СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

06 грудня 2007 року

Справа № 2-27/11234-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Плута В.М.,

суддів
Волкова К.В.,

Гонтаря В.І.,

секретар судового засідання                                        Наконечний О.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №  2558
від 17.08.07;

відповідача: Хруля Сергія Васильовича,
довіреність №  7631   від 27.11.07;

розглянувши апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті Судак в Автономній Республіці Крим на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Воронцова Н.В.) від 11.09.2007 у справі №
2-27/11234-2007А

за позовом  фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до          Державної податкової інспекції у
місті Судак в Автономній Республіці Крим (вул. Яблунева, 10,Судак,98000)

про скасування рішень про
застосування фінансових санкцій

ВСТАНОВИВ:

Суб`єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції в м. Судак про визнання недійсним рішень №
617/2407/п/23-0 та № 616/2406/и/23-0 від 13.08.2007 року про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 163810,00 грн. та 2367,12 грн.
уточнивши позовні вимоги, позивач просить вказані податкові  повідомлення-рішення скасувати.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що 06.08.2007 року посадовими особами Державної податкової
інспекції в м. Судак було проведено перевірку по контролю за здійсненням
розрахункових операцій в сфері готівкового і безготівкового обігу господарської
одиниці - боулінг-клубу „New City”, який знаходиться за адресою: м. Судак, вул.
Кипарисова Алея, 12 та належить суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 За
результатами перевірки складено акт № 000146 від 06.08.2007 року. Позивач
вважає необґрунтованими доводи податкового органу про те, що боулінг являється
азартною грою, на що має отримуватись відповідна ліцензія згідно з положеннями
Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”.

Постановою господарського суду АР
Крим від 11.09.2007 року у справі № 2-27/11234-2007А адміністративний позов
суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задоволено.  Суд скасував рішення Державної податкової
інспекції в м. Судак № 617/2407/п/23-0 та № 616/2406/и/23-0 від 13.08.2007 року
про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 163810,00 грн. та
2367,12 грн.

При прийнятті постанови, суд першої
інстанції дослідивши обставини справи та положення Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності”, Постанови Кабінету
Міністрів України від 20.11.2003 року № 1800 про затвердження „Порядку проведення
внутрішнього фінансового моніторингу суб'єктами господарювання, що провадять
господарську діяльність з організації та утримання казино, інших гральних
закладів, і  ломбардами” прийшов
до висновку, що патентуванню підлягає діяльність кегельбанів, віднесена Законом
до грального бізнесу. У даному випадку має місце діяльність позивача, пов'язана
з наданням послуг по організації спортивного боулінгу і не відноситься до
грального бізнесу, оскільки гравцям надаються у тимчасове користування
спортивний інвентар і спортивне устаткування, а майнові або грошові виграші
взагалі не передбачено. Суд прийшов до висновку, що послуги по організації
спортивного боулінгу не являються діяльністю про організації азартних ігор, у
зв`язку з чим, визнав необґрунтованими посилання податкового органу на
необхідність впровадження особливого порядку ліцензування та оподаткування.

Також прийнявши до уваги той факт,
позивач, відповідно до Указу Президента України „Про спрощену систему
оподаткування”, являється платником єдиного податку, про що свідчить наявне в
матеріалах справи свідоцтво про сплату єдиного податку, господарський суд АР
Крим АР Крим визнав безпідставними посилання Державної податкової інспекції в
м. Судак на порушення позивачем вимог Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”.

Не
погодившись  з  цим
судовим  актом, Державна податкова
інспекція в м. Судак звернулась до Севастопольського  апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати,
у задоволенні позову суб`єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 відмовити.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі полягають у тому, що, судом першої інстанції було невірно
застосовано норми Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” стосовно того, що боулінг являється азартною грою, у зв`язку
надання послуг з його проведення вимагає дотримання порядку ліцензування та
оподаткування.

Представник позивача у судовому
засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржувану
постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Розпорядженням заступника голови
Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.12.2007 суддю Борисову
ЮВ. замінено на суддю Волкова К.В.

05 грудня 2007 року у судовому
засіданні було оголошено перерву до 06 грудня 2007 року.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України
судовою колегією встановлено наступне.

