ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 р.
Справа № А-20/168-3/232

Господарський суд Івано-Франківської області у складі  колегії суддів:

Cуддя  Фрич Марія Миколаївна

При секретарі   Толочко Інна Валеріївна

за позовом ТзОВ "Рікомм", 77300, вулиця С. Бандери, 3/1, місто Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область

до відповідача  Калуська ОДПІ,  77300, вулиця В. Стуса, 2, місто Калуш, Івано-Франківська область

Представники:

Від відповідача: Савчук Ніна Ігорівна - головний державний податковий інспектор юридичного відділу, (довіреність № 18141/10/100 від 26.09.2007 року)

Від відповідача:  Паренюк Наталія Дмитрівна - головний державний податковий ревізор- інспектор відділу документальний перевірок суб"єктів господарювання юридичних осіб управління аудиту юридичних осіб, (довіреність №12952/10/100 від  23.07.07)

Від позивача:  Овчар Олександр Михайлович - директор, (довіреність від 29.10.2007 року)

Від позивача:  Семенюта Денис Володимирович - представник, (довіреність від 20.11.2007 року),

СУТЬ СПРАВИ: про скасування податкового повідомлення рішення № /0 від 17.04.2007р.

6.12.2007р. до суду поступила заява позивача  про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить  скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.04.2007р., видане Калуською об"еднаною державною податковою інспекцією в Івано-Франківській області в частині визначення суми податкового зобов"язання за платежем; податок на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 33782,7 грн. в т.ч. за основним платежем 26480,00 грн. за штрафними  /фінансовими/санкціями 7302,7 грн.

Відповідно до ст. 51 КАСУ  позивач має право в будь-який час до закінчення судового розгляду зменшити розмір  позовних вимог.

Таким чином, заява позивача про зменшення позовних  вимог є такою, що відповідає вимогам діючого законодавства, а відповідно  підлягає до задоволення. Отже, предметом спору  є вимоги, які заначені позивачем у заяві  про зменшення позовних вимог від 5.12.2007р.

В судових засіданнях 22.11.2007 року та 28.11.2007 року оголошувалась перерва.

Розглянувши позовні вимоги  у відкритому судовому засіданні з участю представників сторін, судом встановлено:

Заявляючи вимоги про визнання чатково недійсним податкового повідомлення - рішення позивач посилається  на неправильне застосування податковою інспекцією діючого законодавства до  операцій пов"язаних з цінними паперами, проведених позивачем. Зокрема, позивач вказує, що згідно із п.2 ч.5 ст.3 Закону України "про цінні папери та фондовий ринок" облігації та векселі є одними із видів боргових цінних паперів, податковий облік фінансових результатів яких повинен вестися окремо за кожним із зазначених видів цінних паперів.

Позивач заперечуе наявність законодавства, яке би  зобов"язувало платника податку на відображення у податковому обліку витрат, пов"язаних із придбанням окремо взятого цінного паперу із фактом його подальшого продажу. Тому, позивач вважає, що  ревізор безпідставно вказує на необхідність відображення в податковому обліку фінансових результатів операцій з цінними паперами у розрізі окремо взятих цінних паперів, а не окремих видів цінних паперів, як це прямо передбачено пп.7.6.1 п.7.6 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідач вимоги позивача заперечує, вказуючи, що відповідно до  п.7.6.1  ст.7 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств" /дальше Закон/ платник податку веде окремий податковий облік фінансових результатів операцій з цінними паперами та деривативами у розрізі окремих видів цінних паперів. Якщо протягом звітного періоду витрати на придбання кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів понесені платником податку перевищують доходи, отримані від продажу /відчуження/ цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду, від"емний фінансовий результат переноситься на зменшення фінансових результатів від операцій з цінними паперами або деривативами такого ж виду майбутніх звітних періодів. Якщо протягом звітного періоду доходи від продажу кожного з окремих видів цінних паперів, а також деривативів, отримані/нараховані/ платником податку внаслідок придбання цінних паперів або деривативів такого ж виду протягом такого звітного періоду /з урахуванням від"емного фінансового результату від операцій з цінними паперами чи деривативами такого ж виду минулих періодів/, прибуток включається до складу валових доходів такого платника податку за результатми  такого звітного періоду.

