СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

12 грудня 2007 року

Справа № 2-27/5077-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Латиніна О.А.,

суддів
Лисенко В.А.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Суровикіна М.С.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1  дов. № 14442 від 24.05.2005 року;

відповідачів:
не з`явились;

розглянувши
апеляційну скаргу Сімферопольської міської ради на
постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.)
від 07 вересня 2007 року у справі № 2-27/5077-2007А

за позовом
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2(АДРЕСА_1)

до
Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, м.Сімферополь, 95000)

до виконавчого
комітету Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15, м.Сімферополь,
95000)

до
виконавчого комітету Сімферопольської міської ради в особі Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю (вул. Толстого, 15, м.Сімферополь, 95000)

про визнання
недійсним протоколу, спонукання до виконання певних дій та визнання нечинним
рішення

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_2 звернулась до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом
Сімферопольської міської ради, виконавчого комітету Сімферопольської міської
ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Позовні
вимоги, з урахуванням уточнень від 27.08.2007 року, полягають у визнанні
недійсним протоколу № 3 від 26.02.2007 року спільного засідання „технічної ради
і постійної комісії міської ради з питань містобудування, раціонального
природокористування, екології та земельних відносин”, а також у визнанні  недійсним пункту 2.10 рішення
Сімферопольської міської ради 306 від 27.06.2007 року „Про відмову у погодженні
місцерозташування об`єктів будівництва”.

В обгрунтування позовних вимог,
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 посилається на те, що вона
зверталась до виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради з проханням
видати дозвіл на здійснення будівельних робіт по будівництву комплексу АЗС, СТО,
автостоянки на земельної ділянці, розташованої за адресою: м.Сімерополь, просп.
Перемоги, 230, однак, протоколом № 3 від 26.02.2007 року спільного засідання
„технічної ради і постійної комісії міської ради з питань містобудування,
раціонального природокористування, екології та земельних відносин” їй було
відмовлено у задоволенні заявленого клопотання у зв`язку з організацією на
даній земельній ділянці тролейбусного руху. Позивач вважає таку відмову
безпідставною, оскільки об`єкт будівництва вже проходив попереднє узгодження,
було отримано позитивний висновок експертиз. СПД ОСОБА_2 також вважає
необгрунтованим посилання відповідача на організацією тролейбусного руху, як
підставу для відмови у задоволенні заявленого клопотання, оскільки розширення
вул. Б.Куна, у зв`язку з організацією тролейбусного руху, було здійснено у 2005
році та даний факт враховувався під час підготовки необхідної документації.

Постановою господарського суду АР
Крим від 07.09.2007 року у справі № 2-27/5077-2007А позов суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 задоволено частково. Суд визнав нечинним пункт 2.10 рішення
Сімферопольської міської ради № 306 від 27.06.2007 року. Провадження у справі в
частині вимог про визнання недійсним протоколу № 3 від 26.02.2007 року
спільного засідання "технічної ради і постійної комісії міської ради з
питань містобудування, раціонального природокористування, екології та земельних
відносин" закрито на підставі частини 1 статті 157 Кодексу
адміністративного судочинства України.

При прийнятті постанови, суд першої
інстанції встановив, що позивач, на підставі положень Земельного Кодексу
України, набув необхідні правовстановлюючі документи на користування земельною
ділянкою, розташованою за адресою: м.Сімферополь, просп. Перемоги, 230 для
будівництва та експлуатації автостоянки та комплексу об'єктів
автотехобслуговування, яке указано у договорі оренди земельної ділянки, як її
цільове використання. Судом також було встановлено факт своєчасної  підготовки та подачі проектної документації
на узгодження зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва АЗС
до начала будівництва. При цьому, посилання відповідача на те, що будівництво
АЗС перешкоджає тролейбусному руху були визнані безпідставними та такими, що
суперечать змісту відповідного акту обстеження від 16.11.2004 року та внесенням
змін в договір оренди № 4-3-732 від 25.12.2002 року.

Не погодившись з постановою
господарського суду АР Крим, Сімферопольська міська рада звернулась до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позовну
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 відмовити.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі полягають у невірному застосуванні судом першої інстанції положень
Закону України „Про планування та забудову територій”, Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні”, а також у тому, що земельна ділянка суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_2 під будівництво АЗС не надавалась.

