КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2007                                                                                           № 23/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від Генеральної прокуратури України: Сахно Н.В. посв. № 99 від 20.05.2004р.;

від Міністерства транспорту та зв’язку України: Астрюхін К.А. (дов. № 4867/15/14-07 від 22.10.2007р.);

від ДП “Придніпровська залізниця”: Бринцев О.В. (дов. № 819 від 14.08.2007р.); Романов О.В. (дов. № 125 від 01.01.2007р.);

від Підприємства “Укрінвопромінвест”: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.10.2007

у справі № 23/14

за позовом                               заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особіМіністерства транспорту та зв’язку України

до                                                   1. Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

2. Підприємства "Укрінвопромінвест"

про                                                  визнання договору недійсним та стягнення 13800000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 23/14 від 23.10.2007р. відмовлено в задоволенні позовних вимог заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що Державним підприємством “Придніпровська залізниця” і Підприємством “Укрінвопромінвест” на виконання умов договору підряду на проведення оцінки протипожежного стану № ПР/НО-04-593/НЮ від 29.04.2004р. вчинені необхідні дії, які призвели до фактичного настання передбачених зазначеним договором наслідків. З акту приймання-передачі звіту за договором № ПР/НО-04-593/НЮ вбачається, що Підприємство “Укрінвопромінвест” виконало, а Державне підприємство “Придніпровська залізниця” прийняло результати виконаної роботи у вигляді книг документації стосовно структурних підрозділів ДП “Придніпровська залізниця”.

На думку Господарського суду м. Києва, фактичне виконання умов договору № ПР/НО-04-593/НЮ підтверджується й іншими матеріалами справи, зокрема: висновками судової пожежно-технічної експертизи від 10.10.2007р. № 5828; висновком пожежно-технічного спеціаліста Університету цивільного захисту України від 23.04.2007р. № 8; актом від 22.07.2004р. про завершення етапу робіт за договором № 7/УПА від 05.05.2004р.; листом Державного департаменту пожежної безпеки від 06.12.2005р. № 21/1/3213; та ін.

Враховуючи зазначене вище, вчинення дій по виконанню умов договору            № ПР/НО-04-593/НЮ та наявність фактичних результатів цих дій, місцевий господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав щодо застосування до зазначеного договору положень ч. 5 ст. 203, ст. 215, ст. 234 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, заступник Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України звернувся з апеляційним поданням, в якому просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва по справі № 23/14 від 23.10.2007р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В апеляційному поданні заступник Генерального прокурора України  посилається на те, що оспорюване рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права, та з неповним з’ясуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки Господарським судом м. Києва, приймаючи зазначене рішення, не надано належної оцінки тому, що фактично договір № ПР/НО-04-593/НЮ від 29.04.2004р. укладений формально, жодних дій, спрямованих на реальне забезпечення оцінки дійсного протипожежного стану виконавцем вчинено не було, а відбулося лише копіювання вже наявної у ДП “Придніпровська залізниця” інформації з наведенням норм про правила пожежної безпеки.

Також заступник Генерального прокурора України зазначає, що не може вважатися обґрунтованим посилання місцевого господарського суду на практичне використання відповідачем 1 у своїй роботі висновків звіту, адже фактично ним була використана власна інформація про необхідні заходи щодо усунення недоліків по забезпеченню протипожежної безпеки.

Заступник Генерального прокурора України вважає такими, що не ґрунтуються на фактичних обставинах справи висновки суду першої інстанції про те, що за своєю правовою суттю предметом договору № ПР/НО-04-593/НЮ була не оцінка, а аналіз протипожежного стану залізниці, здійснення якого не потребувало отримання відповідної ліцензії.

На думку заступника Генерального прокурора України суд першої інстанції не спростував доводи Генеральної прокуратури України про вчинення відповідачами правочину – укладення договору про оцінку протипожежного стану залізниці без відповідної ліцензії і тому, відповідно до ст. 227 Цивільного кодексу України, даний правочин має бути визнаний недійсним.

Заступник Генерального прокурора України також вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на рішення Господарського суду  м. Києва у справі № 31/286 від 19.09.2007р. про визнання договору підряду від 29.04.2004р.  № ПР/НО-04-593/НЮ удаваним правочином – договором підряду на проведення аналізу та узагальнення існуючої інформації про протипожежний стан об’єктів та моніторингу чинного законодавства з пожежної безпеки.

В судове засідання апеляційної інстанції не з’явився представник Підприємства “Укрінвопромінвест”. Ухвала Київського апеляційного господарського суду від 29.11.2007р. про призначення до розгляду на 17.12.2007р. апеляційного подання заступника Генерального прокурора України повернута поштовим відділенням у зв’язку з відсутністю підприємства за адресою: м. Київ, бульвар Лепсе, 4.

