ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.10.2007
Справа № 2/103

Дніпропетровський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сизько І. А.
(доповідача)

суддів: Тищик І.В., Чоха Л.В.

при секретарі судового засідання:
Врона С.В.

за участю представників сторін:

позивача:  не з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином

відповідача:  не з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м.Ульяновка
Кіровоградської області,

на рішення господарського суду Кіровоградської  області від
22.05.07р. у справі №2/103

за позовом
відкритого акціонерного товариства “Шляхово-будівельне управління №41”,
м.Київ,

до фізичної  особи - підприємця ОСОБА_1, м.Ульяновка
Кіровоградської області.

про стягнення
9 707,84грн.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2007р. відкрите акціонерне
товариство “Шляхово-будівельне управління №41” звернулося до господарського
суду Кіровоградської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення на підставі ст.ст.193, 216, 218, 220, 225, 229 Господарського
кодексу України та ст.ст.526, 527, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу
України безпідставно отриманих коштів в розмірі 9160,00грн, 256,48грн. суми
інфляційних, 291,36грн.  3% річних,
всього 9707, 84грн.

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 22.05.2007р. (суддя Деревінська Л.В.) позовні
вимоги задоволено частково. Стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на користь відкритого акціонерного товариства "Шляхово-будівельне
управління №41" борг в сумі 9160грн., 3% річних в сумі 235,96грн, а також
судові витрати на державне мито в сумі 102грн. та інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118грн. В задоволенні позовних вимог в
частині стягнення 256,48грн. інфляційних збитків та 55,40грн. 3% річних,
відмовлено.  Повернуто відкритому
акціонерному товариству "Шляхово-будівельне управління №41" із
державного бюджету державне мито в сумі 28грн., надлишково сплачене платіжним
дорученням № 119 від 18.10.2006р.

Господарський суд Кіровоградської області з
посиланням на ст.ст. 11, 530, 536, 625, 1212 Цивільного кодексу України, на
підставі аналізу матеріалів справи, враховуючи, що доказів повернення коштів в
сумі 9160грн. відповідачем до суду не подано, заборгованість не заперечено,
дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 9160грн.
безпідставно отриманих коштів та 3% річних в розмірі 235,96грн. Вимоги в
частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних за період з 09.03.2006р. по
12.05.2006р. на суму 55,40грн. судом відхилені у зв'язку з безпідставністю їх
заявлення.

Не погоджуючись з рішенням
місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з підстав
неповного з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для
справи, та порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення
суду від 22.05.2007р. по справі №2/103.

Апеляційна скарга мотивована тим,
що викладена в позовній заяві інформація не відповідає дійсним обставинам
справи, оскільки позивачем сплачено грошові кошти за фактично надані послуги та
придбаний товар. Скаржник також зауважує на порушення судом норм процесуального
права, а саме,  розгляд справи судом за відсутністю
в зв'язку з хворобою відповідача, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надіслав.

Позивач, представник позивача,
представник відповідача у судове засідання не з'явилися, про час та місце
судового засідання повідомлені належним чином (а.с.79,80).

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення
господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки,
апеляційний суд приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відкритим акціонерним товариством
"Шляхово-будівельне управління №41" згідно платіжних доручень № 914
від 17.03.2004р. на суму 3240 грн., №1273 від 06.04.2004р. на суму 2680 грн. та
№ 2447 від 29.06.2004р. на суму 3240 грн. перераховані кошти на розрахунковий
рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 в сумі 9160 грн.

Звернувшись з позовом про стягнення
перерахованих коштів в розмірі 9160грн. як безпідставно отриманих ОСОБА_1,
позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що грошові кошти були перераховані
помилково.

З листа відкритого акціонерного
товариства “Шляхово-будівельне управління №41” до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 №66 від 09.03.06р. вбачається, що факт перерахування грошових коштів
без відповідних підстав встановлено плановою податковою перевіркою (а.с.15).