06.08.2007 року посадовими особами
Державної податкової інспекції в м. Судак було проведено перевірку по контролю
за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового і безготівкового
обігу господарської одиниці - боулінг-клубу „New City”, що знаходиться за
адресою: м. Судак, вул. Кипарисова Алея, 12 та належить суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1 Під час перевірки було встановлено порушення
вимог пунктів 1 та 2 статті З Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг”, а
також статей 5, 7 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності”.

За результатами проведеної
перевірки було складено акт № 000146 від 06.08.2007 року. На підставі вказаного
акту перевірки були винесені рішення:
від 13.08.2007 року № 617/2407/п/23-0 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 163810,00 грн. за порушення вимог Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування і послуг”, а також рішення від 13.08.2007 року №
616/2406/п/23-0 про застосування штрафних ( фінансових ) санкцій в сумі 2367,12
грн. за порушення вимог Закону України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”.

Вислухавши пояснення присутніх у
судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд
апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для
скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до преамбули Закону
України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” №9896 -ВР
від 23.03.1996 року, цей Закон визначає порядок патентування торговельної
діяльності за готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків
та кредитних карток, діяльності у сфері торгівлі іноземною валютою, діяльності
з надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових   послуг,
що   провадиться   суб'єктами підприємницької  діяльності.

Відповідно до статті 2 вказаного
Закону, торговий патент - це державне свідоцтво, яке засвідчує право суб'єкта
підприємницької діяльності чи його структурного (відокремленого) підрозділу
займатися зазначеними в цьому Законі видами підприємницької діяльності.
Торговий патент не засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності   на
інтелектуальну власність.

Статтею 5 Закону України „Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності” передбачено, що патентуванню
підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які
здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними
(відокремленими) підрозділами.

При цьому під гральним бізнесом у
цьому Законі слід розуміти діяльність, пов'язану з влаштуванням казино, інших
гральних місць (домів), гральних автоматів з грошовим або майновим виграшем,
проведенням лотерей (крім державних) та розиграшів з видачею грошових виграшів
у готівковій або майновій формі. Казино, інші гральні місця (дома) повинні
займати окремі приміщення або будівлі та мати гральний зал для відвідувачів
(крім гральних автоматів та більярдних столів). Надання послуг у сфері
грального бізнесу поза межами відведених на ці цілі приміщень або будівель, а
також у приміщеннях, що не мають грального залу для відвідувачів, не
дозволяється.

Вартість торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу встановлюється у
фіксованому розмірі (за рік), зокрема, для використання кегельбанів, що
вводяться у дію за допомогою жетона, монети або без них, - 6000 гривень за
кожний гральний жолоб (доріжку).

Уданому випадку, предметом спору
являється віднесення чи невіднесення до гри у боулінг до сфери грального
бізнесу та визнання чи невизнання вказаної гри азартною.

Відповідно до частин 1 та 2 статті
71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо вій заперечує проти
адміністративного позову.

Суд першої інстанції вірно звернув
увагу на Постанову Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року № 1800, якою
було затверджено „Порядок проведення внутрішнього фінансового моніторингу
суб'єктами господарювання, що провадять господарську діяльність з організації
та утримання казино, інших гральних закладів, і
ломбардами”.

Так, відповідно до пункту 1
вказаного Порядку, Порядок визначає механізм виконання такими суб'єктами
первинного фінансового моніторингу, як суб'єкти господарювання, що провадять
господарську діяльність з організації та утримання казино, інших гральних закладів,
і як ломбарди (далі - суб'єкти), а також відокремленими підрозділами суб'єктів,
завдань та обов'язків з проведення внутрішнього фінансового моніторингу,
передбачених статтями 5, 6, 7 і 8 Закону України „Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом”.

Згідно з пунктом 2 вказаного
Порядку, азартна гра - гра, участь у якій дає змогу набувати гроші, інше майно
або майнові права, результат якої визначається діями, цілком або частково
залежними від випадку, умовою участі в якій є внесення гравцем ставки (в тому
числі ігри в букмейкерських конторах, на іподромах та інших видах
тоталізатора).

Гральний заклад - окреме приміщення
або будівля з гральним залом (залами) для відвідувачів, у якому (яких)
проводяться азартні ігри.