Представники відповідачів у судові
засідання не з`являлись, причину неявки не повідомляли, хоча про час та місце
слухання справи сповіщались належним чином ухвалами та повістками від 26.10.,
14.11., 21.11. та 05.12.2007 року. Факт належного сповіщення підтверджується
повідомленнями про вручення поштових відправлень. За таких обставин, судова
колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представників
відповідачів.

З причини відрядження судді
Прокопанич Г.К та хвороби судді Котлярової О.Л., на підставі розпорядження заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової
колегії були здійснені заміни на суддів Антонову І.В. та Дугаренко О.В. У
зв`язку з хворобою судді Антонової І.В. у складі судової колегії також було
здійснено заміну на суддю Лисенко В.А.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України,
вислухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про
відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Рішенням виконавчого комітету
Сімферопольської міської ради № 1274 від 26.07.2002 року було рекомендовано
передати суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_2 земельну ділянки площею
0,9857 га, розташовану за адресою: м.Сімферополь,
вул.Б.Куна-просп.Перемоги,230.

На підставі рішення 4-ої сесії Сімферопольської
міської Ради ХХІV скликання № 43 від 29.10.2002 року, між Сімферопольською
міською радою та СПД ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки
строком на 49 років площею 0,9857 га, розташованої за адресою: м.Сімферополь,
вул.Б.Куна-просп.Перемоги, 230 з цільовим призначенням земельної ділянки „для
розташування обслуговування існуючого ринку та комплексу автозупинок”. Вказаний
договір посвідчений державним нотаріусом Сімферопольської державної
нотаріальної контори АР Крим Леоновою О.В. та зареєстрований за № 4-3-732 від
25.12.2002 року. Факт державної реєстрації посвідчений комітетом по управлінню
земельними ресурсами міської ради за № 344 від 03.01.2003 року.

Згідно протоколу № 14 від
20.10.2003 року спільного засідання „технічної ради і постійної комісії міської
ради з питань містобудування, раціонального природокористування, екології та
земельних відносин”, було надано попереднє узгодження розміщення об'єктів
будівництва за звертаннями громадян та організацій на території Київського району.

Рішенням 12-ої сесії
Сімферопольської міської Ради ХХІV скликання № 191 від 24.09.2003 року, було затверджено
„Коректировку схеми розміщення АЗС в м.Сімферополі”.

Рішенням виконавчого комітету
Сімферопольської міської Ради № 2324 від 26.12.2003 року СПД ОСОБА_2 було
узгоджено зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,1 га по
вул. Б.Куна-просп.Перемоги,230 - під будівництво АЗС.

На підставі акту обстеження
земельної ділянки від 16.11.2004 року було встановлено, що, згідно робочих
креслень „Будівництво тролейбусній лінії по вул.Б.Куна-вул.Ковильна в м.
Сімферополі”, у суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 підлягає вилученню
земельна ділянка площею 0,029 га за умови компенсації. Спорудження
автозаправного комплексу з автостоянкою не перешкоджає будівництву тролейбусної
лінії. Акт узгоджений СПД ОСОБА_2 та заступником начальника Управління
капітального будівництва Ш.М. Асановим.

В подальшому, на підставі рішення
32-ої сесії Сімферопольської міської Ради ІV скликання № 462 від 15.09.2005 року
було укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №
4-3-372 від 25.12.2002 року стосовно площі земельної ділянки - 0.9419 га та
цільового використання земельної ділянки, а саме: „під експлуатацію існуючого
ринку та автостоянки з торгівлі автотранспортом, під будівництво та
експлуатацію комплексу об'єктів автотехнічного обслуговування”. Факт державної
реєстрації змін до договору також посвідчено комітетом по управлінню земельними
ресурсами міської ради за № 344 від 10.04.2006 року.

З матеріалів справи вбачається, що,
14.01.2006 року, на підставі рішення 32-ої сесії Сімферопольської міської Ради
ІV скликання № 462 від 15.09.2005 року, між Сімферопольською міською радою та
СПД ОСОБА_2 був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 5 років
площею 0,2660 га, розташованої за адресою: м.Сімферополь,
вул.Б.Куна-просп.Перемоги, 230 з цільовим призначенням земельної ділянки „для
будівництва та експлуатації автостоянки та комплексу об'єктів
автотехобслуговування”. Вказаний договір було посвідчено державним нотаріусом
Сімферопольської державній нотаріальній контори АР Крим Ісаєвою Л.Г. та
зареєстрований за № 1-43 від 11.01.2006 року. Факт державної реєстрації також
посвідчений комітетом по управлінню земельними ресурсами міської ради за № 982
від 13.02.2006 року.

