ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 р.

№
2-6241/06

Колегія суддів Вищого
господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова
Є.В.,

суддів:

Данилової
Т.Б.,

Ходаківської
І.П.,

розглянула

касаційну
скаргу

громадянина
ОСОБА_1(далі ОСОБА_1.)

на
постанову

Київського
апеляційного господарського суду

від

18.06.07

у
справі

№
2-6241/06

Шевченківського

районного
суду міста Києва

за
позовом

громадянина
ОСОБА_2(далі  ОСОБА_2.),

до
третя особа з самостійними  вимогами:

товариства
з обмеженою відповідальністю "ОК та Партнери" (далі Товариство)
товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЛК" (далі ТОВ
"ДСЛК"),  ОСОБА_1.,

про

визнання
недійсним рішення зборів

В
засіданнях взяли участь представники:

-
позивача:

ОСОБА_3.
(за дов. № 3006 від 11.07.06) - у судовому засіданні 13.09.07, 11.10.07;

-
відповідачів:

Товариства: ОСОБА_4. (за дов. № 02/75 від
11.09.07) - у судовому засіданні 13.09.07, 27.09.07; ОСОБА_6(за дов. № 299
від 10.08.06) - у судовому засіданні 27.09.07, 11.10.07;

ТОВ
"ДСЛК":
Косаренко О.І. (за дов. № 03/18 від 16.01.07) - у судовому засіданні 27.09.07,
11.10.07;

-
третьої особи:

ОСОБА_5.
(за дов. № 2-3930 від 03.09.07) - у судовому засіданні 13.09.07.

Ухвалою
від 31.07.07 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі:
головуючого -Першикова Є.В., суддів -Савенко Г.В.,

Ходаківської
І.П., утвореному розпорядженням від 09.04.04 заступника Голови Вищого
господарського суду України, касаційна скарга

ОСОБА_1б/н
від 02.07.07 була прийнята до провадження, розгляд справи призначено на
13.09.07, без початку перегляду справи по суті.

06.09.07
до Вищого господарського суду України надійшло клопотання б/н від 05.09.07 про
оголошення перерви у справі терміном до 25.09.07. Вказане клопотання підписано
представниками Товариства (Ілюшко С.А.),

ТОВ
"ДСЛК" (Косаренко О.І.), ОСОБА_1(ОСОБА_5.) та мотивовано тим, що
учасниками процесу обговорюється можливість врегулювання спору, зокрема, шляхом
відмови скаржника від касаційної скарги в порядку ст. 1116 Господарського
процесуального кодексу України.

У
зв'язку з перебуванням суддів Савенко Г.В., Ходаківської І.П. у черговій
відпустці розпорядженням від 12.09.07 заступника Голови Вищого господарського
суду України для розгляду справи № 2-6241/06 Шевченківського районного суду
міста Києва, призначеної до перегляду в касаційному порядку на 13.09.07, було створено
колегію суддів у наступному складі: головуючий -Першиков Є.В., судді -Кравчук
Г.А., Муравйов О.В.

Врахувавши
клопотання б/н від 05.09.07, ухвалою суду від 13.09.07 розгляд справи було
відкладено на 27.09.07, без початку перегляду справи по суті.

У
зв'язку з значною завантаженістю суддів Кравчука Г.А.,

Муравйова
О.В. та виходом судді Ходаківської І.П. з відпустки, розпорядженням від
17.09.07 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду
справи № 2-6241/06 Шевченківського районного суду міста Києва, призначеної до
перегляду в касаційному порядку на 27.09.07 створено колегію суддів Вищого
господарського суду України у складі: головуючий -Першиков Є.В., судді -
Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

Взявши
до уваги клопотання ОСОБА_1. про перенесення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю явки його представника, ухвалою від 27.09.07 Вищого господарського
суду України розгляд справи було відкладено на 11.10.07.

10.10.07
до колегії суддів Вищого господарського суду України надійшло чергове клопотання
ОСОБА_1в якому ставиться питання про відкладення розгляду справи у зв'язку з
хворобою і неможливістю явки до суду його представника.

Про
вказані обставини представників сторін повідомлено на початку судових засідань
13.09.07, 27.09.07, 11.10.07. Відводів складу колегії суддів Вищого
господарського суду України не заявлено.

До
початку розгляду справи по суті колегією суддів Вищого господарського суду
України було поставлено на обговорення сторін клопотання ОСОБА_1про відкладення
розгляду справи.

Присутні
в судовому засіданні представники сторін щодо вказаного клопотання
заперечували, вважаючи його безпідставним та таким, що спрямований на
затягування розгляду справи.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України зазначає, що за змістом ст. 1115
Господарського процесуального кодексу України у касаційній інстанції скарга
(подання) розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за
винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх
доказуванням.

