Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2007 р.
Справа № 29/355-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слюсарева Л.В., суддя Токар М.В. , суддя Фоміна
В.О.

при секретарі Криворученко О.І.

за участю
представників сторін:

позивача
-ОСОБА_2, довіреність № 1439 від 27.04.2006р.,

третьої особи
на стороні позивача -не прибув

відповідача -
Сирих О.Ю., довіреність №  2136/9/10-008
від 19.07.2007 р.

третіх осіб на
стороні відповідача - 1) Танасевич О.В., довіреність без номера від
20.10.2006р., 2) Швайки І.О., довіреність без номера від 15.01.2007 р.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу третьої особи, акціонерного товариства
“Ера” (вх. № 3668 Х/1-14) на рішення господарського суду Харківської області
від 28.07.06 р. у справі № 29/355-06

за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Харків,

третя  особа, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача - універсальна біржа  "Україна", м. Харків,

до Харківської об'єднаної державної податкової
інспекції у Харківській області, м. Харків,

треті  особи, які
не  заявляють самостійних вимог
на  предмет  спору на стороні відповідача - 1)
акціонерне  товариство "Ера",
м.  Мерефа Харківського району
Харківської області, 2) товариство з обмеженою відповідальністю
науково-виробниче підприємство "Укроснова", м. Харків,

про визнання дійсним договору та визнання права
власності,

встановила:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської
області з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежитлових
приміщень третього поверху № № 33-43, III, в літ. "3-3", загальною
площею 413,4 кв. м., що розташовані за адресою м. Харків, вул. Юріївська, 17,
покупцем яких є позивач, та про визнаня за ним права власності на нежитлові
приміщення третього поверху №№33-43, ІІІ, в літ. "3-3",  загальною площею 413,4 кв. м., що розташовані
за адресою м. Харків, вул. Юріївська, 17.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 28.07.2006 р. у справі № 29/355-06
(суддя Тихий П.В.) позов задоволено повністю.

Визнано дійсним
договір купівлі-продажу нежитлових приміщень третього поверху №№ 33-43, III, в
літ. "3-3", загальною площею 413,4 кв. м., що розташовані за адресою
м. Харків, вул. Юріївська, 17, покупцем яких є СПД ФО ОСОБА_1, та визнано за
СПД ФО ОСОБА_1 право власності на нежитлові приміщення третього поверху
№№33-43, ІІІ,  що розташовані за адресою
м. Харків, вул. Юріївська, 17.

Третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -
акціонерне товариство "Ера", з рішенням господарського суду першої  інстанції не погодилась, подала до
Харківського апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим
господарським судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права,
просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування
апеляційної скарги акціонерне товариство «Ера»( далі АТ "Ера")
посилається на порушення судом першої інстанції принципу змагальності сторін, а
також на те, що договір купівлі-продажу нежитлових приміщень третього поверху
будинку № 17 по вул. Юріївській в м. Харкові, укладений в результаті  проведення аукціону з продажу активів
платника податків, є недійсним, оскільки не відповідає вимогам чинного
законодавства, а саме статті 203 Цивільного кодексу України, яка встановлює
загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

АТ
"Ера" також посилається на те, що постановою господарського суду
Харківської області від 17.11.2005р. у справі № 27/170-05 податкові
повідомлення-рішення Харківської об'єднаної державної податкової інспекції в
Харківській області № 00018823/0/0 та № 00018910/0 від 03.09.2005 р. про
визначення податкового зобов'язання АТ «Ера», та на підставі яких його активи
перебували у податковій заставі, визнані недійсними. Як зазначає заявник
апеляційної скарги, господарським судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем було невірно застосовано положення Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»під час проведення перевірки дотримання
податкового законодавства АТ «Ера»і донарахування податкового зобов'язання,
через що помилково виникло право податкової застави на активи АТ «Ера»- згідно
зі статтею 8 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», тому відповідач
неправомірно набув статусу продавця на цільовому аукціоні 18.03.2005р. з
продажу активів АТ «Ера», які незаконно перебували у податковій заставі, і вся
процедура відчуження  майна відбулася з
порушенням норм матеріального права, що призвело до протиправного припинення
права власності АТ «Ера» на належне йому майно.