13.02.2007 року суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_2 звернулась до виконавчого комітету
Сімферопольської міської Ради з проханням про видачу дозволу на здійснення
будівельних робіт по будівництву комплексу АЗС, СТО автостоянки на земельній
ділянці, розташованої за адресою: м.Сімерополь, просп. Перемоги, 230.

Пунктом 2.10. рішення 22 сесії V
скликання Сімферопольської міської ради № 306 від 27.06.2007 року „Про відмову
в узгодженні місцерозташування об'єктів будівництва (реконструкції)” суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_2 було відмовлено в узгодженні
місцерозташування об'єктів будівництва (реконструкції), а саме - будівництва
АЗС, СТО, автозупинки по пр.Перемоги.230.

Виходячи з пояснень
Сімферопольської міської ради, судовою колегією зроблено висновок про те, що
підставою винесення вказаного рішення з`явилась неможливість розміщення АЗС на
орендованій позивачем земельній ділянці, невідповідності будівельним нормам та
суспільним інтересам. Сімферопольська міська рада також вважає, що підставою
для будівництва АЗС є передбачене в договорі оренди земельної ділянки посилання
на відповідне цільове призначення землі.

Надаючи правову оцінку пункту 2.10.
рішення 22 сесії V скликання Сімферопольської міської Ради № 306 від 27.06.2007
року „Про відмову в узгодженні місцерозташування об'єктів будівництва
(реконструкції)” судова колегія виходить з наступного.

Правовідносини, пов`язані з
використанням землі, регулюються нормами Конституції України, Земельного
Кодексу України, Закону України „Про оренду землі” та Закону України „Про плату
за землю”.

Відповідно до статті 15 Закону
України „Про оренду землі”, однією з істотних умов договору оренди земельної
ділянки є цільове призначення земельної ділянки.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що для визначення цільового призначення землі при укладенні
договору оренди земельної ділянки використовується Український класифікатор
цільового використання землі (УКЦВЗ), відповідно до пункту 1.11.1. якого,
цільовим використанням землі вказується автотехобслуговування.

Із змісту договорів оренди
земельних ділянок, представлених позивачем, вбачається, що вони містять таке
цільове використання земельної ділянки, наданої в оренду - як будівництво та
експлуатація комплексу об'єктів автотехнічного обслуговування.

Як вбачається із матеріалів справи,
проектна документація стосовно зміни цільового призначення земельної ділянки
для будівництва АЗС до начала будівництва була підготовлена та подана позивачем
на узгодження у строк до грудня 2004 року.

Судом першої інстанції правомірно
не прийнято до уваги посилання відповідача на те, що будівництво АЗС
перешкоджає тролейбусному руху, оскільки такі посилання суперечать наявному в
матеріалах справи акту обстеження від 16.11.2004 року та внесенням змін до
договір оренди № 4-3-732 від 25.12.2002 року щодо зменшення площі земельної
ділянки, та зміни цільового використання.

Дослідивши наявні у справі
матеріали, судова колегія приходить до висновку, що позивачем були отримані всі
документи, необхідні для будівництва, з урахуванням вимог чинного законодавства
України, а саме: укладений договір оренди земельної ділянки з цільовим
використанням під будівництво та експлуатацію автостоянки та комплексу об'єктів
автотехобслуговування, був розроблений робочий проект.

Відповідно до статті 25 Закону
України „Про оренду землі”, орендар має право самостійно господарювати на
земельній ділянці з дотриманням умов договору оренди.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що до законодавства України, яке регулює здійснення будівельних
робіт відноситься Закон України „Про основи містобудування”, „Про планування і
забудову територій” та ДБН.

Так, згідно ДБН-360-92, АЗС
відноситься до об'єктів автотехсервісу і може розташовуватись як самостійний
об'єкт, так і в комплексі з об`єктами автотехобслуговування.

