СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа №

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі суду : судді Грици Ю.І.

при секретарі  Цюрак А.І. розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

про

Представники:

Від
відповідача: не з"явився

Рішенням
господарського суду Івано-Франківської області від 07.09.06, яке вступило в
законну силу згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від
21.12.06 відмовлено в позові ПП ОСОБА_1у стягненні з ПП ОСОБА_2283580 грн 25
коп заборгованості. Постановою ВГС України від 19.04.07 постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 21.12.06 та рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 07.09.06 скасовано, а справу передано на новий
розгляд.

Розпорядженням господарського суду
Івано-Франківської області від 14.05.07 справу передано на новий розгляд судді
Калашнику В.О. У зв"язку із закінченням у судді Калашника В.О.
13.08.2007року 5-ти річного терміну призначення на посаду судді господарського
суду вперше, розпорядженням від 13.08.07
справу передано на розгляд судді Гриці Ю.І.

СУТЬ СПОРУ:  подано позов про стягнення 283580 грн 25 коп
заборгованості за договором комісії №05/03 від 21.05.03.

Представник
позивача  в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач
подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, посилаючись
на те,  що сума коштів за переданий товар
виплачена повністю, на підтвердження чого представив касовий чек, вибитий на
реєстраторі розрахункових операцій від 10.06.2003р. на суму 29910 грн.,
квитанцію до прибуткового касового ордера від 30.07.2003р. на суму 48400 грн 98
коп., квитанцію до прибуткового касового ордера від 30.08.2003р. на суму 109638
грн 13 коп., та квитанцію до прибуткового касового ордера від 10.07.2003р. на
суму 95631 грн14 коп. У відзиві також зазначено, що загальна сума оплаченого
товару ПП ОСОБА_2на користь ПП ОСОБА_1за вказаними накладними становить 283580
грн 25 коп , зазначена сума виплачена повністю і належним чином.

Розглянувши матеріали
справи,  заслухавши представника позивача,
суд встановив, що 21 травня 2003 року між приватним підприємцем ОСОБА_1та
приватним підприємцем ОСОБА_2було укладено договір комісії №05/03. Згідно умов
договору комісіонер - ПП ОСОБА_2 зобов'язувався за дорученням комітента - ПП
ОСОБА_1здійснити в інтересах останнього від свого імені угоду про продаж
вживаного одягу. Виступаючи від свого імені комісіонер самостійно укладає угоду
купівлі -продажу з третьою особою (покупцем) .

Крім того, відповідно до розділу 2
цього договору комісіонер зобов'язався самостійно здійснити необхідну
комерційно-маркетингову роботу, знаходити покупця на продукцію комітента,
виконати  всю переддоговірну роботу та
укладати з покупцем договори купівлі-продажу (у т.ч. усні) згідно з вказівками
комітента та на найбільш вигідних для нього умовах. Вивчаючи ринок попиту
реалізації відповідних товарів, у міру необхідності подавати комітентові заявку
на необхідні товари. Приймати у комітента товари, призначені для продажу, та
вжити всіх необхідних заходів щодо їх збереження від утрати, нестачі або
пошкодження. За наявності зауважень щодо товарів, переданих комітентом для
продажу, негайно повідомити комітента про виявлені недоліки в письмовій формі
на протязі терміну, обумовленого з комітентом повернути неякісний товар на склад
комітента. Реалізовувати товари за цінами, зазначеними комітентом у документах
на відвантаження. Передавати комітентові виручку за проданий товар не пізніше
30 днів з моменту її одержання від покупця. Повернути комітентові товари, не
реалізовані протягом 30 днів із моменту їх передачі. При цьому сторонами
складається поворотна накладна, що підписується комісіонером та завідуючим
складу комітента. Припинити реалізацію товару і повернути товар на склад
комітента в разі отримання повідомлення про його переоцінку (п.3.3 Договору).
Комісіонер зобов'язаний щомісячно до 5 числа наступного за звітним, подавати
письмовий звіт комітенту про рух -товарів, що находяться на комісії та
поступлення грошей від покупця.

В свою чергу, комітент зобов'язався
за наявності товарів на складі
передавати комісіонеру товар на комісію в кількості та за номенклатурою,
що відображено у заявці (у т.ч. в усній формі) комісіонера (п.2.2 Договору).
Товари відвантажуються за накладними. В ціну товару включати вартість послуг по
автоперевезенню товару. Приймати на склад товари, що повертаються комісіонером
відповідно до п.п.2.7, 2.8 цього договору. Повідомити комісіонера про
проведення переоцінки товарів не пізніше, ніж за 1 (один) день до їх фактичної
переоцінки. Надавати методичну допомогу комісіонеру та його найманим
працівникам, щодо ведення податкового обліку та подання звітності, надавати
аналітичні дані щодо руху товарів, переданих для продажу. Щомісяця приймати
звіт від комісіонера про реалізацію, розглядати та затверджувати його протягом
3 днів з моменту одержання, а також підписувати акт наданих послуг та на його
підставі відшкодовувати витрати, понесені комісіонером при виконанні умов цього
Договору.

У відповідності до п.4.1. розділу 4
Договору, Комітент повинен був виплачувати винагороду Комісіонеру у розмірі 10%
від суми виручки, отриманої від продажу товару.

Згідно з п.2.6. договору комісіонер
(відповідач) зобов'язаний був передавати виручку за проданий товар протягом 30
днів з моменту її одержання від покупця, а згідно з п.2.7. та п.2.9. договору
комісіонер  зобов'язаний був повертати
нереалізований товар протягом 30 днів з моменту одержання та щомісячно подавати
письмовий звіт про стан реалізації.

