ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24.07.07                                                                                           Справа№ 2/799-20/114А

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Метрополь”, м.Львів

До відповідача: Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів, м.Львів

про скасування  постанови Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів про накладення стягнень від 14.07.2006 року № 1189  у вигляді штрафу в розмірі 6 982, 00 грн.

Суддя  Манюк П.Т.

При секретарі Кравець В.П.

Представники:

від позивача: Струк І.М. - представник

від відповідача: Сорока В.С. –представник

Сторонам, які беруть участь у справі, роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки, передбачені ст. 49, 51 КАС України.

Суть спору. Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Метрополь” до Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів про скасування  постанови Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів про накладення стягнень від 14.07.2006 року № 1189  у вигляді штрафу в розмірі 6 982, 00 грн.

Розгляд справи відкладався з підстав,  викладених у відповідних ухвалах суду.

В судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, подав заяву про зміну підстав позову.

Представник Відповідача в судових засіданнях подав відзив, в якому позовні вимоги заперечив.

Повний текст постанови підписаний та направлений сторонам 31.07.2007 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Метрополь” звернулося з позовом до суду про скасування  постанови Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів про накладення стягнення від 14.07.2006 року № 1189  у вигляді штрафу в розмірі 6 982, 00 грн.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до роз”яснення Верховного суду України відповідальність,  передбачена ст. 23 Закону України “Про захист прав споживачів”, відноситься до цивільноправової, матеріальної відповідальності. Застосування зазначеної відповідальності регулюється як Законом “Про захист прав споживачів” так і Господарським кодексом України. Зокрема ст. 238 Господарського кодексу України передбачено, що за правопорушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб”єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб”єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до ст.250 Господарського кодексу, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб”єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб”єктом встановлених закодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, правопорушення було виявлено 08.08.2005 року, що підтверджується актом перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 08.08.2005 року № 1148, а санкція застосована 14.07.2006 року (постанова про накладення стягнення в розмірі 6 982,00 грн. № 1189), тобто з моменту виявлення правопорушення до моменту застосування санкції минуло більше шести місяців.

У представленому відзиві відповідач позовні вимоги заперечив покликаючись на те, що ст. 250 Господарського кодексу України складається з двох частин, при чому, застосування першої частини не відміняє застосування другої. Тобто, в кожному випадку адміністративно-господарська санкція може бути застосована не пізніше одного року з дня вчинення правопорушення. В даному випадку постанова про накладення стягнень № 1189 була винесена до закінчення річного терміну з дня правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши всі докази у справі в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства  України, адміністративним (згідно п.6 Перехідних положень КАС України –господарським) судам підвідомчі спори про визнання недійсними рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) суб‘єктів владних повноважень, до яких належить і відповідач.

Відповідно до ст.238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб”єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб”єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Одним із видів адміністративно-господарських санкцій є стягнення з суб‘єкта господарювання штрафу.

Судом встановлено, що 08.08.2005 року спеціалістами головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів було проведено перевірку, яка була оформлена актом № 1448 перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів, на підставі якого прийнято постанову від 14.07.2006 року № 1189  про накладення (стягнення) штрафу в розмірі 6 982,00 грн.

Згідно ст. 241 Господарського кодексу України, адміністративно-господарський штраф – це грошова сума, що сплачується суб”єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст.250 Господарського кодексу, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб”єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб”єктом встановлених закодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з акту перевірки порушення було виявлено 08.05.2005р., а санкція застосована 14.07.2006 року, що підтверджується постановою про накладення стягнення в розмірі 6 982,00 грн. № 1189, тобто з моменту виявлення правопорушення до моменту застосування санкції минуло більше шести місяців.

Заперечуючи позовні вимоги відповідач покликається на те, що відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарська санкція може бути застосована не пізніше одного року з дня вчинення правопорушення. В даному випадку постанова про накладення стягнень № 1189 була винесена до закінчення річного терміну з дня вчинення правопорушення.  Однак із вказаними доводами відповідача суд погодитися не може, оскільки норма ст. 250 вказаного Кодексу є імперативною, подвійному тлумаченню не підлягає та встановлює, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб”єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб”єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином суд прийшов до висновку, що оспорювана постанова прийнята з порушенням вказаної норми, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.ст. 241, 250 Господарського кодексу України, ст.ст.  9, 17, 86, 161  - 163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Скасувати  постанову Головного Львівського обласного управління у справах захисту прав споживачів від 14.07.2006 року № 1189  про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю “Метрополь” стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6 982, 00 грн.

3. Постанова набирає законної сили в строк та порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Постанова може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя