донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.11.2007 р.                                                                           справа №43/246

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Фенюшин М.С. - за довір. б/н від 06.11.2007 р.,

від відповідача:
Городок Н.В. - за довір. № 04/07-11 від 04.07.2007 р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Міраж" м. Макіївка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
19.09.2007 року

по справі
№ 43/246

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбудмеханізація" м.Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Міраж" м.Макіївка Донецької області

про
стягнення 10 630 грн. 80 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.09.2007 року по справі №43/246 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбудмеханізація" м.Донецьк (далі по тексту ТОВ "Донбудмеханізація") до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міраж" м.Макіївка Донецької області (далі по тексту ТОВ "Міраж") про стягнення заборгованості за надані послуги в сумі 10 630 грн. 80 коп. - задоволені повністю.

В обґрунтування рішення, місцевий суд посилається на договір б/н від 11.12.2006 року, додаткові угоди, акти наданих послуг за грудень 2006 року, січень-березень 2007 року, рахунки та претензію від 05.06.2007 року, які, на його думку, підтверджують утворення заборгованості та являються підставами для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та не відповідає обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не дана належна правова оцінка договору від 11.12.2006 року; при його укладенні сторони не досягли згоди по всім істотним умовам, а тому такий договір має бути визнаний неукладеним на підставі п.8 ст.181 Господарського кодексу. Крім того відповідач зауважує, що додаткова угода про надання катку не була датована, тому не можливо зробити висновків щодо її укладання, так як суттєві умови (предмет, ціна та строк) не встановлені. В зв'язку з цим, на думку заявника, послуги по катку не оплачені. Також скаржник посилається на відсутність довідок, які згідно п.3.2 Договору, являються підставою оплати вартості послуг, в актах відсутня дата, місце їх складання та посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції.

У відзиві на апеляційну скаргу та під час судового засідання, позивач просив рішення від 19.09.2007 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами по справі був укладений договір б/н від 11.12.2006 року на виконання земляних робіт з використанням обладнання позивача (а.с.6-7).

Відповідно до п.1.1 договору, позивач (виконавець) зобов'язався надати відповідачу (замовнику) послуги по виконанню земляних робіт з використанням бульдозера ДЗ-171.

Пунктом 3.2 договору сторони передбачили, що оплата за виконані роботи  здійснюється на розрахунковий рахунок позивача на підставі підтверджених довідок. Причому замовник сплачує на розрахунковий рахунок виконавця аванс в сумі                            4 000 грн. 00 коп., який  утримується в січні 2007 року.

В подальшому, 18.12.2006 року, між сторонами була укладена додаткова угода до договору від 11.12.2006 року, якою зазначено, що виконавець (позивач) приймає на себе зобов’язання надати замовнику (відповідачу) екскаватор ЄО –10011 для  виробничих потреб, а замовник (відповідач) приймає на себе зобов’язання своєчасно сплачувати  надані послуги. Цією ж угодою встановлена вартість послуг екскаватора за 1 маш./год з урахуванням податку на додану вартість, згідно доданої калькуляції (а.с. 10).

Додатковою угодою, яка датована 2007 роком, сторони передбачили, що позивач приймає  на себе зобов’язання надати відповідачу для виробничих потреб каток кулачний - 25т, а останній приймає на себе зобов’язання своєчасно оплатити надані послуги. Вартість послуг катка кулачного за 1 маш./год. з урахуванням податку на додану вартість визначена п.2 цієї угоди. Калькуляція вартості перевозки катка також була узгоджена сторонами              (а.с. 13).

ТОВ "Донбудмеханізація" свої зобов'язання за договором виконало, що підтверджується актами наданих послуг за грудень 2006 року, січень-березень 2007 року (а.с.15-21), які підписані обома сторонами та скріплені печатками та пред'явило рахунки, які, в порушення умов Договору, не були повністю оплачені ТОВ "Міраж". У зв'язку з цим, позивачем була направлена претензія №34 від 05.06.2007 року з вимогою оплатити остаток боргу в сумі 10 630 грн. 80 коп., яка була залишена без відповіді (а.с. 22).

Відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на порушення п.3.2 Договору, який передбачає оплату послуг на підставі підтверджених довідок, які не були надані позивачем, в порушення п.1 Наказу Міністерства статистики  України від 13.06.1997 року №149 "Про затвердження типових форм первинних облікових документів з обліку роботи будівельних машин та механізмів"; додаткова угода про надання катку кулачного - 25т не була датована; акти виконаних робіт також не містять дати їх складання, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, дані, що дозволяли б ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тому, на його думку, надані до матеріалів справи акти не можуть розглядатися як належні первинні документи, що підтверджують факт виконання господарської операції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з урахуванням пояснень представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Між сторонами був укладений Договір на виконання земляних робіт з використанням обладнання позивача та додаткові угоди до нього. Судом першої інстанції встановлений факт виконання зобов'язань позивачем, який підтверджується наявними у матеріалах справи актами наданих послуг за грудень 2006 року, січень-березень 2007 року, які підписані обома сторонами, скріплені печатками та рахунками.

Укладення договору, додаткових угод та їх виконання підтверджується і тим, що відповідач оплачував рахунки, які пред’являв позивач за актами виконаних робіт щомісячно, згідно узгоджених калькуляцій без будь-яких зауважень, що вбачається з наданих позивачем банківських витягів (а.с. 65-71). Послуги надавались в межах дії договору, тобто до 31.12.2007 року, але за березень 2007 року по рахунку №28 від 30.03.2007 року послуги не були оплачені

Таким чином, позивач, згідно до ст.33 ГПК України, довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стосовно заперечень скаржника щодо визнання договору неукладеним, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає наступне.

У відповідності зі ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір  вважається  укладеним,  якщо  між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду,  а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Зі змісту договору від 11.12.2006 року вбачається, що сторони узгодили предмет договору - послуги надання бульдозеру ДЗ-171 для виконання земляних робіт (п.1.1);  ціну - згідно доданої калькуляції (п.3.1); строк дії договору - з моменту підписання                                 до 31.12.2007 року (п.7.1).

Додаткові угоди, що укладалися під час дії основного договору, також містять відомості щодо предмету та ціни. А оскільки додаткові угоди є невід'ємними частинами основного Договору, строк їх дії не може перевищувати строку дії основного договору.

З огляду на зазначене, доводи скаржника відносно відсутності згоди по умовам договору, до уваги не приймаються. Договір, додаткові угоди, додані калькуляції, акти приймання передачі виконаних робіт підписані обома сторонами, що підтверджено також представником відповідача при розгляді справи у суді першої інстанції.

Апеляційна інстанція враховує і те, що сторони приступили до виконання договору -  позивач надав відповідачеві бульдозер ДЗ-171, екскаватор ЄО –10011, каток кулачний - 25т, а останній оплачував рахунки, які були пред’явлені за актами виконаних робіт щомісячно, крім рахунку за березень 2007 року, заборгованість за яким є предметом позову, тому судова колегія, вважає, що даний договір  між сторонами є укладеним.

За таких обставин, заперечення відповідача спростовуються вищевикладеним, а тому позовні вимоги про стягнення 10 630 грн. 80 коп. судом першої інстанції задоволені правомірно, оскільки вони обґрунтовані відповідними доказами та доведені належним чином.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна інстанція дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 19.09.2007 року підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України, витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 19.09.2007 року по справі №43/246 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС