ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м     У к р а ї н и
РІШЕННЯ

20 серпня 2007 р.           Справа 2/229-07

за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", 04116, м.Київ, вул.Шолуденко, 1

до:Вінницького обласного комунального підприємства теплових мереж "Вінницятеплокомуненерго", 21021, м.Вінниця, вул.600- річчя, 13

про стягнення  280490,71 грн.

Головуючий суддя     Мельник П.А.

При секретарі судового засідання Віннік О.В.

Представники

позивача :   А. Мацегоріна за довіреністю

відповідача : О. Варламов за довіреністю

ВСТАНОВИВ :

Заявлено позов ДП "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"  про стягнення з Вінницького обласного  комунального підприємства  теплових мереж "Вінницятеплокомуненерго" інфляційних збитків  та 3 % річних в загальному  розмірі 280 490,71 грн..

Позов мотивовано тим, що рішенням господарського суду Вінницької області  від 08.06.2006р.  з відповідача стягнуто 2 064 355,33 грн. основного боргу, 97 873,15 грн. пені, 152 901,40 грн.  інфляційних  нарахувань, 55 712,90 3% річних.  Проте, на момент звернення до суду з позовом відповідач не погасив вказану заборгованість, а тому позивачем нараховано  інфляційні збитки та 3% річних в загальному розмірі  280 490,71 грн..

Відповідач у відзиві № 173 від 16.08.2007р. проти возову заперечує мотивуючи тим, що  виконати рішення господарського суду від 08.06.2006р. не має можливості, оскільки   постановою, затвердженою начальником відділу ДВС Вінницької області від 18.03.2005р. було накладено арешт на все майно відповідача та заборонено здійснювати його відчуження, а постановою відділу ДВС Вінницького обласного управління юстиції від 17.05.2005р. було накладено арешт на належні відповідачу грошові кошти у банківських установах. Отже, ні само зобовязання, ні рішення суду, не могли бути виконані в добровільному порядку не з вини відповідача, а тому підстав для притягнення його до відповідальності не має.

Розглянувши матеріали справи, заслушавши пояснення  представників сторін, дослідивши подані докази судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 08.06.2006р. у справі № 6/207-06 частково задоволено позов   ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"  та стягнуто з Вінницького обласного комунального підприємства теплових мереж "Вінницятеплокомуненерго" 2 064 355,33 грн. боргу за договором поставки природного газу № 06/05-519-ТЕ-1; 97 873,15  грн. пені; 152 901,40 грн. інфляційних нарахувань за період з травня 2005 року по квітень 2006 року та 55 712,90 грн.  3% річних за період з 11.05.2005р. по 11.09.2005р..

Як свідчать матеріали справи, на момент розгляду справи, відповідачем рішення суду від 08.06.2006р.   не виконано.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Виходячи з викладеного, сума на яку збільшився розмір боргу внаслідок інфляційнпх процесів за період з липня 2006 року по травень 2007 року становить 217 519,62 грн. та 3% відсотки річних від основного боргу за період з 09.06.2006р. по 16.06.2007р. складають 62 971 ,09 коп..

Відповідно до ст.  43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи  викладене,  суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають задоволенню з розподілом судових витрат  за правилами ст. 49  ГПК України.

Керуючись  ст.ст. 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.  43, 32, 33, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Вінницького обласного комунального підприємства теплових мереж „Вінницятеплокомуненерго” ( м. Вінниця, вул. 600-річчя ,13,  р/р 47 в Вінницькій обл. філії Укрсоцбанку, МФО 302010, ) на користь ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз  України”  (м. Київ, вул. Шолуденко, 1,  р/р 14 в ГОУ ПІБ  України, МФО 300012 , )  суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів в розмірі   217 519 грн. 62 коп.; 62 971 грн. 09 коп. - 3 % річних; 2 804 грн. 91 коп. витрат зі сплати державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати  після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                             Мельник П.А.

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.85ГПК України  22.08.07