Пунктом 5.2. Договору встановлено, що остаточний термін оплати поставленого товару складає 7 календарних днів з моменту одержання товару.

Згідно накладних №31205 та №31206 від 27.07.2005р. позивачем було відвантажено відповідачу продукцію на суму 4248,81 грн. та 5051,75 грн., а всього на загальну суму 9300,56 грн.

28.07.2005р. відповідачем було повернуто товар, відвантажений згідно зазначених накладних на суму 2467, 58 грн.

Таким чином, сума на яку було поставлено вказаний товар становить 6832,98 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконав взяті на себе за Договором зобов’язання, вказану суму вартості товару не сплатив.

Згідно копій  банківських виписок, наданих позивачем, від 21.11.2005р. та 06.03.2006р., відповідачем було здійснено часткову сплату вартості товару на загальну суму 1000,00 грн.

Таким чином, сума заборгованості відповідача становить 5 832, 98 грн.

З урахуванням наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованість в розмірі  5832,98 грн. за відвантажений товар згідно накладних № 31205 та № 31206 від 27.07.2005р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача  підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницький діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (ст. 712 ЦК України)

Якщо у зобов‘язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов,  визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники  господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного  кодексу України зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на день пред’явлення позову та розгляду справи в судовому засіданні відповідач свої зобов’язання за Договором № 698-05 від 23.05.2005р. не виконав, суму заборгованості за поставлений товар,  не сплатив.

Як вбачається з наданих суду доказів, відповідачем були порушені загальні умови виконання зобов’язання щодо здійснення оплати вартості поставленого товару, в порядку та на умовах встановлених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не були надані суду належні докази на спростування викладеного в позові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 5832,98 грн. суми заборгованості за поставлений товар є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, витрати по оплаті державного мита, інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України  покладаються  на   відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 626, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Церцея»(04210, м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, буд. 14-г літ. А, рахунки в банку не відомі, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Мегаполіс»(69002, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 96, п/р 6099 в ЗРУ КБ «Приватбанк», МФО 313399, ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення 5832,98 грн. (п’ять тисяч вісімсот тридцять дві гривні 98 коп.) –заборгованості за отриманий товар згідно товарно –транспортних накладних № 31205 та № 31206 від 27.07.2005р., 102,00 грн. (сто дві гривні 00 коп.) - державного мита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) –витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя                                                                                           М.Є. Літвінова

Дата підписання повного тексту рішення: 30.07.07р.