Враховуючи, що матеріали справи не містять іншої адреси підприємства “Укрінвопромінвест” колегія суддів вважає можливим здійснити розгляд справи       № 23/14 без представника підприємства “Укрінвопромінвест”.

Представник Міністерства транспорту та зв’язку у суді апеляційної інстанції вказав, що Міністерство не підтримує позовні вимоги Генеральної прокуратури, Міністерство вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 23.10.2007р. є законним і таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Представник ДП “Придніпровська залізниця” надав письмові заперечення на апеляційне подання заступника Генерального прокурора України та в судовому засіданні апеляційного суду надав детальне обґрунтування щодо рішення суду першої інстанції, вказав, що відсутні правові підстави для скасування рішення місцевого господарського суду по даній справі.

Розглянувши апеляційну скаргу, наявні матеріали, заслухавши пояснення представників Генеральної прокуратури України, Міністерства транспорту та зв’язку України і Державного підприємства “Придніпровська залізниця”, колегія суддів встановила наступне:

29.04.2004р. між Державним підприємством “Придніпровська залізниця” (Замовник) та Підприємством “Укрінвопромінвест” (Виконавець) укладено договір підряду на проведення оцінки протипожежного стану № ПР/НО-04-593/НЮ (надалі – Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Підприємство “Укрінвопромінвест” зобов'язалось за завданням ДП “Придніпровська залізниця” провести оцінку протипожежного стану комплексів, територій та об'єктів промислового та непромислового призначення ДП “Придніпровська залізниця”, а                             ДП “Придніпровська залізниця” - прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно п. 1.3. Договору Підприємство “Укрінвопромінвест”, за завданнями ДП “Придніпровська залізниця”, зобов’язано здійснити протипожежну оцінку об’єктів, яка може включати такі заходи: перевірка дотримання державних стандартів, норм і правил пожежної безпеки; перевірка функціонування системи обліку пожеж; аналіз управління силами і технічними засобами, які залучаються до ліквідації пожеж; аналіз передбачених внутрішніми документами координаційних робіт, направлених на передбачення та ліквідацію пожежної небезпеки; аналіз заходів щодо забезпечення пожежної безпеки; аналіз відповідності положень, інструкцій, інших нормативних актів, що діють у межах підприємства нормативним актам з пожежної безпеки; аналіз додержання протипожежних вимог стандартів, норм, правил, а також виконання вимог приписів і постанов органів державного пожежного нагляду; оцінка стану засобів протипожежного захисту і зв'язку, пожежної техніки, обладнання, інвентарю; інші заходи.

ДП “Придніпровська залізниця” зобов’язалось оплатити авансом в розмірі 100% роботи, здійснення яких передбачено у Договорі, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підприємства “Укрінвопромінвест” (п. 2.2.4. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору орієнтовна вартість робіт на момент укладення Договору складає 13 800 000,00 грн.

05.05.2004р. між Підприємством “Укрінвопромінвест” та ТОВ “Вінсет” укладено договір підряду на проведення аналізу протипожежного стану № 7/УПА, за умовами якого, ТОВ „Вінсет” на умовах субпідряду фактично виконало роботи передбачені договором № ПР/НО-04-593/НЮ.

Акт про завершення робіт за договором № 7/УПА від 05.05.2004р. підписаний між Підприємством “Укрінвопромінвест” та ТОВ „Вінсет” 22.07.2004р.

06.08.2004р. між ДП “Придніпровська залізниця” та Підприємством “Укрінвопромінвест” підписано акт приймання-передачі звіту за договором підряду на проведення оцінки протипожежного стану № ПР/НО-04-593/НЮ від 29.04.2004р., яким встановлено, що відповідач 2 виконав, а відповідач 1 прийняв результати виконаної роботи у вигляді книг документацій стосовно структурних підрозділів відповідача 1 на паперовому носії, який відповідає вимогам укладеного Договору.

Вартість робіт склала 13 800 000,00 грн., які сплачені ДП “Придніпровська залізниця” у повному обсязі.

Також зазначеним актом встановлено, що роботи по об’єктам                           ДП “Придніпровська залізниця” за Договором своєчасно та у повному обсязі виконані та повністю оплачені.

Сторони претензій одна до одної не мають.