За
змістом ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
відкладає в межах строків, встановлених цим Кодексом, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу.

Статтею
1118 Господарського процесуального кодексу України регламентовано,
що касаційна скарга (подання) розглядається у двомісячний строк з дня
надходження справи разом із касаційною скаргою (поданням) до Вищого
господарського суду України.

Як
вбачається з відтиску штампу канцелярії суду (вх. № 983), касаційна скарга
ОСОБА_1надійшла до Вищого господарського суду України 24.07.07. При цьому,
колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що
розгляд справи двічі відкладався за клопотанням та наполяганням саме скаржника.

У
зв'язку з наведеним колегія суддів Вищого господарського суду України вважає,
що у скаржника було достатньо часу для того, щоб належним чином підготуватися
до судового засідання та з'явитися у суд касаційної інстанції самому, або
надати довіреність іншій особі з урахуванням тривалої хвороби ОСОБА_5., який
уповноважений представляти інтереси

ОСОБА_1за
довіреністю № 646729 від 03.09.07.

З
урахуванням наведених обставин, та того, що ухвалою суду про відкладення
розгляду справи учасників судового процесу було попереджено про те, що у
випадку неявки їх представників справа може бути розглянута за наявними
матеріалами справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до
висновку про можливість розгляду справи по суті у судовому засіданні 11.10.07.

За
згодою представників сторін, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського
процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.10.07 було оголошено
лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду
України.

Рішенням
від 08.12.06 Шевченківського районного суду міста Києва (суддя Притула Н.Г.)
позовні вимоги ОСОБА_2задоволено.

Визнано
недійсними рішення зборів учасників ТОВ "ДСЛК" від 29.03.05 та
29.06.05, які оформлені протоколами № 8 та № 9 з моменту їх прийняття.

В
задоволенні вимог ОСОБА_1відмовлено.

Постановою
від 25.04.07 Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у
складі: головуючий -Кондес Л.О., судді -Куровський С.В., Михальська Ю.Б.)
апеляційну скаргу ОСОБА_1задоволено повністю.

Рішення
від 08.12.06 Шевченківського районного суду міста Києва скасовано.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. відмовлено повністю.

Позовні
вимоги ОСОБА_1задоволено повністю.

ТОВ
"ДСЛК" зобов'язано допустити ОСОБА_7. до виконання обов'язків
директора та передати йому всі фінансові та господарські документи, документи
бухгалтерської та податкової звітності, бланки та печатку

ТОВ
"ДСЛК".

В
частині позовних вимог, від яких ОСОБА_1. відмовився під час судового розгляду,
провадження у справі припинено.

Постановою
від 18.06.07 Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у
складі: головуючий -Корсак В.А., судді -Авдеєв П.В., Коршун Н.М.) заяву Товариства
про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 25.04.07 Київського
апеляційного господарського суду задоволено.

Постанову
від 25.04.07 Київського апеляційного господарського суду скасовано.

Рішення
від 08.12.06 Шевченківського районного суду міста Києва у даній справі залишено
без змін.

Не
погодившись з постановою від 18.06.07 Київського апеляційного господарського
суду, ОСОБА_1. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною
скаргою в якій просить оскаржену постанову скасувати, а постанову від 25.04.07
Київського апеляційного господарського суду залишити в силі.

Свої
вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскарженого судового акту
було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: ст. 92
Господарського кодексу України, ст. 55 Закону України "Про господарські
товариства", ст.ст. 42, 112 Господарського процесуального
кодексу України.

У
своїх відзивах на касаційну скаргу ОСОБА_2., Товариства та

ТОВ
"ДСЛК" щодо доводів скаржника заперечують, вважаючи їх
безпідставними, у зв'язку з чим просять касаційну скаргу ОСОБА_1., залишити без
задоволення, а оскаржену постанову -без змін.

Розглянувши
матеріали справи, касаційну скаргу, відзиви на касаційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Як
встановлено попереднєю судовою інстанцією на підставі матеріалів справи, ТОВ
"ДСЛК" було створено і зареєстровано рішенням Шевченківської районної
державної адміністрації в м.Києві № 09320 від 15.01.98, засновниками якого
виступили: ПП "Юридична консультація "ОК і син" та фізичні особи
ОСОБА_2. і ОСОБА_1., частки яких у статутному капіталі товариства склали
відповідно 50%, 25% та 25%.

