ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

29.11.07                                                                                           Справа№ 3/324А

Суддя    Н.Березяк   при секретарі І. Сеник розглянула матеріали справи

за позовом  Агроторгова фірма „Давидів” у формі ТзОВ, с. Давидів

до  відповідача : Державна податкова інспекція у Пустомитівському районі

Про  скасування податкових повідомлень - рішень № /0 від 18.05.2007 р. та № /1 від 30.07.2007 р.

За участю представників:

Від  позивача:  Грень Р.Р. -представники

Від  відповідача: Чубак Н.В. -представник

Представникам сторін роз’яснено  права та обов‘язки , передбачені ст.ст.49,51   КАС України.

Суть спору: Подано позов Агроторговою фірмою „Давидів” у формі ТзОВ до  Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі про  скасування податкових повідомлень - рішень № /0 від 18.05.2007 р. та № /1 від 30.07.2007 р.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити  позовні  вимоги з  мотивів наведених  в позовній  заяві, матеріалах справи  та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав наведених у заперечені, що позивачем безпідставно включено  до податкового кредиту податок на додану вартість  в сумі 6894,10 грн. на підставі податкових накладних, виданих від імені ТзОВ „М.Т.С”, оскільки свідоцтво платника податку на додану вартість ТзОВ „М.Т.С” визнано недійсним в судовому порядку з моменту його реєстрації.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 29.11.2007 року.

Повний текст рішення виготовлений  , підписаний  та оголошений 29.11.2007 року.

Суд , заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши  матеріали  справи, та оцінивши  докази в їх сукупності , встановив наступне:

В період з 11.04.2007  р. по 03.05.2007 р. ДПІ у Пустомитівському районі проводилась планова документальна перевірка  Агроторгової фірми „Давидів” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2004 р. по 31.12.2006 року. За результатами перевірки складено Акт №556 від 08.05.2007 року на підставі, якого винесено податкове повідомлення - рішення № /0 від 18.05.2007 р., яким товариству визначено суму податкового зобов'язання за платежем : податок на додану вартість в сумі 6894,00 грн.  та 3447,00 грн.  штрафних санкцій.

Не погодившись з рішенням ДПІ у Пустомитівському районі Агроторгова фірма „Давидів”  оскаржила його в адміністративному порядку. Рішенням про результати розгляду повторної скарги ДПА у Львівській області залишено без змін податкове-повіомлення рішення № /0 від 18.05.2007 р. ( від 30.07.2007 р. №/1) , а скаргу АТФ „Давидів” без задоволення.

АТФ „Давидів” не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, що стало підставою для їх оскарження в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

При  прийнятті  постанови,  суд  виходив  з наступного :

12.05.2004 року  між АТФ „Давидів” та ТзОВ „М.Т.С.” було укладено договір купівлі-продажу  преміксу №12/05/04 . На виконання умов договору ,згідно накладної № 1345/14/05 від 14 травня 2004 року АТФ „Давидів” отримало від ТзОВ „М.Т.С” 9, 710 тонн преміксу 1% РОВЕМІКС на загальну суму 41364,60 грн. в тому числі ПДВ- 6894,10 грн. та оплатило його вартість грошовими коштами 41364,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням №36 від 23.06.2004 року.

На підставі виписаних ТзОВ „М.Т.С” податкових накладних АТФ „Давидів” у формі ТзОВ включено до податкового кредиту  ПДВ за травень 2004 року в сумі 6894,10 грн.

Як зазначає позивач, підставою прийняття податковою інспекцією оспорюваних повідомлень-рішень стало рішення Печерського районного суду м.Києва № 2-862-1/04 від 12.07.2004 року, яким визнано недійсними Статут та Установчий договір ТзОВ „М.Т.С” з моменту їх реєстрації, та свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість за № 37638703 з моменту внесення в реєстр платників ПДВ. З огляду на  зазначене рішення, на думку перевіряючи, виписані  ТзОВ „М.Т.С.”  податкові накладні  не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки право на нарахування  податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим, як платники податку.  На думку податкової інспекції, АТФ „Давидів” було  завищено податковий кредит за травень 2004 року на суму 6894 грн. і відповідно занижено  суму податкових зобов’язань по податку на додану вартість

Доводи відповідача не обґрунтовані і не заслуговують на увагу суду.

