АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2007
№ 35/325

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:           Смірнової  Л.Г.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача:            ОСОБА_1, паспорт НОМЕР_1від
відповідача 1:   ОСОБА_5 (дов. б/н від
01.08.2007)

від відповідача 2:   ОСОБА_6 (дов. б/н від 11.09.2007)

від третьої особи:   ОСОБА_4 (дов. №2604  від 25.07.2007

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Господарського суду м.Києва від
07.09.2007

у справі № 35/325

за позовом                               ОСОБА_1

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Цитадель"

ОСОБА_2

третя особа відповідача           ОСОБА_3

третя особа позивача

про
визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва
передано позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Будівельна  компанія „Цитадель” ; до
ОСОБА_2; до ОСОБА_3про  визнання
недійсним договору застави цінних паперів від 27.04.2007.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 07.09.2007  у справі
№35/325  позов задоволено повністю,  визнано недійсним  договір застави цінних паперів, укладений між
ОСОБА_3(далі-третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю
„Будівельна  компанія „Цитадель”  (далі-відповідач 1) в особі ОСОБА_8,
посвідчений 27.04.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 за  реєстровим НОМЕР_1;
стягнуто з  відповідача 1 та
ОСОБА_2(далі-відповідач 2) на користь ОСОБА_1(далі-позивач)  по
42,50грн. державного мита та 59,00грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу з кожного.

Рішення суду першої інстанції
ґрунтується на невідповідності
оспорюваного договору вимогам чинного законодавства, а саме, як такого,
який було укладено з перевищенням повноважень, оскільки  Загальними зборами  учасників відповідача 1 не приймалось рішення
щодо укладення договору застави облігацій
та   не було  надано
відповідних повноважень відповідачеві 2 та ОСОБА_8, а відповідно до  пункту 6.9.14 Статуту відповідача 1  прийняття рішення щодо укладення  договорів, контрактів, угод та інших  правочинів понад       500000,00грн.  віднесено до
виключної компетенції Загальних зборів.

Не погоджуючись з рішенням
суду  першої інстанції, третя особа
звернулася з  апеляційною скаргою та  просила рішення господарського суду міста
Києва у справі №35/325 від 07.09.2007 скасувати, провадження у даній
справі  припинити.     В апеляційній скарзі  скаржник посилається на неправильне
застосування норм процесуального та матеріального права, неповне з'ясування
судом обставин справи,  неповне
дослідження доказів, внаслідок чого
судом було  прийнято  необґрунтоване та  незаконне рішення. Зокрема скаржник наполягає
на тому, що    судом    невірно застосовано  норми законодавства щодо визначення  підвідомчості
даного спору та   щодо
виключення   ОСОБА_3зі складу
відповідачів та  залучення його до участі
у справі  третьою особою без самостійних
вимог на предмет спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.10.2007
апеляційну скаргу було  прийнято
до розгляду, судове засідання  призначено
на 23.10.2007.

У
судове засідання апеляційної інстанції
з'явилися представники всіх учасників судового процесу.

Представник  третьої особи повністю підтримав доводи
викладені в апеляційній скарзі, просив
рішення господарського суду  міста
Києва від 07.09.2007 скасувати, провадження у даній справі припинити.

Позивач  проти апеляційної скарги заперечив у повному
обсязі  посилаючись на  пункт 4 статті 12 Господарського
процесуального кодексу України (далі-ГПК України), відповідно до якого господарським
судам підвідомчі  справи, що виникають з
корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його
учасниками (засновниками, акціонерами), у тому числі між  учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням,
діяльністю,  управлінням та припиненням  діяльності
цього товариства, крім трудових спорів, а також на  частину
третю статті 15 ГПК України. Крім того,
позивачем було заявлено клопотання про залучення до матеріалів
справи  додаткових доказів, а саме: копії
висновку судової експертизи від 22.10.2007 та
постанови Бориспільського міжрайонного прокурора  про порушення кримінальної справи від  08.10.2007. Клопотання позивача  судовою колегією задоволено, подані позивачем
документи залучено до матеріалів справи.

Представник відповідача 1 проти
апеляційної скарги   заперечив у повному
обсязі посилаючись на  законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача 2 повністю
підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив  залучити до матеріалів справи нотаріально
посвідчену заяву відповідача 2, відповідно до якої останній  позовні вимоги не визнав та просив розглядати
справу за його відсутністю. Заявлене клопотання представника відповідача 2
судовою колегією задоволено, заяву відповідача 2 залучено до матеріалів справи.

Дослідивши доводи апеляційної
скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників учасників
судового процесу, колегія суддів встановила наступне:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю „Будівельна компанія „Цитадель”, в особі ОСОБА_8, та
ОСОБА_327.04.2007 було укладено договір застави цінних паперів
(далі-оспорюваний договір), відповідно до
умов якого  відповідач 1, з метою
забезпечення виконання відповідачем 2 умов договору  позики посвідченого 26.04.2007 приватним
нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 передав  третій особі в заставу  цінні папери на загальну суму 6817500,00грн.

Як вбачається зі змісту  позовних вимог,  позивач, як власник 55% статутного капіталу,
просить суд визнати недійсним договір застави цінних паперів від 27.04.2007,
який укладений на виконання грошового зобов'язання  відповідача 2 перед третьою особою на
підставі договору позики від 26.04.2007 та підписаний з боку відповідача 1
заступником генерального директора підприємства на підставі довіреності,
незаконно виданої відповідачем 2 (ОСОБА_2) - як генеральним директором
відповідача 1, а саме особою без достатньої цивільної дієздатності, без згоди
власників (засновників) товариства та протоколу загальних зборів товариства.

