ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
УХВАЛА

"13" листопада 2007 р.
справа № 20-7/301

За позовом:          Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком

(01030, м. Київ, вул. Т. Шевченка, 18)

в особі Севастопольської філії

(99011, м. Севастополь, вул. Ген. Петрова, 15)

до відповідача:          Приватного підприємства „Зізіфус”

(99016, м. Севастополь, вул. Переяславська, 80)

про          стягнення заборгованості по Договору № 3217 від 12.05.2003 про надання послуг електрозв’язку в сумі 2409,00 грн., з яких: 1780,15 грн. –основний борг, 499,95 грн. –індекс інфляції, 128, 90 грн. –3 % річних,

встановив:

13.09.2007 (вх.№ 3301) Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком” в особі Севастопольської філії звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Приватного підприємства „Зізіфус” про стягнення заборгованості по Договору № 3217 від 12.05.2003 про надання послуг електрозв’язку в сумі 2409,00 грн., з яких: 1780,15 грн. –основний борг, 499,95 грн. –індекс інфляції, 128, 90 грн. –3 % річних, з посиланням на статтю 625 Цивільного кодексу України, статтю 36 Закону України „Про телекомунікації” (арк.с.3-4).

Ухвалою суду від 17.09.2007 порушено провадження у справі (арк.с.1-2).

Розгляд справи відкладався в порядку статті  77 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду від 13.11.2007 позов задоволено повністю, постановлено стягнути з Приватного підприємства „Зіфіус” на користь Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в особі Севастопольської філії  заборгованість  за послуги зв`язку в сумі 1780,15 грн., індекс інфляції  - 499,95 грн., 3% річних –128,90 грн., державне мито в сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Відповідач явку уповноважених представників в судові засідання  03.10.2007, 23.10.2007, 13.11.2007 не забезпечив, вимоги ухвал суду від 17.09.2007, 03.10.2007, 23.10.2007 не виконав, витребуваних документів та доказів, письмового відзиву на позовні вимоги не надав, про причини неявки суд не повідомив, в матеріалах справи міститься повернення документів, надісланих на адресу відповідача з відміткою установи пошти: „За зазначеною адресою не  проживає” (арк.с.20-23, 47-49, 55-57).

Справа розглядалась за наявними матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки відсутність представників відповідача не перешкоджає розгляду спору по суті, позивачем надані докази, що підтверджують обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, та які в достатній мірі характеризують правовідносини сторін.

Статтями 64, 65 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше п'яти днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

Ухвала надсилається також іншим підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, у випадках, коли від них витребуються документи, відомості та висновки або їх посадові особи викликаються до господарського суду.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема:

-          вирішує питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача;

-          викликає представників сторін (якщо сторони знаходяться у тому ж населеному пункті, що й господарський суд) для уточнення обставин справи і з'ясовує, які матеріали може бути подано додатково;

-          зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження;

-          вирішує питання про визнання явки представників сторін у засідання господарського суду обов'язковою;

-          вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення спору, в порядку статей 61, 64, 65 Господарського процесуального кодексу України суд ухвалами від 17.09.2007, 03.10.2007, 23.10.2007 зобов’язав відповідача надати наступні документи:

·          Відзив на позовну заяву і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову в порядку ст. 59 ГПК України, докази направлення його копії позивачеві;

·          Документи, що підтверджують юридичний статус: статут/положення, свідоцтво про державну реєстрацію, довідку управління статистики про включення до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України;

·          Документи, що підтверджують повноваження осіб, які представляють інтереси відповідача у судовому засіданні;

·          Ідентифікаційний код, платіжні та банківські реквізити;

·          Контррозрахунок стягуваної суми;

(належним чином засвідчені копії документів, згідно п. 5.27 Держстандарту України №4163-2003 «Уніфікована Система організаційно–розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів»в матеріали справи, оригінали для огляду).

Проте, відповідач явку уповноважених представників в судові засідання 03.10.2007, 23.10.2007, 13.11.2007 не забезпечив, про причини своєї неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 17.09.2007, 03.10.2007, 23.10.2007 не виконав, витребувані судом документи та докази, відзив на позов не надав, доказів поважної причини нез’явлення в судові засідання, невиконання ухвал суду не надав.

Згідно зі статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони користуються рівними процесуальними правами.

Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Явка представника відповідача в судові засідання визнавалась судом ухвалами від 17.09.2007, 03.10.2007, 23.10.2007 обов’язковою.

Відповідно до пункту 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

У зв'язку з вищевикладеним, суд був вимушений розглядати справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами у відсутність представників відповідача.

Згідно зі статтями 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

У виняткових випадках голова господарського суду чи заступник голови господарського суду має право продовжити строк вирішення спору, але не більш як на один місяць.

За клопотанням обох сторін чи клопотанням однієї сторони, погодженим з другою стороною, спір може бути вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою цієї статті.

Господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є:

-          нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

-          неподання витребуваних доказів;

-          необхідність витребування нових доказів і таке інше.

Невиконання ухвал суду, ненадання доказів, нез’явлення представника відповідача в судові засідання позбавляє суд можливості своєчасно, всебічно та повно з’ясувати, дослідити докази та встановити обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно зі статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються зокрема поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками господарського процесу.

Стаття 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поведінка відповідача є зловживанням правами.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України

Згідно зі статтею 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Відповідно до статті 90 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Все вищеперелічене дає суду право для висновку про порушення відповідачем статті 124 Конституції України, статей 22, 32, 33, 64, 65, 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 90 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ухвалив:

1. Приватному підприємству „Зіфіус”   розглянути дану окрему ухвалу, звернути увагу явку або забезпечення явки його повноважного представника у судові засідання у випадках визнання обов'язковості явки, вжити заходи, що виключають надалі невиконання ухвал суду.

2. Окрему ухвалу надіслати на адресу Приватного підприємства „Зіфіус” для відповідного реагування.

3. Відповідно до вимог частини другої ст.11 Закону України “Про судоустрій України”, про результати розгляду даної окремої ухвали зобов’язати Приватне підприємство „Зіфіус”   повідомити господарський суд міста Севастополя в строк до 13.12.2007.

Суддя                                                                                                                    Г.П. Ілюхіна