СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

08.11.2007
Справа №  9/556-ПН-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді
Ребристої С. В. при секретарі
Шевченко М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Селидове Донецької області

до
відповідача-Новофедорівської сільської ради, с.Новофедорівка Голопристанського
району Херсонської області

третя особа на стороні відповідача
без самостійних вимог - Херсонське державне бюро
технічної інвентаризації,  м.Херсон

про
визнання права власності на майно

За участю представників сторін:

Позивача -ОСОБА_2-
представник, довіреність  від
08.06.2007р.

Відповідача
-не прибув.

Третьої особи -не
прибув.

Суть справи:
Позивачем заявлено вимоги про визнання права власності на  нерухоме майно-  кафе-бар, який знаходиться  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує посиланнями на положення ст. 376
ЦК України  оскільки, на час
будівництва  кафе-бару земельна ділянка
під ним не була належно оформлена. Також позивач посилається на ті обставини,
що рішенням сесії Новофедорівської сільської ради №313 від 14.01.2002р.  було надано дозвіл на укладення  з ним договору земельної ділянки,
22.03.2002р. та 14.06.2007р. між позивачем та Новофедорівською сільською радою
було підписано  договори оренди земельної
ділянки під розміщення  кафе-бару .

Позивач стверджує, що  після
завершення будівництва він неодноразово звертався до відповідача з питання  реєстрації за ним права власності на нерухоме
майно- кафе-бару але відповідач залишив його звернення без реагування.

Відповідач
письмового відзиву  на позовну
заяву суду не надав,  у судові засідання
по справі не прибув, не зважаючи на ті обставини, що він був належним чином
повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання ухвалами
суду.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних
вимог  у судове засідання   не
прибув але  надіслав до суду  відзив на позовну заяву №1537 від
06.11.2007р. в якому просить суд розглянути справу №9/556-ПН-07 без його
участі, проти позову заперечує
посилаючись на положення ст.ст.
331,376 ЦК України, ст.18 Закону України “Про основи містобудування” та
ст. 4 Закону України “Про архітектурну діяльність” .

Враховуючи ті обставини, що відповідач та  третя особа були належним чином інформовані
про дату, час та місце проведення судового засідання розгляд справи
здійснюється за наявними в ній матеріалами, відповідно до положень ст.75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши
пояснення представника позивача,   суд

В С Т А Н О В
И В:

Предметом позову є визнання права власності на самочинно збудоване
майно.

Відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця НОМЕР_1 позивач -ОСОБА_1    зареєстрований виконавчим комітетом
Селидівської міської ради Донецької області як фізична особа-підприємець.

Зі змісту позовних матеріалів  слідує, що у 2001 р. позивачем самочинно розпочато
будівництво кафе-бару ІНФОРМАЦІЯ_1на земельній ділянці, яка на час будівництва
не була належним чином оформлена.

Рішенням сесії Новофедорівської сільської
ради №313 від 14.01.2002р. позивачу було надано дозвіл на укладення з ним
договору оренди земельної ділянки.

22.03.2002р. між фізичною особою-підпримцем ОСОБА_1 та Новофедорівською
сільською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до
якого позивачу надавалась в оренду земельна ділянка площею 0,0299 га. під
розміщення кафе-бару, строком на 5 років.

14.06.2007р. між позивачем та відповідачем було укладено новий договір
оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого позивачу було передано в
оренду  строком на 1 рік ту ж саму
земельну ділянку несільськогосподарського призначення із земель запасу для
розміщення кафе бару, в с.Залізний Порт
біля бази відпочинку «Кіровець»Голопристанського району Херсонської
області.

Пунктом 14 даного договору передбачено, що земельна ділянка передається
в оренду для розміщення кафе-бару.

Таким чином, земельну ділянку відповідачем було відведено під вже
існуючу будівлю кафе-бару.

Відповідно до приписів  ст.328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно ч.2 ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди,тощо)
виникає з моменту завершення будівництва (створення майна), що підтверджується
технічною документацією БТІ (а.с.16-21).

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка
здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена
для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке
самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Положеннями ст.12 Закону України “Про власність” встановлено підстави
виникнення права приватної власності, згідно яких праця громадян є основою
створення і примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на
доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні
товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод, не заборонених законом.

Згідно ст.43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об”єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись законом.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з
наявними у справі документальними доказами суд дійшов висновку про
обгрунтованість позовних вимог.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Тимчасового
положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 (у
редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.01.2003р. №6/5,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002р. за №157/6445, та
п.1.3 та п.1.4 вищезазначеного положення державну реєстрацію прав власності на
нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах
визначених адміністративно-територіальних одиниць.Державна реєстрація прав
власності на нерухоме майно-це внесення запису до Реєстру прав власності на
нерухоме майно у зв”язку з виникненням, існуванням або припиненням права
власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням об”єктів
нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що
звернулася до БТІ.. Згідно п.10. переліку правовстановлювальних документів, на
підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об”єкти нерухомого майна
(додаток 1 до п.2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно) до таких документів належать зокрема, рішення судів про
визнання права власності на об”єкти нерухомого майна, про встановлення факту
права власності на об”єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного
нерухомого майна до комунальної власності.

Позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що заявлений позивачем позов
про визнання права власності є позовом немайнового характеру, державне мито за
яким відповідно до Декрету КМУ від 21.01.1993р. №7-93 (зі змінами) “Про
державне мито” становить 85 грн. (п”ять неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян), але згідно квитанції №9/1 від 15.10.2007р. позивачем сплачено за
даним позовом 102 грн. 00 коп., тому надмірно сплачене державне мито в розмірі
17 грн. 00 коп. підлягає поверненню позивачу.

Позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню в повному
обсязі.  Понесені позивачем витрати зі
сплати державного мита в сумі 85 грн. та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відшкодовуються йому за
рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання в судовому
порядку.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 331,376 ЦК України,  керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84,  85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) право власності на нерухоме
майно-кафе-бар, розташований  за
адресою:АДРЕСА_2.

3. Стягнути з Новофедорівської
сільської ради  75600, Херсонська обл.,
Голопристанський район, с.Новофедорівка, вул.Леніна на
користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1)  85 грн. витрат зі сплати державного мита та
118 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Наказ
видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

4. Видати довідку про повернення
фізичній особі-підприємцю  ОСОБА_1  (ідентифікаційний номер НОМЕР_2, АДРЕСА_1) з
Держбюджету надмірно сплаченого держмита в сумі 17 грн. 00 коп.

Суддя
С.В. Ребриста