ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2007 р.                                                            Справа № 47/283-07

вх. № 6538/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Кичун В.І.   за довіреністю №155/07   від 11.05.2007р.  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства закритого типу "Харківська бісквітна фабрика", м. Харків

до  Харківської міської ради, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заяавою в якій просить суд визнати за позивачем право власності на перебудовану нежитлову будівлю вафельного цеху, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 8 відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок (нежитлову будівлю) вафельного цеху позивача, що виготовлений КП "Харківське міське бюро технічної інвентарізації" 06.02.2007р. (інвентарізаційна справа №75701, реєстровий № 3711).

Представник відповідача  в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено, що позивач 6 грудня 2000р. отримав Державний акт на право постійного користування землею за адресою: місто Харків, вул. Лозівська, 8. Відповідно до зазначеного акту АТЗТ "Харківська бісквітна фабрика" було надано у постійне користу вання земельну ділянку площею 1,9917 гектарів для експлуатації і обслуговуван ня виробничих та допоміжних будівель.

Державний акт на право постійного користування землею було видано АТЗТ ХБФ на підставі Рішення виконкому Харківської міської ради № 1050 від 26 липня 2000року. Додатком до акту - „План зовнішніх меж землекористування" було визначено межі земельної ділянки. Ніяких спорів стосовно меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами АТЗТ  "Харківська бісквітна фабрика" не мало.

Більш того 1 вересня 2006 року із усіма суміжними землекористувачами позивачем було підписано Акт погодження меж земельної ділянки , відповідно до якого зафіксовано, що жоден із суміжних землекористувачів не має претензій щодо меж земельної ділянки до АТЗТ  "Харківська бісквітна фабрика".

Зазначену вище земельну ділянку АТЗТ  "Харківська бісквітна фабрика" використовує відповідно до і цільового призначення - на земельній ділянці знаходяться виробничі та допоміжні - будівлі, які експлуатуються АТЗТ  "Харківська бісквітна фабрика" у процесі виробничої діяльності, одни з яких є будівля вафельного цеху, яка знаходиться на зазначеній зе мельній ділянці за адресою: місто Харків, вул. Лозівська, 8.

Склад та технічні характеристики вафельного цеху станом на 1997 рік були зафіксовані у відповідному технічному паспорті від 8 липня 1997року. Експлікація приміщень вафельного цеху станом на 8 липня 1997 року за значена у таблиці №1. У зв'язку з виробничими потребами, на протязі декількох років будівля вафельного цеху зазнавала деяких переробок та реконструкцій, що призвело до зміни цільового призначення деяких приміщень цієї будівлі, внутрішнього перепла нування деяких приміщень та часткової добудови самої будівлі вафельного цеху.

Зовнішні та внутрішні зміни будівлі вафельного цеху знайшли своє відо браження у технічному паспорті на виробничий будинок (нежитлову будівлю) вафельного цеху АТЗТ  "Харківська бісквітна фабрика", адреса: місто Харків, вул. Лозівська, 8, що виготовлений Комунальним підприємством „Харківське мі ське бюро технічної інвентаризації" 6 лютого 2007 року (інвентаризаційна справа № 75701, реєстровий № 3711) та у відповідності із вимогами Інструкції про поря док проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, що затвер джена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової полі тики України №127 від 24 травня 2001 року.

У зазначеному документі закріплено нові технічні характеристики реконструйованого нежитлового приміщення.

Експлікація приміщень вафельного цеху відповідно до нововиготовленого технічного паспорту станом на сьогоднішній день зазначена у таблиці №2, тому позивач вважає, що здійснені ним перепланування та добудови будівлі вафельного цеху у нього виникло згідно зі  статтею 375 Цивільного кодексу  України, відповідно до якої Власник земельної ділянки  має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до частини 5 статті 376 Цивільного кодексу України „На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності  на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших  осіб".

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України „Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який за свідчує його право власності".

Зважаючи на те, що перебудова вафельного цеху АТЗТ  "Харківська бісквітна фабрика" не порушує прав інших осіб то АТЗТ  "Харківська бісквітна фабрика" має право здійснювати перебудову належного йому на праві власності вафельного цеху.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський   суд   у  визначеному  законом  порядку  встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд вважає, що витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 6, 8, 19, 41, 42, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Акціонерним товариством закритого типу  "Харківська бісквітна фабрика" () право власності на перебудовану нежитлову будівлю вафельного цеху, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 8 відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок (нежитлову будівлю) вафельного цеху позивача, що виготовлений КП "Харківське міське бюро технічної інвентарізації" 06.02.2007р. (інвентарізаційна справа №75701, реєстровий № 3711).

Суддя