Крім того, як
зазначає АТ «Ера», універсальною біржею «Україна» було порушено положення
Порядку проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які
перебувають у податковій заставі, затвердженого
наказом  ДПА України № 294 від
26.06.2002 р.

Відповідно до
частини 2 статті 15 Закону України «Про товарну біржу»угоди, зареєстровані на
біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Тому стаття 220 Цивільного
кодексу України до спірних правовідносин не застосовується. В матеріалах справи
відсутні докази ухиляння відповідача від нотаріального посвідчення договору
купівлі-продажу та, окрім того, позивач не є добросовісним набувачем спірного
майна.

У судових
засіданнях представник АТ “Ера” апеляційну скаргу підтримував.

Представники
позивача у відзиві на апеляційну скаргу, додаткових поясненнях та в судових
засіданнях проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення
господарського суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просили
залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечення
обгрунтовували, зокрема, тим, що рішенням господарського суду Харківської
області від 18.07.2006 р. ( у справі №46/200-05) встановлено, що при проведенні
торгів з продажу спірного майна не допущено порушення норм діючого
законодавства і у визнанні аукціону недійсним відмовлено.

Третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні    позивача, універсальна біржа
“Україна”,  в запереченнях на апеляційну
скаргу, зокрема від 03.09.2007р., просить суд повністю відмовити в задоволенні
апеляційної скарги, а рішення господарського суду вважає законним, просить
залишити його без змін. Посилається на те, що самостійно виділені платником
податків активи вибули з володіння АТ «Ера»по його волі, тому у відповідності
до статті 388 Цивільного кодексу України АТ «Ера»не має права вимагати повернення
майна від добросовісного набувача - СПД ФО ОСОБА_1

Відповідач у
відзивах на апеляційну скаргу та в
запереченнях від 08.11.2007 р. проти задоволення апеляційної скарги
заперечує з тих зокрема, підстав, що позивач як переможець проведеного
18.05.2005 р. згідно  з  вимогами законодавства аукціону з продажу
спірних нежитлових приміщень став добросовісним набувачем майна. Законність
проведеного аукціону неодноразово підтверджувалося судовими рішеннями.

Універсальна
біржа «Україна» заявила клопотання про розгляд справи без участі в  судовому засіданні її представника.

Відповідач у
відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечує, посилаючись на те, що
рішенням господарського  суду Харківської
області від 18.07.2005р. у справі № 37/169-05 було відмовлено акціонерному
товариству «Ера»у задоволенні позову про визнання недійсними аукціонних торгів
від 18.03.2005р. Тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення господарського суду першої інстанції -без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача
-ТОВ НВП «Укроснова»у відзиві повністю заперечує проти вимог позивача та
підтримує апеляційну скаргу акціонерного товариства «Ера», оскільки вважає, що
аукціон було проведено з численними порушеннями чинного законодавства України,
який регулює порядок проведення цільових аукціонів з продажу активів
платника  податків, які перебувають у
податковій заставі. Крім того, посилається на порушення вимог статті 203
Цивільного кодексу України, а саме: відсутність необхідної цивільної
дієздатності у відповідача для продажу активів платника податків, відсутність
вільного волевиявлення з боку акціонерного товариства «Ера»щодо продажу
належних йому нежитлових приміщень, порушення форми укладення правочину. Просить
рішення господарського суду Харківської області від 28.07.2006р. у справі №
29/355-06 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, перевіривши правильність застосування місцевим
господарським судом  норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вірно
встановлено місцевим господарським судом, 18 березня 2005 року на Універсальній
біржі „Україна"  були проведені
аукціонні торги, на яких було виставлено майно, що належить акціонерному
товариству "ЕРА", а саме: нежитлові приміщення третього поверху №
33-43, III, в літ. "3-3", загальною площею 413,4 кв.м., що
розташовані за адресою: м. Харків, вул. Юріївська, 17.