Фінансовий результат від продажу векселя/облігації/  виникає за наявності доходів від продажу векселя /облігації/ і витрат на їх придбання /заборгованості за продані ЦП/. Тобто, платник податку у розділі 3 розрахунку фінансових результатів операцій з цінними паперами, корпоративними правами та деривативами додатка К3 до рядка 01.4 Декларації з податку на прибуток підприємства прибуток або збиток від операції з векселями/облігаціями/ лише за наслідками звітного періоду, в якому цей платник продає такий вексель/облігацію/.

Отже, підсумовує  відповідач,  лише в момент здійснення продажу векселя /облігації/ платник податку має право на відображення витрат, пов"язаних із придбанням векселя/облігації/, а також доходів від його продажу.

Проте, як стверджують представники відповідача, позивач  не дотримувався встановленого порядку та  здійснював відображення  витрат, пов"язаних із придбанням векселя та доходів від його продажу в момент його придбання, а  не  в   періоді, в якому він був проданий. Внаслідок таких дій  позивачем занижено податок на прибуток за перший квартал та за півріччя 2006р. на суму 1687 грн., занижено податок на прибуток за три квартали 2006р. на  суму 16687 грн. та занижено  податок на прибуток за 2006 рік на суму 26480 грн.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи  та з урахуванням вимог діючого законодавства, дійшов в спірному випадку наступних висновків.

17 квітня 2007 року Калуською об"еднаною ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення за наслідками перевірки, відображеної в акті від 6.04.2007р. № 505/23-02/20533796. Названим податковим повідомленням-рішенням позивачу визначено суму податкового зобов"язання / з урахуванням штрафних /фінансових/санкцій 36775 грн. в т.ч. 28895  грн. за основним платежем та 7880 грн. за штрафними /фінансовими/ санкціями. Підставою такого нарахування  було встановлене  податковою інспекцією порушення позивачем ст.3, п.п.4.1.3, п.4.1 ст.4, п.7.6 ст.7, п.16.4, п.16.15, п.16.16  ст.16 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств". Позивач не погодився з прийнятим рішенням в частині встановленого порушення п.п.4.1.3 п.4.1 ст4 та п.7.6 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" і в цій частині просить  суд  скасувати податкове повідомлення-рішення / заява про зменшення позовних вимог від 5.12.2007р./.

Вимоги позивача  визнаються судом  обгрунтованими, а отже такими, що підлягають до задоволення, враховуючи, що відповідно до  п. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб"екта владних повноважень обов"язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В спірному випадку відповідач вимоги позивача не визнав. Відповідно відповідач повинен був довести правомірність  прийнятого ним рішення в оспорюваній частині. В судовому засіданні висновки податкової інспекції щодо заниження позивачем податку на прибуток в звітних податкових періодах  2006р., відповідач обгрунтовує невідповідністю дій позивача вимогам п.7.6 ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"., а саме відповідач вказує на те, що позивач порушував наведений  пункт закону, оскільки  відображав витрати на придбання векселя в момент його придбання, а не в момент  здійснення продажу. Проте,  таке правило в нормі права, на яку вказує відповідач, не зафіксоване. Відповідно висновок, який зроблено ДПІ  за наслідками перевірки  в оспорюваній частині податкового обліку не є таким, що грунтується на  вимогах закону, а відтак  відсутні підстави для визнання  рішення податкового органу в частині встановлення порушень  щодо заниження податку  на прибуток із операцій з цінними паперами /векселями/  правомірним.

Щодо посилання відповідача на лист ДПА України від 16.07.2004р. № 13292/7/15-1117 , то такий  лист судом до уваги не приймається, оскільки він не зареестрований в Мінюсті України.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.3,4,7 Закону України  "Про оподаткування прибутку підприємств", ст.ст.51, 71, 159, -164   Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позов задоволити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № /0 від 17.04.2007р., видане Калуською об"єднаною державною податковою інспекцією в Івано-Франківській області в частині визначення суми податкового зобов"язання за платежем: податок на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі  33782,7 грн. в тому числі за основним платежем - 26480,0грн., за штрафними /фінансовими санкціями - 02,7 грн.

Стягнути з відповідача в користь позивача 3,40 грн. витрат по сплаті державного мита.

На постанову господарського суду, яка не набрала законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) постанови через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                             М.М.Фрич

постанова підписана 11.12.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________