На
підставі наданих сторонами доказів по справі апеляційним судом встановлено, що
у 1998 році ПП "Юридична консультація "ОК і син" було
реорганізовано шляхом перетворення його в ТОВ "ОК та партнери"
(Товариство), яке стало правонаступником прав та обов'язків ПП "Юридична
консультація "ОК і син" (в т.ч. корпоративних прав), зареєстровано за
тим же номером в ЄДРПОУ та знаходиться за тією ж юридичною адресою (згідно

п.
4.2. Договору про продовження і діяльність ТОВ "ОК та партнери", та
п. 1.3 Статуту, зареєстрованого Печерською райдержадміністрацією в м.Києві від
07.08.98).

Вирішуючи
спір, попередні судові інстанції встановили, що станом на вересень 2002 року
Товариство визнавали учасником ТОВ "ДСЛК" (протоколи загальних зборів
ТОВ "ДСЛК" від 20.09.02, 30.03.06, 03.04.06, які ніким з учасників не
оскаржувались).

Переглядаючи
справу, апеляційний суд встановив, що в матеріалах справи також наявні два
протоколи загальних зборів учасників ТОВ "ДСЛК" від 29.03.05 № 8 та
від 29.06.05 № 9, з яких вбачається, що на загальних зборах ТОВ
"ДСЛК" були присутні лише два учасники -фізичні особи ОСОБА_2. та
ОСОБА_1. При цьому, встановлено, що в першому протоколі № 8 від 29.03.05
зазначено, що учасникам належать частки в статутному фонді по 25% кожному, а в
другому протоколі № 9 від 29.06.05 вже зазначено, що кожному учаснику належить
по 50 % в статутному фонді ТОВ "ДСЛК".

Також,
судом апеляційної інстанції встановлено, що 11.07.06

ОСОБА_2.
направив заяву про відкликання свого підпису на вказаних протоколах до
Шевченківської райдержадміністрації в м.Києві, з підстав помилкового їх
підписання та недотримання процедури проведення загальних зборів учасників, що
було встановлено судом першої інстанції під час розгляду спору по суті.

Розглядаючи
справу, апеляційний суд звернув увагу на те, що жодних змін стосовно виходу чи
виключення з учасників ТОВ "ДСЛК" учасника - юридичної особи ТОВ
"ОК та партнери" (Товариства), чи зміну часток в статутному капіталі
учасників товариства, до установчих документів

ТОВ
"ДСЛК" загальними зборами цього товариства не приймалися, державна
реєстрація таких змін не проводилась.

Переглядаючи
справу за нововиявленими обставинами, апеляційний суд прийшов до висновку, що в
даному випадку нововиявленою обставиною, яка є підставою для скасування
постанови від 25.04.07 Київського апеляційного господарського суду у даній
справі, є те, що постановою від 15.05.07 у справі

№
31/263-40/560 Київського апеляційного господарського суду було визнано право
ТОВ "ОК та партнери" (Товариства) на участь у ТОВ "ДСЛК" у
розмірі 50% від його статутного фонду, або на 60 142,00 грн., внеску у формі
нежилого приміщення, розташованого у буд. 2 по вул.Червоноармійській у м.Києві,
постановлено вважати ТОВ "ОК та партнери" (Товариство)
правонаступником ПП "Юридична консультація "ОК і син", учасником
ТОВ "ДСЛК" з часткою в статутному фонді цього товариства 50%, вважати
зміненим текст Установчого договору "Про заснування та діяльність ТОВ
"ДСЛК", та внести зміни у тексті замість слів: "ПП
"Юридична консультація "ОК і син" на слова "ТОВ "ОК та
партнери", зобов'язано ТОВ "ДСЛК" в 5-тиденний строк з дати
набрання рішення суду законної сили подати для державної реєстрації зміни до
установчих документів ТОВ "ДСЛК".

Апеляційний
суд прийшов до висновку, що зазначені обставини мають суттєве значення для
вирішення спору по даній справі та не були відомі суду на час прийняття
постанови від 25.04.07.

З
урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції встановив, що оскільки під час
проведення загальних зборів (згідно протоколів № 8, № 9) в порушення вимог ст.
60 ч. 1 Закону України "Про господарські товариства", якою встановлено
повноважність зборів учасників за наявності 60% голосів, були присутні лише два
учасники ТОВ "ДСЛК", які в сукупності володіють лише 50% голосів, а
учасник ТОВ "ОК та партнери" (що володіє 50% голосів) не був
запрошений до участі у загальних зборах ТОВ "ДСЛК", то вказані збори
є неповноважними, та такими, що проведені з порушення учасниками цього
товариства встановленої чинним законодавством процедури проведення загальних
зборів, а відтак і не легітимними постановлених на цих зборах рішень.