Зазначене майно
акціонерного товариства "ЕРА" знаходилось в податковій заставі, його
заставодержателем була Харківська об'єднана державна податкова інспекція в
Харківській області. Згідно з рішенням від 06.12.2004 р. ХОДПІ у Харківській
області до акціонерного товариства "ЕРА" були застосовані заходи
стягнення узгодженої суми податкового боргу за рахунок його активів - продаж
через цільовий аукціон самостійно виділених платником податків активів, а саме
вищевказаних нежитлових приміщень.

Відповідно до
ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу товару, крім випадків
примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власнику.
Виходячи з положень   п.п. 10.1.1., п.п.
10.2.4 ст. 10 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-ІП від 21
грудня 2000р. право продажу майна боржника бюджету належить податковому органу,
а при продажу через товарну біржу брокерській конторі (брокеру), яка діє за
дорученням податкового органу та від його імені.

Позивач прийняв
участь у вищевказаному аукціоні та за наслідками його проведення  став переможцем. Майно боржника -
акціонерного товариства „ЕРА", а саме: нежитлові приміщення третього
поверху № № 33-43, III, в літ. "3-3", загальною площею 413,4 кв.м.,
що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Юріївська, 17, було продано позивачу
за  67695,71 грн.

За наслідками
торгів було складено протокол № 1-26 Н/3 від 18.03.2005г., який відповідно до
п. 5.2 Порядку проведення цільових аукціонів з продажу активів платника  податків, які перебувають у податковій
заставі було підписано позивачем, а також членами аукціонної комісії,
ліцитатором та затверджено організатором аукціону - Біржею «Україна», а також
погоджено керівником податкового органу.

Після
затвердження протоколу позивач виконав зобов'язання по оплаті придбаного майна,
сплатив грошову суму у розмірі 67695,71 грн. Грошові кошти було передано
Універсальній біржі  „Україна".

Акціонерне
товариство "Ера"  зверталось до
господарського суду Харківської області з позовом  до Харківської ОДПІ про визнання
зазначених  аукціонних торгів недійсними.

Рішенням
господарського суду  Х арківської області
від  18.07.2005 р. у  справі №
37/169-05 в задоволенні  цих
позовних вимог було відмовлено.

Зазначене
рішення набрало законної сили, а  тому
згідно зі статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлені
ним факти щодо законності проведення
аукціону не потребують повторного доказування.

Отже  позивач
набув право власності  на
законній  підставі - перемоги в  цільовому аукціоні з продажу активів
платника  податків, які  перебували у
податковій заставі.

Зважаючи на
наведене, третя особа АТ "Ера" в
апеляційній скарзі безпідставно посилається  на незаконність проведення аукціону  у зв"язку з тим, що постановою
господарського суду Харківської області від 17.11.2005р. у справі № 27/170-05
були визнані недійсними податкові повідомлення-рішення Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції в Харківській області № 00018823/0/0 та №
00018910/0 від 03.09.2005р., якими було визначено податкове зобов'язання АТ
«Ера», та на підставі яких його активи перебували у податковій заставі.

До того ж на
виконання постанови господарського суду Харківської області від 17.11.2005р. у
справі № 27/170-05 відповідачем
акціонерному товариству "Ера" були перереховані грошові кошти
на суму, що була  визначена  податковими повідомленнями  рішеннями, які були визнані недійсними і
зазначені кошти були прийняті акціонерним товариством "Ера". Також
акціонерному товариству "Ера" при проведенні аукціону відповідачем
були повернуті грошові кошти, отримані від продажу спірного майна, що
перевищували суму  податкового
боргу.

Як вірно
зазначено місцевим господарським судом, згідно з п. 10.4.2 ст. 10 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами»особа, що управляє активами платника податків,
зобов'язана забезпечити набуття права власності таких активів особою, яка
придбала їх на публічних торгах,  тому
позовні вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, що придбане
позивачем на публічних торгах відповідно до п.1 ст.16 Цивільного кодексу
України та Закону № 2181 правомірно пред"явлено ним  до
Харківської ОДПІ.