В платіжних дорученнях, на які
посилається позивач, в графі “Призначення платежу” зазначено, що грошові кошти
перераховуються: в розмірі 3240грн. за рахунком №58 від 17.03.04р. (послуги по
розміщенню на помешкання), в розмірі 2680грн. за рахунком №71 від 05.04.04р. (
за ЯРП-100А), в розмірі 3240грн. за рахунком №130 від 17.06.04р. (послуги по
розміщенню на проживання працівників) (а.с. 12-14).

Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_1 надано копії платіжних доручень №2447 від 26.09.04р., №914 від
17.03.04р., №1273 від 06.04.04р. та копії рахунків, що зазначені позивачем в
цих платіжних дорученнях  №58 від
17.03.04р, №71 від 05.04.04р., №130 від 17.06.04р. (а.с.56 -61).

Зміст, номера, дати та суми
зазначених документів, наданих фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1,
відповідають відомостям, зазначеним позивачем.

Загальні положення про зобов'язання
у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави
викладені в ст.1212 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.1212
Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала.

Згідно ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Колегія суддів дійшла висновку про
недоведеність позивачем обставин, на які він посилався як на підставу своїх
вимог, а отже, і недоведеність факту одержання відповідачем грошових коштів без
достатніх підстав. Тому, позовні вимоги слід залишити без задоволення.

В обґрунтування своїх позовних
вимог відкрите акціонерне товариство “Шляхово-будівельне управління №41”
посилається на ст.ст. 193, 216, 218, 220, 225, 229 Господарського кодексу України
та ст.ст. 526, 527, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України. Норми, якими
позивачем обґрунтовано позов, врегульовують порядок виконання господарських
зобов'язань, припинення цих зобов'язань та встановлюють відповідальність за
порушення у сфері господарювання. При цьому позивачем не визначено, яке
господарське зобов'язання не виконано чи порушено відповідачем.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги застосував ст.1212 Цивільного кодексу України. При цьому суд не
врахував, що її застосування при вирішенні спору можливе в разі посилання
позивача як на матеріально-правову підставу позовних вимог.

Таким чином, суд першої інстанції,
всупереч п.2 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, вийшов за
межі позовних вимог за відсутності клопотання заінтересованої сторони.

Стосовно посилання скаржника на
порушення господарським судом  першої
інстанції норм процесуального права та прийняття рішення за відсутністю
відповідача, то колегія суддів ці доводи вважає безпідставними, оскільки:
по-перше, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 була належним чином повідомлена
про час та місце проведення судового засідання господарським судом
Кіровоградської області (а.с.21); по-друге, клопотання про відкладення розгляду
справи в зв'язку з хворобою та неможливістю явки в судове засідання
відповідачем чи його представником суду не надавалися, в матеріалах справи
відсутні; по-третє, станом на день розгляду справи та прийняття рішення по
справі суд першої інстанції не був повідомлений відповідачем чи його
представником про знаходження ОСОБА_1 на лікуванні, відповідна довідка була
надана тільки до апеляційної скарги; в четверте, суд не зобов'язаний відкласти
розгляд справи в зв'язку з неявкою в судове засідання сторони, повідомленої
належним чином про час та місце проведення судового засідання.

На підставі вищевикладеного рішення
суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю
висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, неправильним застосуванням
судом норм матеріального права та порушенням судом норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105,
122 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення  господарського суду Кіровоградської області
від 22.05.07р. по справі №2/103 скасувати.

В позові відмовити.

Припинити стягнення по наказу
господарського суду Кіровоградської області від 11.06.07р. по справі №2/103 про
стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на користь відкритого
акціонерного товариства “Шляхово-будівельне управління №41” боргу в сумі
9160грн., 3% річних в сумі 235,96грн., судових витрат на державне мито в сумі
102грн. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Зобов'язати господарський суд
Кіровоградської області, за умови надання доказів виконання наказу
господарського суду Кіровоградської області від 11.06.2007р. по справі
№2/103,  видати наказ про поворот
виконання рішення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя

І.А. Сизько

Суддя

І.В. Тищик

Суддя

Л.В. Чоха