АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16.04.07 р.          № 11/699-А

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Коваленка В.М.

суддів:            Вербицької О.В.

Пантелієнка  В.О.

при секретарі:          Котелянець О.О.

За участю представників:

від позивача - Сергієнко-Колодій В.В. (дов. №
5 від 09.01.2007 року);

від відповідача - ОСОБА_1. (паспорт НОМЕР_1,
виданий Харківським РУ ГУ МВС України в м. Києві 18.06.1996 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому р-ні м.Києва, м.
Київ

на постанову Господарського суду м.Києва від
02.02.2007

у справі № 11/699-А  (Євсіков О.О.)

за позовом           Державної податкової інспекції у
Дарницькому районі м.Києва, м. Київ

до           Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Київ

про          стягнення 206219,80 грн.

Суть постанови і скарги:

Постановою господарського суду м.
Києва від 02 лютого 2007 року, яка прийнята у справі № 11/699-А (суддя - О.О.
Євсіков), в позові Державній податковій інспекції у Дарницькому районі м. Києва
(надалі - Позивач, Інспекція) до суб'єкта господарської діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 (надалі - Відповідач, Підприємець) про стягнення 206 219 грн. 80
коп. було відмовлено повністю (л.с. 41-45).

Державна податкова інспекція у
Дарницькому районі м. Києва, не погоджуючись з прийнятою постановою судом
першої інстанції, звернулась до Київського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати означену постанову та прийняти
нову постанову, якою позовні вимоги Інспекції задовольнити (л.с. 50-52).

Враховуючи, що матеріали справи
містять належні докази повідомлення Підприємця про день і час судового
засідання з розгляду апеляційної скарги Інспекції, що підтверджується ухвалою
від 02.04.2007 року, повісткою про виклик та поштовим повідомленням про
отримання останньої (л.с. 55, 56, 59),
апеляційний суд вважає за можливе розглянути скаргу Позивача без участі
представників Підприємця, за результатами розгляду якої прийнята дана ухвала,
резолютивна частина якої  після  завершення обговорення  рішення по даній справі в нарадчій кімнаті,
оголошена в присутності Відповідача (л.с. 62-63).

Заслухавши усні пояснення
представника Позивача в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали
справи апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Дарницькому
районі м. Києва звернулась до господарського суду м. Києва із позовом №
68795910-008 від 04.12.2006 року, в якому просила стягнути з суб'єкта
господарської діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 206 219 грн.80 коп.
податкової заборгованості (л.с. 4-5). Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що
Інспекцією за результатами проведення перевірки діяльності Відповідача  встановлена заборгованість з податку на
додану вартість (надалі - ПДВ) та по податку з фізичних осіб на спірну суму,
про що прийняті відповідні податкові повідомлення-рішення, а згідно
законодавства  активи платника податків
можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу. Інспекція
вважає, що з  Підприємця  має бути стягнено 206 219 грн.80 коп.
податкової заборгованості згідно ст. 3 Закону України "Про порядок
погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні” та ст. 104 та п. 6 Розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України
(л.с. 4-5).

Постановою господарського суду м.
Києва від 02 лютого 2007 року в позові Державній податковій інспекції у
Дарницькому районі м. Києва до суб'єкта господарської діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 про стягнення 206 219 грн. 80 коп. було відмовлено повністю.

В обґрунтування своєї позиції суд
першої інстанції посилається на те, що
податковим органом був пропущений встановлений податковим законодавством
строк звернення із вимогами про примусове стягнення податкової заборгованості з
Відповідача, оскільки узгодження такої заборгованості було у день отримання
Підприємцем відповідних податкових повідомлень-рішень в 2003 року, а з позовом
у даній справі Інспекція звернулась лише в 2006 році по закінчені встановлених
для стягнення  1095 календарних днів. При
цьому, місцевий суд керувався ст.ст. 1, 3, 5, 6, 15 Закону України "Про
порядок погашення зобов`язань  платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та ст.ст. 9,
69-72, 94, 97, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України  (надалі - КАС України) (л.с. 41-45).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника Позивача
у відкритому судовому засіданні апеляційний господарський суд вважає, що
постанова господарського суду м. Києва від 02 лютого 2007 року, яка прийнята у
даній справі, є законною і обґрунтованою у зв'язку з повним з'ясуванням
обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав
встановленими, відповідністю висновків, викладених в постанові суду, обставинам
справи та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
За таких умов, оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, а апеляційна
скарга Інспекції без задоволення.