27.12.2006р. до Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, в якій заступник Генерального прокурора України просив місцевий господарський суд визнати недійсним з моменту укладення договір підряду на проведення оцінки протипожежного стану від 29.04.2004р. № ПР/НО-04-593/НЮ та застосувати наслідки, передбачені              п. 2 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, стягнувши з Підприємства “Укрінвопромінвест” на користь ДП “Придніпровська залізниця” 13 800 000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог заступник Генерального прокурора України посилався на те, що оспорюваний договір підряду № ПР/НО-04-593/НЮ від 29.04.2004р. суперечить вимогам ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки відповідачі не мали на меті отримання результатів робіт передбачених Договором, що підтверджується невідповідністю результатів робіт вимогам, що ставляться до такого роду робіт, неправильним визначенням ціни Договору а також тим, що фактично роботи виконувались не відповідачем 2, а субпідрядником.

Крім того, заступник Генерального прокурора України вказував на відсутність у відповідача 2 ліцензії на проведення оцінки протипожежного стану об’єктів, що згідно з ч. 1 ст. 227 Цивільного кодексу України тягне визнання укладеного відповідачами Договору підряду недійсним з поверненням сплачених за ним коштів.

Як зазначалось вище, оспорюваним рішенням місцевого господарського суду відмовлено в задоволенні позовних вимог заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 203 Цивільного кодексу встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначалось вище, з акту від 06.08.2004р. приймання-передачі звіту за Договором вбачається, що відповідач 2 виконав, а відповідач 1 прийняв виконані роботи.

В якості результатів виконаних робіт за оспорюваним Договором                  ДП “Придніпровська залізниця” одержала від Підприємства “Укрінвопромінвест”                книги документацій стосовно структурних підрозділів ДП “Придніпровська залізниця” на паперовому носії, який відповідає вимогам укладеного Договору.

В розрахунок за виконані роботи відповідач 1 сплатив відповідачу 2 обумовлену умовами Договору суму у розмірі 13 800 000,00 грн.

Про відсутність підстав вважати Договір мнимою угодою свідчать також наявні в матеріалах справи дані про те, що результати робіт, отриманих за Договором дійсно використовувались відповідачем 1 в його господарській діяльності, такими доказами зокрема є: перспективна програма посилення пожежної безпеки в структурних підрозділах Придніпровської залізниці на 2005-2010 роки від 25.01.2005р. № 2 (т. ІІ, а.с. 95-137); наявні в матеріалах справи копії протоколів нарад, приписів довідок про притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які відповідають за протипожежний стан за 2005-2006р., копії договорів на закупівлю протипожежного інвентарю, здійснення інших протипожежних заходів.

Тобто зазначений Договір було спрямовано на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав щодо застосування до оспорюваного Договору положень ч. 5 ст. 203 та ст. 215 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів також вважає необґрунтованими доводи заступника Генерального прокурора України щодо неправильного визначення ціни робіт, на тій підставі, що вони є значно вищими, ніж в договорі із субпідрядником, оскільки відповідно до п. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству, тарифи на проведення такого виду робіт не встановлені.

Таким чином різне визначення цін в оспорюваному Договорі та договорі укладеному відповідачем 2 із субпідрядником не можна вважати правопорушенням, тим більше, що п. 2.3.3. Договору передбачає можливість залучення відповідачем 2 для забезпечення виконання робіт, які визначені у цьому Договорі, додатках та додаткових угодах до нього субпідрядника - фізичних, юридичних осіб та суб'єктів підприємницької діяльності.

Також слід зазначити, що згідно ст. 7 Законом України “Про ціни та ціноутворення” вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Вичерпний перелік товарів і послуг по цінах на які здійснюється державне регулювання, визначений Постановою Кабінету Міністрів України “Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)” від 25.12.1996р. № 1548.

Зазначеною постановою не передбачено державне регулювання ціни на роботи визначені умовами Договору.

Правильність формування ціни Договору підтверджується також і рішенням Господарського суду м. Києва від 19.09.2007р. у справі № 31/286 (т. ІІ, а.с. 210-214).

У вказаному рішенні встановлено, що підстави для коригування умов договору підряду на проведення оцінки протипожежного стану від 29.04.2004р.            № ПР/НО-04-593/НЮ відсутні, оскільки ціна визначена у відповідності до вимог закону. ДП “Придніпровська залізниця” не зазнало збитків в результаті укладання і виконання вказаного Договору.

Висновком судової економічної експертизи № 5402 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.07.2005р. (т. ІІ, а.с. 215-225) встановлено, що вартість робіт, яка зазначена в договорі підряду на проведення оцінки протипожежного стану від 29.04.2004р. № ПР/НО-04-593/НЮ, вимогам чинного законодавства України з питань ціноутворення відповідає, коригуванню вартість робіт не підлягає, і матеріальні збитки Державному підприємству “Придніпровська залізниця” не завдані.