Зважаючи на
наведене, місцевий господарський
суд  дійшов  правильного висновку про  наявність підстав для задоволення  позовних вимог в  частині визнання за позивачем права власності
на спірне майно.

Стосовно  позовних вимог про визнання  дійсним договору купівлі-продажу нежитлових
приміщень третього поверху № № 33-43, III, літ. "3-3", загальною
площею 413,4 кв. м., за адресою м. Харків, вул. Юріївська, 17, покупцем   яких за
цим договором є позивач колегія суддів вважає, що  місцевий господарський  суд дійшов
неправильного висновку про їх задоволення, зважаючи на таке.

Місцевий господарський
суд, задовольняючи позовні вимоги  про
визнання  договору дійсним послався на
таке:  сторони досягли згоди щодо  всіх істотних умов договору купівлі-продажу
спірного майна (предмет договору, кількість, ціна), а тому договір є укладеним;
з боку покупця (позивача) відбулося виконання договору, що підтверджується  письмовими доказами (протокол аукціонних
торгів №1-25 Н/3 від 18.03.2005г. підтверджує наявність згоди відносно всіх
істотних умов договору, докази сплати - квитанції № 198 від 16.03.2005р. та №
206 від 18.03.2005р.), однак відповідач, ухиляється від нотаріального
посвідчення договору , а згідно з  ч.2
ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору,
що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове
виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального
посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним і у такому разі нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до
статті 657 Цивільного кодексу України договір
купівлі-продажу нерухомого майна
укладається у  письмовій формі і
підлягає  нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно зі
статтею 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які  вона
посилається в  обгрунтування  своїх вимог
чи заперечень.

Ухвалою  від 01.10.2007 р. апеляційним господарським
судом  у
позивача та відповідача було витребувано договір, укладений з переможцем
аукціону на продані нежитлові приміщення.

Однак  позивач та відповідач зазначеного договору не
надали. Як  пояснив позивач у письмових
та усних поясненнях, окремого укладеного і
підписаного сторонами тексту договору купівлі-продажу спірного майна
немає, сторонами передбачалося те, що після підписання ними  протоколу з продажу нерухомого майна на
аукціоні вони звернуться до нотаріуса, де на підставі протоколу буде  складено текст  договору купівлі-продажу, однак  відповідач
ухилився від будь-якого подальшого
оформлення договору. Позивач
зазначає, що протокол аукціону №
1-25 Н/3 і є договором купівлі-продажу, оскільки містить всі  істотні
умови цього договору.

Відповідач  пояснив, що за  результатами
проведення аукціону договір купівлі-продажу спірного майна   не укладався.

Колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що протокол аукціону не є письмовою формою
договору  купівлі-продажу.

Згідно зі
статтею  650 Цивільного кодексу України
особливості укладення  договорів  на біржах, аукціонах, конкурсах тощо
встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно   з  п.
5.1  Порядку у процесі аукціону ведеться
протокол, до якого  заносяться:

початкова й
остаточна ціна продажу лота;

пропозиції
учасників аукціону, номери яких називає ліцитатор;

результати
аукціону;

відомості про
переможця-учасника, який у ході аукціону
запропонував найвищу ціну.

Згідно з п.
5.4. Порядку затверджений протокол є підставою для  укладення протягом 3 днів договору
купівлі-продажу.

Зважаючи на
наведене, сторонами  не було
укладено  договору  купівлі-продажу спірного майна   в письмовій формі, а спірне майно було
передано позивачу  на підставі
перемоги  в  аукціоні, тому  місцевий господарський суд внаслідок
порушення норм  матеріального права  дійшов неправильного висновку про
укладення  сторонами   договору зазначеного майна.