При цьому, апеляційний суд вважає
за необхідне констатувати, що Позивач в порушення вимог статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, не довів ті обставини, на які він посилається
як на підставу своїх вимог, як у суді першої інстанції, так і при апеляційному
провадженні.

Так, в апеляційній скарзі та в
судовому засіданні 16.04.2007 року Позивач посилається на наявність  та підтвердженність встановленого  ним з боку Відповідача порушення податкового
законодавства та дотримання Інспекцією вимог щодо стягнення   відповідної суми з податків, яка є
заборгованістю Підприємця  та підлягає
примусовому стягненню в судовому порядку. Вказані посилання викладені із
неналежним застосуванням  та
неврахуванням відповідних норм діючого податкового законодавства з наступних
підстав.

Так, відповідно до позовної заяви
та матеріалів справи (л.с. 4-5, 10-26) підтверджується правомірність
встановлення Інспекцією порушень податкового законодавства  з боку
Підприємця та нарахування йому зобов'язання по податках  у відповідних розмірах, що встановлено
місцевим господарським судом в оскаржуваній постанові та з чим погоджується і
суд апеляційної інстанції. Між тим, скаржником в апеляційній скарзі ніяким чином
не коментуються норми законодавства щодо строків стягнення узгодженого
податкового зобов'язання, а також не визначаються дати узгодження встановлених
Відповідачу податкових зобов'язань.

Так, відповідно до  п. 15.2.1 ст. 15 Закону України "Про
порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" (надалі - Закон) у разі коли податкове зобов'язання
було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у
пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом
наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.
Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до
повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним. Пунктом 1.2
ст. 1 Закону визначено, що податкове зобов'язання - зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму
коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами
України. Відповідно до положень п. 5.2.1 ст. 5 Закону податкове зобов'язання
платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та
4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом
5.2.2 цього пункту. При цьому, пункти 4.2 та 4.3  ст. 4 Закону передбачають право визначення
податкового зобов'язання контролюючим органом та визначення суми податкового
зобов'язання за непрямими методами у відповідних випадках.

Наявні у справі корінці податкових
повідомлень-рішень, за якими нарахована сума зобов'язань, яка стягується у
даній справі, підтверджують, що відповідні повідомлення-рішення були
отримані  Підприємцем  у день їх прийняття, відповідно, 30.05.2003
року та 24.07.2003 року (л.с. 14-20), тобто, згідно визначених норм  п. 5.2.1 ст. 5 Закону за такими рішеннями
податкові зобов'язання узгоджені у вказані дати. Між тим, із вимогами про
стягнення таких податкових зобов'язань у даній справі Позивач звернувся лише
13.12.2006 року, що підтверджується штампом реєстрації вхідної кореспонденції
господарського суду м. Києва № 35551 на позовній заяві Інспекції (л.с. 4-5).
Отже, слід зробити висновок, що Інспекція із вимогами про стягнення
нарахованого Відповідачу та узгодженого в травні та липні 2003 року податкового
зобов'язання звернулась із пропуском встановленого п. 15.2.1 ст. 15 Закону
терміну у 1095 календарних днів від дня узгодження.

Посилання ж скаржника на правлення
ним Відповідачу першої та другої податкових вимог  у 2005 році не є належними відповідно до норм
ст. 70 КАС України  та Закону, оскільки,
як вже встановлено,  відлік терміну  у 1095 днів для стягнення нарахованого контролюючим
(податковим) органом податкового зобов'язання
здійснюється з моменту отримання
платником податку  податкового  повідомлення-рішення (якщо його не було
оскаржено у встановленому Законом порядку) та відповідного узгодження
зобов'язання, а не з дати прийняття або отримання таких податкових вимог.

Таким чином, оскільки скаржником з
посиланням на належні норми діючого податкового законодавства не
спростовані  викладені  в
постанові суду першої інстанції обставини, Позивачем не доведений факт
неправомірності відмови йому у задоволенні позовних вимог про стягнення з
Підприємця податкової заборгованості на спірну суму  та прийняття місцевим судом оскаржуваної
постанови.

Враховуючи викладене, керуючись
нормами ст.ст. 1, 4, 5, 15 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та ст.ст.
49, 51, 69, 70, 71, 72, 79, 86, 143, 160, 184, 185, 187, 195, 196, 200, 205,
206, 209 та п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва залишити без задоволення, а
постанову господарського суду м. Києва від 02 лютого  2007 року у справі № 11699-А без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її виготовлення в повному обсязі та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

2.          Справу №  11699-А повернути до господарського суду м.
Києва.

Головуючий суддя          Коваленко В.М.

Судді

Вербицька О.В.

Пантелієнко  В.О.