Також,
апеляційним судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду
м.Києва від 26.05.04 у справі № 2-183/04, яке було залишено без змін ухвалою
Апеляційного суду м.Києва від 09.09.04 та ухвалою колегії суддів Судової палати
у цивільних справах Верховного Суду України від 25.04.05, було встановлено, що
ТОВ "О.К. та партнери" є учасником

ТОВ
"ДСЛК" з часткою у статутному капіталі цього товариства в розмірі
50%, що у грошовому еквіваленті становить 60 142,00 грн., а також стягнуто з

ТОВ
"ДСЛК" на користь ТОВ "О.К. та партнери" неотримані
дивіденди за 2001 рік.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України звертає увагу, що відповідно до ст.
112 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може
переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли
бути відомі заявникові.

У
відповідності до п. 5 постанови Пленумом Верховного Суду України від 27.02.81 №
1 “Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень,
ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили”, нововиявленими
можуть розглядатись обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін
чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували
на час постановлення судового рішення, але про них не знали і не могли знати
заявник і суд. Не можуть бути визнані нововиявленими нові, тобто такі, що
виникли чи змінилася після прийняття рішення, обставини. Також, не можуть
вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які
не були своєчасно подані сторонами.

Аналогічні
рекомендації з питань застосування норм процесуального права дала господарським
судам президія Вищого господарського суду України у пункті 1.1 роз'яснення від
21.05.02 № 04-5/563 “Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал,
постанов за нововиявленими обставинами”, відповідно до якого виникнення нових
змін обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування
судового рішення за правилами розділу ХІІІ Господарського процесуального
кодексу України.

Днем
виникнення нововиявлених обставин слід вважати день, коли вони стали або
повинні були стати відомі заявникові.

Вирішуючи
питання щодо істотності значення для справи нововиявлених обставин, суд має
кервуватися правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо
оцінки доказів, тобто оцінювати наведені заявником обставини за своїм
внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом. При цьому, враховувати, що ніякі докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили, а визнання однією стороною фактичних даних
і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для
господарського суду не є обов'язковим.

Отже,
суд на підставі ст. 112 Господарського процесуального кодексу України може
переглянути прийняте ним судове рішення за наявності двох умов в їх
комплексному зв'язку: істотність нововиявлених обставин для розгляду справи і
виявлення їх після прийняття судового рішення у справі.

При
цьому, слід враховувати. Що нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є
фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було
покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином
засвідчені. Так, підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами
може бути скасування рішення чи вироку суду, які у відповідності з ч.ч. 3 та 4
ст. 35 Господарського процесуального кодексу України були обов'язкові для
господарського суду щодо фактів або певних подій і покладені ним в основу
судового рішення. Прийняття заяви (подання) про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни
рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки
доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї
оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх
істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими
обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку
обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Статтею
113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява сторони
про перегляд рішення господарського суду за нововиялвеними обставинами може
бути подана протягом двох місяців з дня встановлення обставин, що є підставою
для перегляду судового рішення за новоявленними обставинами. Отже, початок
перебігу строку встановлено вказівкою на подію. При визначенні початку перебігу
і закінчення процесуального строку слід керуватися приписами ст.ст. 50, 51
Господарського процесуального кодексу України. У разі пропуску зазначеного
процесуального строку його може бути відновлено з урахуванням поважності причин
пропуску на підставі ст. 53 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно
ст. 114 Господарського процесуального кодексу України рішення і ухвали, що
набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються
господарським судом, який прийняв ці судові рішення. Рішення, ухвала,
постанова, прийняті за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими
обставинами, можуть бути переглянуті на загальних підставах. Тобто ці судові
акти підлягають оскарженню в апеляційному чи касаційному порядку. У разі
скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими
обставинами справа розглядається господарським судом за правилами,
встановленими цим Кодексом.

За
таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що
доводи, викладені ОСОБА_1. в касаційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що скаржник в
касаційній скарзі стверджує факт порушення судовою інстанцією не лише норм
матеріального та процесуального права, а також і питання які, стосуються оцінки
доказів, але оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до
висновку про встановлення тих чи інших обставин справи, здійснюється за
внутрішнім переконанням суду і їх перевірка не віднесена до компетенції
касаційної інстанції.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, враховуючи вимоги ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України, відзначає, що перегляд у касаційному порядку
судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених
фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням попередніми
інстанціями норм матеріального і процесуального права.

Касаційна
інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З
врахуванням того, що з'ясування підставності оцінки доказів та встановлення
обставин по справі в силу ст. 1117 Господарського процесуального
кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції,
колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку про
неможливість задоволення касаційної скарги.

На
підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає,
що судом апеляційної інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено
постанову з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави для
залишення її без змін.

Керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну
скаргу громадянина ОСОБА_1б/н від 02.07.07 залишити без задоволення.

Постанову
від 18.06.07 Київського апеляційного господарського суду у справі № 2-6241/06
Шевченківського районного суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська