ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 р.
№ 24/714

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:
Суддів:
Михайлюка М.В.,
Воліка І.М.,
Дунаєвської Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну скаргу

Приватного підприємства "Роса"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007 р.

у справі
№24/714 господарського суду м. Києва

за позовом
ТОВ "Градобуд"

до
Приватного підприємства "Роса"

про
та за зустрічним позовом
до
про
стягнення 52800,10 грн.
Приватного підприємства "Роса"
ТОВ "Градобуд"
стягнення 44298,06 грн.

за участю представників сторін:

позивача
Клочкова К.І.,

відповідача
Стрілець О.В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 18.06.2007 р. у справі № 24/714 (суддя: Смілянець В.В.) первісний позов задоволено: стягнуто з ПП "Роса" на користь ТОВ "Градобуд" 46001,20 грн. основного боргу,  366,44 грн. збитків від інфляції, 916,87 грн. 3 % річних, 5515,59 грн. пені, 528 грн. держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007 р. (судді: Смірнова Л.Г., Капацин Н.В., Калатай Н.Ф.) рішення суду змінено у частині стягнення пені та судових витрат, а в іншій частині рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаною постановою апеляційного господарського суду відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд її скасувати.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановив апеляційний господарський суд, 21.06.2005 р. ТОВ "Градобуд" (субпідрядник) та ПП "Роса" (генпідрядник) уклали договір підряду на виконання окремих видів та комплексних робіт (далі - договір), предметом якого є постачання та виконання робіт з будівництва адміністративної побутової будівлі за адресою: м. Київ, вул. Г. Ахматової, 16-а в Дарницькому районі м. Києва.

ТОВ "Градобуд" зобов’язався виконати роботи згідно динамічного кошторису та договірної ціни, яка є невід’ємною частиною договору, а ПП "Роса" прийняти та оплатити виконані роботи (пп. 2.2 п. 2 договору).

Відповідно до пп. 4.1 п. 4, пп. 3.1 п. 3 договору, вартість робіт становить 248480 грн. Кінцева вартість робіт визначається на підставі вартості фактично виконаних ТОВ "Градобуд" та прийнятих ПП "Роса" робіт. Строк виконання робіт встановлено до 01.09.2005 р.

На виконання умов договору ТОВ "Градобуд" виконало підрядні роботи на суму 203210,40 грн., що підтверджується актами приймання виконаних робіт (типова форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних робіт (типова форма № КБ-3) (а.с. 19-60).

ПП "Роса" зобов’язано здійснити оплату виконаних робіт до 10 числа наступного місяця після звітного, після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт (пп. 5.1 п. 5 договору).

Відповідач виконав свої зобов’язання частково, оскільки оплатив лише 157209,20 грн. Разом з тим, вартість виконаних робіт становить 203210,40 грн. Листами №02/27-02 від 27.02.2006 р. та № 07/31-01 від 31.07.2006 р. позивач вимагав від відповідача погасити суму боргу. Проте, ПП "Роса" не відреагувало на них.

Відповідно до ст. 323 ГК України договори підряду (субпідряду) на капітальне будівництво укладаються і виконуються на загальних умовах укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до закону.

Згідно п. 29 Постанови Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005 р. "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" (наділі –Постанова КМУ) замовник зобов'язаний негайно повідомити підрядника про виявлені недоліки в роботі.

Пунктами 81, 93, 105, 107, 108 Постанови КМУ передбачено права та обов’язки замовника у разі виявлення недоліків робіт.

Підписання акту приймання-передачі робіт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами. Оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду. (п.п. 95, 96 Постанови КМУ).

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Підпунктом 14.3 п. 14 договору передбачено обов’язок ПП "Роса"  у випадку прострочення строку оплати виконаних робіт, перерахувати ТОВ "Градобуд" пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення.

Водночас, ТОВ "Градобуд" зобов’язане у випадку порушення строку здачі виконаних робіт сплатити ПП "Роса" пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення, а за неякісно виконані роботи штраф у розмірі 15% від суми договору (пп.14.2, 14.4 п. 14 договору).