Дослідивши норми чинного
законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком
господарського суду АР Крим про те, що боулінг не являється азартною грою,
оскільки відсутні необхідні ознаки такої азартної гри, а саме:

- умовою участі в цій грі не є
внесення гравцем ставки;

- така гра не припускає грошових
або майнових ставок і отримання будь-якого виграшу у готівковій або майновій
формі.

На підставі викладеного, послання
відповідача в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції норм
Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” є
безпідставними.

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві
є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини. що мають значення для правильного вирішення
справи.

У даному випадку, у якості доказів
правомірності заявлених позовних вимог, судом першої інстанції вірно прийнято
до уваги той факт, що Боулінг клуб „New City” являється колективним членом
Всеукраїнської Федерації спортивного (десятикегляного) боулінгу, що
підтверджується листом федерації № 19/2 при тому, що позивач у справі являється
членом Всеукраїнської Федерації спортивного (десятикегляного) боулінгу та даний
факт підтверджується листом федерації від 21.07.2007 року № 02/29, а також
інструктором-тренером по боулінгу. Крім того, суб`єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 отримано ліцензію на організацію і проведення спортивних
занять професіоналів і любителів спорту, видану міністерством України у справах
сім'ї, молоді і спорту від 07.08.2007 року

Господарським судом  АР Крим правомірно взято до уваги те, що
позивач на момент перевірки являвся платником єдиного податку, про що свідчить
наявне в матеріалах справи свідоцтво про сплату єдиного податку НОМЕР_1 з
терміном дії до 01.07.2007 року.

Відповідно до Указу Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності” №727/98 від
03.07.1998 року, спрощена система оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва не поширюється на: суб'єктів підприємницької діяльності,
які провадять діяльність у сфері грального бізнесу (в тому числі діяльність,
пов'язану із влаштуванням казино, інших гральних місць (домів), гральних
автоматів з грошовим або майновим виграшем, проведенням лотерей (у тому числі
державних) та розіграшів з видачею грошових виграшів у готівковій або майновій
формі), здійснюють обмін іноземної валюти.

Серед видів діяльності, що здійснює
позивача вказано, зокрема, діяльність в сфері відпочинку і розваг, культури і
спорту, крім діяльності по організації карточних і інших азартних ігор.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності” № 727/98 від
03.07.1998 року, суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не
є платником таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів), зокрема,
плати за патенти згідно із Законом України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності”.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що патентуванню підлягає саме діяльність кегельбанів, віднесена
Законом до грального бізнесу.

У даному випадку діяльність
позивача пов'язана з наданням послуг по організації спортивного боулінгу і не
відноситься до грального бізнесу, оскільки ним надається гравцям у тимчасове
користування спортивний інвентар і спортивне устаткування, при тому, що
будь-які майнові або грошові виграші взагалі не передбачені.

Крім того, відповідно до пункту 1
статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від 01.06.2000 року №
1776-ІІІ, суб'єкти підприємницької діяльності зобов`язані проводити
розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій,
або у     випадках, передбачених цим
Законом із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових
книжок.

Однак при цьому, пункт 6 Указу
Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності”
зазначає, що суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи - платники
єдиного податку мають право не застосовувати електронні контрольно-касові
апарати для проведення розрахунків із споживачами.

Судова колегія звертає увагу на те,
що відповідач постанову господарського суду
в частині невірного застосування податковим органом положень Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” не оскаржував.

На підставі викладених обставин,
суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення Державної
податкової інспекції в м. Судак № 617/2407/п/23-0 та № 616/2406/и/23-0 від
13.08.2007 року про застосування до суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 163810,00 грн. та 2367,12 грн. винесені
з порушенням норм податкового законодавства, у зв`язку з чим, скасування судом
першої інстанції таких рішень є правомірним. При цьому, доводи апеляційної
скарги не знайшли свого підтвердження фактичними обставинами справи та їх
відповідністю нормам законодавства.

Статтею 200 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що постанова суду першої інстанції у даній справі відповідає
вимогам статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з
чим, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1,  200,
205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Судак залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної республіки Крим від 11 вересня 2007 року у справі № 2-27/11234-2007А
залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює
сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції
може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.М. Плут

Судді
К.В. Волков

В.І. Гонтар