Відповідно до приписів статті  21 ГПК України сторонами в судовому  процесі - позивачами і відповідачами -  можуть бути підприємства та організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу. А відповідно до приписів статті 1 ГПК
України право на звернення до суду
мають  громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в встановленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, фізичні особи
мають   право на звернення до суду  лише у випадках, передбачених законодавчими
актами  України.

Відповідно до пункту 4 частини
першої статті 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, що
виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та
його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що
пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності
цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно частини  третьої статті 167  Господарського кодексу України (далі-ГК
України) під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що
виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.  А відповідно до частини першої зазначеної
статті, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у
статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності
на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної
частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації
останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом
та статутними документами.

Таким чином справи, що виникають з
корпоративних відносин - це спори між господарським товариством та його
учасником (засновником, акціонером), в тому числі учасником, який вибув, а
також між учасниками (засновниками, акціонерами), що пов'язані зі створенням,
діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства. Предметом
відповідних позовів можуть бути вимоги про визнання недійсними актів органів
управління господарського товариства, припинення незаконних актів органів
управління господарського товариства, припинення незаконних дій (бездіяльності)
його посадових чи службових осіб, визнання незаконними установчих документів
товариства або угод про відчуження майна, корпоративних прав тощо. Виняток
складають лише трудові спори за участю господарського товариства.

Відповідно до приписів  частини другої статті 79 ГК України  засновниками і учасниками товариства можуть
бути суб'єкти господарювання, інші учасники господарських відносин, зазначені у
статті 2 цього Кодексу, а також громадяни, які не є суб'єктами господарювання.

Статтею 2 ГК України визначено, що
учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання,
споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені
господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації,
які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них
організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Звертаючись до господарського суду
з позовом про визнання  недійсним  договору застави цінних паперів, укладеного
між ОСОБА_3та Товариством з обмеженою відповідальністю „Будівельна  компанія „Цитадель”  в особі ОСОБА_8, посвідченого 27.04.2007
приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу   ОСОБА_7, позивачем було  визначено
відповідачами у справі  Товариство
з обмеженою відповідальністю „Будівельна
компанія „Цитадель”, ОСОБА_2та ОСОБА_3.
Проте, в процесі розгляду справи,
судом було виключено останнього з числа відповідачів (ухвала від
27.08.2007) у зв'язку  з відсутністю належного
обґрунтування  та доказів порушення  прав та обов'язків позивача  з боку ОСОБА_3та залучено його до участі у
справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору.

Враховуючи той факт, що третя особа
є стороною оспорюваного договору (заставодержателем) та у випадку невиконання
відповідачем 2  зобов'язання перед
третьою особою за договором позики грошових коштів, посвідченого  26.04.2007,
останній має право одержати задоволення
за рахунок  цінних паперів,
переданих в заставу (підпункт 1.2 пункту 1 договору), які є власністю позивача,
судова колегія не погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо виключення третьої особи з числа відповідачів
та вважає за необхідне залучення до участі у справі ОСОБА_3в якості
відповідача.

Таким чином, оскільки  матеріалами справи не підтверджено, що
ОСОБА_3є громадянином, який здійснює підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і у встановленому порядку набув статусу суб'єкта
підприємницької діяльності, а також факту, що зазначена особа є  саме учасником  господарського товариства,  судова колегія дійшла висновку, що даний спір
не підлягає розгляду  в порядку
господарського судочинства.

Оскільки,  при зверненні до суду  з даним позовом, позивачем  було порушено підвідомчість розгляду
справ,  а судом першої інстанції
було  розглянуто дану справу в порядку
господарського судочинства, судова колегія дійшла висновку,  що рішення Господарського суду  міста Києва
від  07.09.2007 підлягає
скасуванню, а провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі пункту
1 статті 80 ГПК України.

Таким чином, апеляційна скарга  ОСОБА_3 на рішення  Господарського  суду міста Києва від 07.09.2007 у справі
підлягає задоволенню.

Ухвалою господарського суду  міста Києва від 26.07.2007, з метою
забезпечення позову, було вжито заходи до забезпечення позову,  а саме заборонено відповідачеві 1 та  третій особі вчиняти будь-які дії, що
стосуються  предмету договору застави від
27.04.2007 та облігацій переданих у заставу відповідно до зазначеного договору.

Оскільки заходи до забезпечення
позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим
порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія
реального виконання рішення суду, а
провадження у даній справі підлягає припиненню, судова колегія вважає за
необхідне скасувати заходи до забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського  суду
міста Києва від 26.07.2007.

Керуючись ст.ст.68, 80, 101-105 ГПК
України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3на рішення
Господарського  суду міста Києва від
07.09.2007 у справі №35/325 задовольнити.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 07.09.2007 у справі 35/325 скасувати.

3. Провадження у справі №35/325
припинити.

4. Заходи  до забезпечення позову, вжиті ухвалою
господарського  суду міста Києва від
26.07.2007 скасувати.

5. Матеріали справи №35/325
повернути до Господарського суду   міста
Києва.

Головуючий суддя

Судді

25.10.07 (відправлено)