Таким чином, будівництво та
експлуатація АЗС на земельній ділянці з призначенням цільового використання -
під будівництво і експлуатацію комплексу об'єктів автотехнічного
обслуговування, не суперечить вимогам законодавства України.

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві
є будь-які фактичні дані,  на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги
і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів.

Так, у якості доказу
небгрунтованості винесеного Сімферопольською міською радою оскаржуваного
рішення, судова колегія приймає до уваги наявні в матеріалах справи наступні
документи:

- архітектурно-планувальне завдання
№ 9124/169/04 від 06.05.2004 року, узгоджене Управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського середовища Сімферопольської міської ради
25.01.2005 року;

- узгодження відділу оперативного
забезпечення охорони Служби охорони в АР Крим УГО України № 1431 від 23.09.2005
року;

- узгодження Служби автодоріг в АР
Крим № 09/162 від 15.02.2005 року УДАІ ГУ МВД України в АР Крим № 11/36 від
06.01.2005 року;

- висновок СЕС № 508 від 29.12.2004
року;

- експертний висновок
Сімферопольського міського управління МНС України в АР Крим № 1/1 від
27.12.2004 року;

- висновок експертизи на
відповідність нормативним актам по охороні праці №. 10..2002-05 від
25.05.2005 року;

- висновок державної екологічної
експертизи № 9-2-19/232 від 18.01.2007 року;

- експлікація та робочий проект АЗС,
виконаний МНПП „Альт”;

- позитивний комплексний висновок №
1421-06-2004 державної експертизи за робочим проектом „Автозаправна станція по
ул.Б.Куна-пр.Победи, 230 в м. Сімферополі” від 02.02.2007 року.

Крім того, як зазначалось вище,
рішеннями виконкому Сімферопольської міської ради та Сімферопольської міської
ради позивачеві було узгоджено зміну цільового призначення земельної ділянки
площею 0,1 га під будівництво АЗС, надано дозвіл на виконання комплексу
проектних робіт для будівництва АЗС по вул.Б.Куна-просп.Перемоги, 230,
встановлено строк для виконання будівельних робіт-1 рік, надано дозвіл на
виконання проекту відводу земельної ділянки по зміні цільового призначення,
узгоджено зміну цільового призначення земельної ділянки площею 0,1 га по вул.
Б.Куна-просп.Перемоги, 230 під будівництво АЗС, а також затверджено
„Коректировку схеми розміщення АЗС в м.Сімферополі”.

На підставі викладеного, судом
першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що рішення Сімферопольської
міської ради про відмову в узгодженні розташування будівництва АЗС, СТО та
автозупинки порушує законні права та інтереси СПД ОСОБА_2, а також суперечить
фактичним обставинам справи.

Відповідно до статті 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового права та інтересу.  Пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного
кодексу України зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, у тому числі, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності
органу державної влади,  органу  влади
Автономної  Республіки  Крим
або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтями 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єктів
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи його окремих положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його
здійснення, зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У зв`язку з цим, рішення
господарського суду АР Крим в частині визнання нечинним пункту 2.10 рішення
Сімферопольської міської ради № 306 від 27.06.2007 року є обгрунтованим та
законним.

Відповідно до статті 17 Кодексу
Адміністративного судочинства України, до компетенції адміністративних судів,
щодо вирішення адміністративних справ відносяться спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

У зв`язку з цим, суд апеляційної
інстанції також погоджується з висновком господарського суду АР Крим про
необхідність закриття провадження у даній справі в частині вимог про визнання
недійсним протоколу № 3 від 26.02.2007 року спільного засідання „технічної ради
і постійної комісії міської ради з питань містобудування, раціонального
природокористування, екології та земельних відносин”, оскільки вказаний
протокол не являється нормативно-правовим актом або актом індивідуальної дії, а
тому не може буди предметом оскарження в адміністративному суді.

Відповідно до статті 200 Кодексу
Адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки при винесенні
господарським судом АР Крим оскарженої постанови порушень норм матеріального та
процесуального права не виявлено, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 198 п.1, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Сімферопольської
міської ради залишити без задоволення, постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим від 07 вересня 2007 року у справі № 2-27/5077-2007А залишити
без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює
сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України
набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції
може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя
О.А.Латинін

Судді
В.А. Лисенко

О.В. Дугаренко