Пунктом 12 договору передбачено, що в процесі здачі-приймання робіт, при виявленні недоліків, які не перешкоджають експлуатації об’єкту складається акт з зазначенням строків їх усунення. Якщо  буде виявлено суттєві недоліки, які виникли з вини ТОВ "Градобуд", то ПП "Роса" має право затримати оплату неякісно виконаних робіт, а якщо усунення недоліків виявиться неможливим або для їх усунення необхідно великі затрати сторони за умови згоди  ПП "Роса" визначають збитки та на їх величину зменшують суму оплати за виконані роботи.

Господарські суди з’ясували, що позивач виконав підрядні роботи на суму 203210,40 грн. про що складено акти приймання виконаних робіт, які підписані сторонами та не містять посилань на виявлення будь-яких недоліків або претензій до виконаних робіт.

Всупереч вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, ПП "Роса" не довело, що виявлені в подальшому (після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт) недоліки, виконаних позивачем робіт, мали скритий характер та були обумовлені виконанням робіт з порушенням норм та правил проектної документації.

Як на підставу своїх вимог ПП "Роса" надало акт № 2 від 25.07.2006 р. про виявлення недоліків, які були допущені при виконанні підрядних робіт. Проте, господарські суди відхилили зазначений акт, оскільки з його змісту вбачається, що він складений за участю представників ПП "Роса" та ТОВ "Фірма Девелопер" без участі представника позивача. Окрім того, наданий суду акт за серпень 2006 р. (а.с. 105-107, т. 1) не прийнято судом до уваги з огляду на те, що він підписаний лише ПП "Роса" та в ньому відсутній підпис ТОВ "Градобуд". Інших доказів на підтвердження своїх вимог ПП "Роса" не  надало.

Зважаючи на те, що виконані позивачем підрядні роботи прийняті ПП "Роса" без зауважень та ПП "Роса" не довело належними засобами доказування, що виявлені у процесі експлуатації недоліки,  виконаних ТОВ "Градобуд" робіт мали скритий характер та були обумовлені виконанням робіт з порушенням діючих будівельних норм та з відступом від проектної документації, судова колегія погоджується з висновками господарських судів про обґрунтованість позовних вимог  ТОВ "Градобуд" про стягнення з відповідача суми основного боргу з урахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних.

Окрім того, апеляційний господарський суд з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, прийшов до висновку, що позов у частині стягнення пені підлягає задоволенню частково  у розмірі 4232,75 грн. та в цій частині змінив рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Підпунктом 3.1 п. 3 договору передбачено, що роботи за договором мають бути виконані до 01.09.2005 р. Разом з тим, підрядні роботи за договором були завершені позивачем в січні 2006 р. (момент підписання останнього акту). За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про порушення ТОВ "Градобуд" умов договору. Однак, оскільки звертаючись з зустрічним позовом про стягнення пені ПП "Роса" пропустило строк позовної давності та у зв’язку з тим, що ТОВ "Градобуд" заявило про застосування позовної давності, господарський суд відмовив у задоволенні цієї позовної вимоги.

З огляду на те, що  ПП "Роса" не довело факту виявлення недоліків виконаних робіт відповідно до умов чинного законодавства та умов договору, а виконані ТОВ "Градобуд" роботи було прийнято без зауважень, судова колегія погоджується з висновками суду щодо відмови у задоволенні зустрічного позову.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обгрунтованою.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1117 Господарського  процесуального  кодексу  України  касаційна  інстанція  не має  права  встановлювати  або  вважати  доведеними  обставини, які не були  встановлені  у рішенні або  постанові  господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність  того чи іншого доказу,  про перевагу  одних  доказів  над  іншими,  збирати  нові  докази  або додатково  перевіряти  докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2007 року у справі № 24/714 залишити без змін.

Головуючий,  суддя                                                                  М. Михайлюк

Судді:                                                                                      І. Волік

Н. Дунаєвська