Як зазначено в акті перевірки (а.с.30) в основу прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податковою інспекцією покладено рішення  Печерського районного суду м.Києва від 12.07.2004 року № 2-862-1/04 , яким визнано недійсним з моменту реєстрації статут, установчий договір та свідоцтво платника ПДВ ТзОВ „М.Т.С”.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Апеляційного суду м.Києва  від 08.12.2004 року зазначене вище рішення Печерського районного суду м.Києва від 12.07.2004 року  скасовано і справу направлено на новий розгляд (а.с.71).

Не заслуговують на увагу суду посилання відповідача на рішення суду, яким Сенченка О.В. та Іченець Н.О. визнано непричетними до створення та діяльності ТзОВ „М.Т.С” , як на підставу прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. Як вже зазначалося раніше, в основу прийняття оскаржуваних рішень податковою інспекцією  покладено акт перевірки №556 від 08.05.2007 року в якому не йдеться про рішення суду від 02.08.2004 року.

Крім того, слід зазначити, що рішення суду в цивільній справі, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України щодо фактів (обставин), які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

У рішенні Печерського районного суду м.Києва № 2-1067-1/04 від 02.08.2004 року, яким Сенченка О.В. та Іченець Н.О. визнано непричетними до створення та діяльності ТзОВ „М.Т.С”, відсутні обставини, встановлені на підтвердження того, що здійснюючи господарські операції з продажу товарів у травні 2004 року ТзОВ „М.Т.С.”  не відобразило їх в податковій звітності та не сплатило  суми  ПДВ  до бюджету.

Крім того, здійснюючи державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності - ТзОВ „М.Т.С.”, держава через свої органи легалізувала діяльність підприємства і взяла на себе відповідальність за факт надання  йому статусу суб’єкта господарювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15 травня 2003 р. N 755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

На момент здійснення господарських операцій з купівлі товарів, як і на момент розгляду справи по суті, ТзОВ „М.Т.С” було зареєстроване у встановленому законом порядку і внесене до Єдиного державного реєстру. АТФ „Давидів” у формі ТзОВ не могло знати про причетність чи непричетність тих чи інших фізичних осіб до створення підприємства.

Як вбачається з поданих Позивачем доказів (реєстру податкових накладних) за травень 2004 року, банківських виписок ( в матеріалах справи) податок на додану вартість у сумі 6894,00 грн. був нарахований та сплачений у зв’язку з придбанням товарів, пов’язаних з господарською діяльністю підприємства. Позивачем правомірно сформовано податковий кредит на суму 6894,00 грн. згідно з п.п. 7.2.6. п .7.2., п.п. 7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” від  03.04.1997р. Відповідно до п.п. 7.2.6. підставою для нарахування податкового кредиту є податкова накладна, видана платником податку, який поставляє товари (послуги). Податкова накладна  виписана ТзОВ „М.Т.С.” на загальну суму ПДВ 6894,00 грн. була досліджена судом  і не встановлено жодних порушень порядку її видачі.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7  Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Положеннями п.п.7.5.1 п.7.5. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачено, що датою виникнення права платника податку на податковий кредит є дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт,послуг), або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт,послуг).

Згідно із підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7  цього ж Закону не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Таким чином, виходячи із приписів вищевказаної норми Закону , лише відсутність податкової накладної позбавляє платника податку права на включення до податкового кредиту сплачених ( нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію платника податку з моменту внесення в реєстр платників ПДВ не може бути підставою для висновку про недійсність податкових накладних, виданих таким контрагентом на час здійснення господарської операції.

Згідно із ч.4 ст.70 КАС України, обставини , які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно із вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову. В порушення зазначеної норми Відповідач не надав суду жодних доказів правомірності прийняття ним оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, що є підставою для задоволення позовних вимог АТФ „Давидів”.

З урахуванням положень чинного законодавства України, практики його застосування найвищою судовою інстанцією України   та обставин справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Судові витрати, за згодою сторін, покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 21, 69, 70, 71,160-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2.          Скасувати податкові повідомлення - рішення № /0 від 18.05.2007 р. та № /1 від 30.07.2007 р.

3.Судові витрати покласти на позивача.

4. Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України, 29.11.2007р.

Суддя                                                                                                       Березяк Н.Є.