Оскільки  договір
купівлі-продажу спірного майна в письмовій формі укладено  не було, позовні вимоги про визнання дійсним
договору, у зв"язку з ухиленням відповідача від його нотаріального
посвідчення   на підставі  ч. 2 статті 220 Цивільного кодексу України
задоволенню не підлягають, тому рішення місцевого господарського суду в  цій частині слід скасувати та  прийняти нове
рішення, яким в  задоволенні   цих позовних вимог  відмовити.

Акціонерне
товариство "Ера" в апеляційній скарзі посилається  на порушення місцевим господарським судом
принципу змагальності та статті 77 Господарського процесуального кодексу
України, у зв"язку з тим, що заявником апеляційної скарги було заявлено
клопотання  про відкладення розгляду  справи через відсутність працівника, уповноваженого
вести  справу в господарському суді, в
задоволенні  якого суд відмовив, а також
справа  була  розглянута за відсутності  відповідача та акціонерного товариства
"Ера".

Колегія суддів
вважає  зазначені доводи
необгрунтованими.

Відповідно  до статті 77 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд відкладає
в  межах строків, встановлених
статею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не  може
бути вирішено  в  даному судовому засіданні. Такими обставинами,
зокрема, є нез"явлення  в засідання
представників сторін, інших учасників судового процесу

Місцевий
господарський суд цілком обгрунтовано відхилив клопотання  акціонерного товариства "Ера" про
відкладення  розгляду справи на тій
підставі що  третьою особою в
обгрунтування  клопотання не було  надано доказів на підтвердження  наведених у ньому обставин. До того ж  заявник апеляційної скарги відповідно до
статті 28 Господарського процесуального кодексу України не був обмежений
колом  осіб, які  б могли
представляти його інтереси.

Згідно зі
статтею 104 Господарського процесуального кодексу України порушення або
неправильне застосування  норм
процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише
за умови, якщо це порушення призвело до прийняття  неправильного рішення.

Заявник
апеляційної скарги взагалі  не  навів доказів,  які на його думку він був позбавлений надати
суду  через відхилення  його клопотання про відкладення  розгляду справи та відсутність яких призвела
до прийняття судом неправильного рішення.

Крім того
згідно  зі статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо відзив
на позовну заяву і  витребувані  господарським судом  документи не надано, справу може бути
розглянуто за наявним  в  ній
матеріалами.

Повідомлення  відповідача судом   належним чином про  час та місце судового засідання, в якому було
прийнято оскаржуване рішення підтверджується штампом  канцелярії місцевого господарського суду  про відправлення  копії ухвали про  порушення
провадження  у справі сторонам та
повідомленням про вручення  поштового
відправлення.

Повідомлення
належним чином  заявника  апеляційної скарги про час та місце судового
засідання, в  якому  було прийнято оскаржуване рішення
підтверджується штампом  канцелярії
місцевого господарського суду  про
відправлення  копії ухвали про  порушення
провадження  у справі сторонам та
текстом зазначеного   клопотання про
відкладення розгляду справи, в  якому
акціонерним товариством "Ера"
зазначено дату, на яку  призначено
судове  засідання.

Зважаючи на
наведене та керуючись статтями 33, 43, 99, 101, 103-105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення
господарського суду Харківської області від 28.07.06 р. у справі №
29/355-06  скасувати в  частині задоволення позовних вимог про  визнання дійсним договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень третього поверху №№ 33-43, III, літ. "3-3",
загальною площею 413,4 кв. м., за адресою м. Харків, вул. Юріївська, 17,
покупцем яких є суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1.

Прийняти в цій
частині  нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень третього поверху №№ 33-43, III, літ. "3-3",
загальною площею 413,4 кв. м., за адресою м. Харків, вул. Юріївська, 17,
покупцем яких є суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1.

В іншій
частині  рішення  місцевого господарського суду залишити без
змін.

Постанову
складено в  повному обсязі 13.10.2007 р.

Головуючий суддя
Слюсарева Л.В.

Суддя
Токар М.В.

Суддя
Фоміна В.О.