ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.07                                                                                        Справа №  22/292/07

Суддя   Скиданова Ю.О.

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “НОРДІК”, 03057, м. Київ, вул. Довженка, 14/1, оф. 5

до товариства з обмеженою відповідальністю фірма “СОБОР ЛТД”, 69082, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 9

про стягнення 56056,85 грн.

Суддя        Скиданова Ю.О.

Представники сторін:

від позивача: Верлата О.М., представник на підставі довіреності № 7 від 10.07.2007р.

від відповідача: не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Первісно заявлені позовні вимоги про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю фірма “СОБОР ЛТД” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий Дім “НОРДІК” 53522,96 грн. основного боргу, 2533,89 грн. пені, всього 56056,85 грн. за поставлений товар відповідно  до договору поставки товару № 48 від 01.10.2006 р..

Ухвалою суду від 25.07.2007 р. порушено провадження у справі № 22/292/07, судове засідання призначено на 20.08.2007 р..

Ухвалою в.о. голови господарського суду Запорізької області від 20.08.2007 р. у порядку ст. 69 ГПК України строк розгляду справи продовжено на 1 місяць –до 25.10.2007 р.. Розгляд справи відкладався до 18.10.2007 р, 25.10.2007 р.

25.10.2007 р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 53522,96 грн., пеню у розмірі 2946,08 грн., всього 56469,08 грн.. Дана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, не порушує прав та законних інтересів інших осіб та приймається судом. Судом розглядаються уточнені позовні вимоги.

Відповідач заперечень по суті спору не надав, свого представника у судове засідання не направив, ухвали суду від 25.07.2007 р., 20.08.2007 р. та від 18.10.2007 р. не виконав. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвала суду про порушення провадження по справі від 25.07.2007р., була направлена на адресу відповідача в установлений законом строк, поштовим відділення на адресу господарського суду Запорізької області не поверталась.

Згідно зі ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем його державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Доказів поважності причин неможливості явки в судове засідання і виконання законних вимог суду відповідач суду не надав.

Згідно зі ст. 22 ГПК України, сторони  зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідач по справі № 22/292/07 є юридичною особою, згідно зі ст. 28 ГПК України, керівники підприємств зобов’язані забезпечити явку компетентних представників для участі в судовому засідання, або особисто прийняти участь при розгляді справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Спір розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 25.10.2007 р. розгляд справи завершено, в порядку ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення за згодою представника позивача.

За клопотанням позивача розгляд справи проводився без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, обґрунтовує їх ст.ст. 525, 526, 549, 550, 712 ЦК України, ст. 193 ГПК України та положеннями договору поставки товару № 48 від 01.10.2006 р., пояснив суду, що 01.10.2006 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки товару, відповідно до якого позивач зобов’язався передавати відповідачу у власність продукти харчування, а відповідач зобов’язався приймати обумовлений товар та оплачувати його в порядку і в строки, передбачені цим Договором.

Позивач стверджує, що він виконав свої зобов’язання за даним договором у повному обсязі, поставивши відповідачу товар на суму 157212,78 грн., у підтвердження чого посилається на додані до позовної заяви видаткові накладні. Відповідачем товар був отриманий, на підтвердження чого позивач вказує на довіреності, що додані ним до матеріалів справи.

Відповідно до п. 5.2 Договору, вказує позивач, розрахунки за кожну поставлену партію здійснюються протягом 25 банківських днів з дня виписки накладної. Позивач поставив відповідачу товар на суму 157212,78 грн.. Але в порушення вимог договору відповідач свої зобов’язання за Договором виконав неналежним чином, перерахувавши на рахунок позивача лише 103689,82 грн.. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар за розрахунками позивача склала 53522,96 грн.

Посилаючись на п. 6.2 Договору, позивач просить суд стягнути з відповідача, окрім 53522,96 грн. основного боргу, також 2946,08 грн. пені.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

господарські правовідносини сторін врегульовані договором поставки товару № 48 від 01.10.2006 р., укладеним між ТОВ “Торговий дім “НОРДІК” (постачальник, позивач у справі) та ТОВ Фірма “СОБОР ЛТД” (покупець, відповідач у справі), відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов’язаний передати відповідачу у власність продукти харчування, визначені останнім у замовленні, а відповідач зобов’язався приймати обумовлений товар та оплачувати його в порядку і в строки, передбачені Договором.

На виконання вимог договору позивач поставив відповідачу товар на суму 157212,78 грн., що підтверджується видатковими накладними та актом звіряння розрахунків за період з 01.10.2006 р. по 22.11.2006 р. (копії в матеріалах справи), підписаними обома сторонами. Відповідач отримав вказаний товар, що підтверджується довіреностями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 5.2 Договору розрахунок за кожну поставлену партію здійснюється протягом 25 банківських днів з дня виписки накладної.

Статтею ст. 193 ГК України, зокрема п.п. 1, 7 встановлено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Цивільний кодекс України, ст. 526 якого передбачає, що обов’язки повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк у відповідності із вказівкою закону або договору.

У відповідності до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що у порушення вищевикладених вимог відповідач виконав своє грошове зобов’язання по оплаті поставленого позивачем товару за Договором не в повному обсязі, перерахувавши на рахунок позивача лише 103689,82 грн., що підтверджується банківськими виписками (копії в матеріалах справи). Таким чином, сума боргу відповідача перед позивачем за поставлений товар за Договором становить 53522,96грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач свої зобов’язання по Договору виконав неналежним чином, документальних доказів погашення боргу суду не надав. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 53522,96грн. основного боргу обґрунтована, підтверджується матеріалами по справі та підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.ст. 231, 232 ГК України та Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, а також відповідно до п. 6.2 Договору, відповідно до якого за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань винна сторона сплачує іншій пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення розрахунку за весь час прострочення, позивачем за прострочення виконання грошового зобов’язання за загальний період з 07.11.2006 р. по 26.06.2007 р. також нараховано відповідачу 2946,08грн. пені. Розрахунок суми пені перевірений у судовому засіданні та визнаний таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК  України судові витрати слід покласти на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з  товариства з обмеженою відповідальністю фірма “СОБОР ЛТД” (69082, м. Запоріжжя, вул. Аваліані, 9; р/р 1 в АБ “Металург” м. Запоріжжя, МФО 313582, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “НОРДІК” (03057, м. Київ, вул. Довженка, 14/1, оф. 5; р/р 1 в АКБ “Інтеграл” м. Київ, МФО 320735) 53522 (п’ятдесят три тисячі п’ятсот двадцять дві) грн.. 96 коп. основного боргу, 2946 (дві тисячі дев’ятсот сорок шість) грн.. 08 коп. пені, 564 (п’ятсот шістдесят чотири) грн.. 70 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на ІТЗ судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 06.11.2007 р..

Суддя                                                                              Ю.О. Скиданова