Згідно з п.6 Договору сторони за цим
договором несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Позивач, як комітент за договором, передав товар комісіонеру для
реалізації на загальну суму 283580 грн 25 коп, що підтверджується накладними
№3138 від 10.06.03р, №160 від 05.07.03р, №195 від 23.08.03р. та №174 від
28.07.03р, проте, відповідач не виконав своїх зобов"зань по договору та не
оплатив отриманий товар.

В зв"язку з цим позивач звернувся до
суду з вимогою про стягнення 283580 грн 25 коп заборгованості за договором
комісії №05/03 від 21.05.03.

Відповідно до ст.193 ГК України суб”єкти
господарювання повинні виконувати господарські зобов”язання належним чином,
вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов”язання.

Згідно вимог ст. 161 Цивільного
кодексу Української РСР (в редакцій чинній на момент вчинення
зобов"язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а
при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

В
засіданні  судом досліджено подані
відповідачем докази (прибуткові касові ордери та касовий чек, які знаходяться в
матеріалах справи), з яких вбачається, що вони
не є належними доказами в даній справі та не можуть бути належним
підтвердженням проведення відповідачем розрахунку з позивачем по укладеному між
сторонами договору комісії №05/03 від 21 травня 2003 року з огляду на наступне:

Представлені відповідачем квитанції
до прибуткового касового ордера не відповідають встановленим нормам та вимогам.
Типова форма прибуткового касового ордеру затверджена наказом Держкомстату
України №263 від 27 липня 1998р. Цим же наказом затверджено інструкцію про
порядок застосування, зокрема і порядок заповнення Прибуткового касового
ордеру. Згідно даної інструкції, квитанція до прибуткового касового ордера,
повинна бути завірена підписами головного бухгалтера і касира та печаткою
підприємства та видається на руки особі, яка здала гроші, в даному випадку
підпис на квитанції тільки один, належить головному бухгалтеру  Урсуляк Я.В., яка до 01.06.2003р. працювала в
ППОСОБА_1а підпису відповідальної особи - касира, яка мала б отримати
відповідні кошти -немає, хоча протягом часу якими датовані представлені
відповідачем квитанції у ППОСОБА_1на посаді касира  працювала ОСОБА_3, про що свідчить трудовий
договір між працівником і фізично особою від 02 січня 2003р., що зареєстрований
у Івано-Франківському міському центрі зайнятості 04.01.2003р. за №  216. Зазначений трудовий договір було
розірвано за згодою сторін у вересні 2003 року.

Крім того, на всіх представлених
відповідачем квитанціях до прибуткового касового ордеру відсутній номер
прибуткового касового ордеру до якого вони видавались, а також не зазначено
дати накладних які є підставою для оплати.

Касовий чек, вибитий на реєстраторі
розрахункових операцій ППОСОБА_1від 10.06.2003р. на суму 29910 грн. підтверджує
тільки факт внесення відповідачем в касу позивача зазначеної суми коштів, однак
не може підтвердити факт оплати товару поставленого відповідачу саме по накладній
№ 138 від 10.06.2003р.. Як зазначено в касовому чеку, ним проведено оплату за
дві партії вживаного одягу в кількості 9979 одиниць по ціні 1 грн 50 коп кожна.
Загальна сума оплати по даному чеку становить 29910 грн. Однак, як вбачається з
накладної № 138 від 10.06.2003р. по ній відповідачу відвантажено одну партію
вживаного одягу в кількості 19940 одиниць.

Враховуючи викладене представлений
відповідачем чек не підтверджує факту проведення ним оплати за  товар відвантажений позивачем накладній № 138
від 10.06.2003р.

Відповідно до  пунктів 2.10., 3.2. Положення про ведення
касових операцій у національній валюті в Україні (чинного на момент виникнення
спірних правовідносин) уся готівка, що надходить до кас підприємств, має
своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися в їх касах. Оприбуткуванням
готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням
їх касовими ордерами і веденням касової книги згідно з пунктом 4.2 цього
Положення, є здійснення такими підприємствами обліку готівки в повній сумі її
фактичних надходжень з оформленням цих операцій у встановленому порядку
прибутковим касовим ордером з видачею відповідної квитанції та відображенням у
касовій книзі в день одержання підприємством готівкових коштів. Приймання готівки
касами підприємств, у тому числі й одержаної з банку, проводиться за
прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою,
уповноваженою керівником підприємства. Про приймання готівки видається
квитанція за підписами головного бухгалтера або особи, уповноваженої керівником
підприємства, і касира, засвідчена печаткою підприємства.

Посилання відповідача на оплату
заборгованості в повному обсязі не може бути взято судом до уваги, оскільки не
підтверджено належними доказами.

За таких обставин, суд вважає, що  вимоги позивача  правомірні і підлягають задоволенню.

Судові витрати слід покласти на
відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України,
161 Цивільного кодексу Української РСР (в редакцій чинній на момент вчинення
зобов"язань), ст.193 ГК України, Положення про ведення касових операцій у
національній валюті в Україні (чинного на момент виникнення спірних
правовідносин),  ст.ст.49, 82-85 ГПК України,
суд

в и р і ш и в:

позов  задоволити.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1 ( ідент.код НОМЕР_1) на користь приватного підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_2(ідент.код НОМЕР_2) 283580 грн 25 коп заборгованості,2835 грн
80 коп державного мита та 118 грн витрат на інформаційно- технічне забезпечення
судового процесу.

Наказ видати після набранням рішення
зконної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Виготовлено
в діловодстві

помічник судді Рочняк
О.В._____________