Як вірно встановив місцевий господарський суд безпідставним є посилання заступника Генерального прокурора України на тарифи, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 15.05.2000р. № 798, оскільки зазначеною постановою тарифи визначені лише для підрозділів Державної пожежної охорони Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, а не для усіх суб'єктів господарювання.

Відповідно до ч. 3 п. 1 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України          № 02-5/111 від 12.03.1999р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними” невиконання чи неналежне виконання угоди не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання угоди недійсною.

У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом чи договором наслідків, а не визнання угоди недійсною.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає невірними посилання заступника Генерального прокурора України як на підставу визнання Договору недійсним на доводи щодо неналежного виконання відповідачем 2 робіт за Договором.

Також Київський апеляційний господарський суд не вважає обґрунтованими вимоги заступника Генерального прокурора України про визнання Договору недійсним на підставі ст. 227 Цивільного кодексу України з причин відсутності у відповідача 2 ліцензії на провадження передбаченого Договором виду господарської діяльності, з огляду на наступне:

Висновком № 5828 судової пожежно-технічної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 10.10.2007р. (т. ІІ, а.с. 83-89) встановлено, що передбачений договором підряду від 29.04.2004р.                                   № ПР/НО-04-593/НЮ можливий перелік робіт за своїм складом, змістом та характером в комплексі не є оцінкою протипожежного стану об'єкту, а є характерним для робіт, що пов'язані з проведенням аналізу протипожежного стану об'єкту (об'єктів) за деякими певними показниками.

Фактично виконані роботи за своєю суттю є узагальненим алгоритмом аналізу протипожежного стану будь-якого об'єкту, тобто є аналізом протипожежного стану за деякими певними показниками.

Господарська діяльність з виконання передбаченого договором підряду від 29.04.2004р. № ПР/НО-04-593/НЮ можливого переліку робіт, а також фактично виконаних робіт не входить до переліку послуг, надання яких потребує обов'язкового отримання відповідної ліцензії.

Аналогічні висновки містяться у висновку пожежно-технічного спеціаліста Університету цивільного захисту України № 8 від 23.04.2007р. (т. ІІ, а.с. 186-193).

Рішенням Господарського суду м. Києва по справі № 31/286 від 19.09.2007р. (т. ІІ, а.с. 210-214) визнано договір підряду на проведення оцінки протипожежного стану № ПР/НО-04-593/НЮ від 29.04.2004р. удаваним правочином, та визнано зазначений договір – договором підряду на проведення аналізу (аудиту) протипожежного стану об’єктів.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 Цивільного кодексу України якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину який сторони насправді вчинили.

Згідно з п. 14 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/111 від 12.03.1999р. “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними” встановивши у розгляді справи, що певну угоду укладено з метою приховати іншу угоду (удавана угода) господарський суд має визнати, що сторонами укладено саме ту угоду, яку вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цю угоду.

Таким чином, наслідком визнання оспорюваного Договору удаваним, є застосування до відповідних відносин сторін правил, що регулюють такого роду договори (договори підряду на проведення аналізу та узагальнення існуючої інформації про протипожежний стан об'єктів, та моніторингу чинного законодавства України з пожежної безпеки) і, відповідно, неможливість застосування до відносин сторін інших правил, тих, що відносяться суто до удаваного договору (договору на проведення оцінки протипожежного стану).

До оспорюваного Договору не підлягає застосуванню норми ст. 227 Цивільного кодексу України, оскільки згідно зі ст. 2 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” види господарської діяльності, які не включені до переліку видів господарської діяльності, встановленого статтею 9 цього Закону, не підлягають ліцензуванню.

Господарська діяльність з аналізу (аудиту) протипожежного стану об'єктів до вичерпного переліку ліцензованих видів господарської діяльності, визначеного           ст. 9 цього Закону не входить.

Посилання заступника Генерального прокурора України на інші порушення норм матеріального та процесуального права спростовуються матеріалами справи і не можуть у відповідності до ст. 104 Господарського кодексу України бути підставою для скасування оспорюваного рішення.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по справі № 23/14 від 23.10.2007р. відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без задоволення апеляційне подання заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв’язку України на рішення Господарського суду м. Києва у справі № 23/14 від 23.10.2007р.

2. Залишити без змін рішення Господарського суду м. Києва у справі № 23/14 від 23.10.2007р.

3. Повернути до Господарського суду м. Києва матеріали справи № 23/14.

Головуючий суддя

Судді

18.12.07 (відправлено)