ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.07 р.                                                                             Справа № 37/4а

Постанова складена, підписана головуючою суддею Яманко В. Г.у нарадчій кімнаті та проголошена в повному обсязі в судовому засіданні 4 липня 2007 року об 11 годин 30 хвилин у присутності представників сторін у приміщенні господарського суду Донецької області (м. Донецьк, вул. Артема, 157,  кабінет судових засідань № 210).

за позовом  Українсько – Канадського спільного підприємства „Донбас – Ліберті” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харцизьк

до відповідача державної податкової інспекції у м. Харцизьку

про 1) визнання повністю нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 від 19 грудня 2006 року, прийнятого на підставі акту перевірки № 2381/23-3-242861 від 19 грудня 2006 року про встановлення податкового зобов’язання у сумі 981 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 490 грн. 50 коп., 2) визнання повністю нечинним податкового повідомлення – рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 від 19 грудня 2006 року, прийнятого на підставі акту перевірки № 2381/23-3-242861 від 19 грудня 2006 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість: за 12 місяць (грудень) 2005 року у сумі 27799 грн., за 2 місяць (лютий) 2006 року у сумі 56646 грн., за 3 місяць (березень) 2006 року у сумі 56934 грн., за 4 місяць (квітень) 2006 року у сумі 57575 грн., за 5 місяць (травень) 2006 року у сумі 94772 грн., за 6 місяць (червень) 2006 року у сумі 67348 грн. (разом у сумі 361074 грн.) та нарахування штрафних санкцій у розмірі 18523 грн. 11 коп. на відшкодовану суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 37046 грн. 22 коп.

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Шкурідіній  І. О.

Представники:

від позивача:      Калько Т. Ю. – за дов. № СП-1226а від 28 грудня 2006 року,

від відповідача:  Беспалова О. В. – за дов. № 17515/10 від 13 грудня 2006 року,

Коваленко Г. М. – за дов. № 878/10-008 від  24 січня 2007 року.

Суть справи:

Позивач звернувся до господарського суду Донецької області 9 січня 2007 року з позовною заявою № СП – 1226 від 28 грудня 2006 року (т. 1 арк. справи 4-7) до державної податкової інспекції у м. Харцизьку про визнання повністю нечинними податкових повідомлень-рішень, прийнятих державною податковою інспекцією у м. Харцизьку 19 грудня 2006 року за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 361074 грн. 00 коп. і нарахування штрафу у сумі 18523 грн. 11 коп. та за № /0 про донарахування суми податкового зобов’язання в розмірі 981 грн. 00 коп. та штрафної санкції в сумі 490 грн. 50 коп.  (разом 1471 грн. 50 коп.), розгляд якої згідно пункту 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-ІУ від 6 жовтня 2005 року, до початку діяльності окружного адміністративного суду був підвідомчий  господарському суду Донецької області.

10 січня 2007 року господарським судом Донецької області було відкрито провадження по адміністративній справі № 37/4а та призначено попереднє судове засідання на 25 січня 2007 року (т. 1 арк. справи 1-2). Зазначену ухвалу суду позивач отримав 15 січня 2007 року (т. 2 арк. справи 1), відповідач – 12 січня 2007 року (т. 2 арк. справи 2).

25 січня 2007 року під час попереднього судового засідання надав уточнення позовних вимог № СП-86 від 24 січня 2007 року (т. 2 арк. справи 3-4) з наступним визначенням позовних вимог: “визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 та № /0 від 19 грудня 2006 року  повністю про зменшення суми бюджетного відшкодування у сумі 361074 грн., нарахування штрафних санкцій у розмірі 18523 грн. 11 коп., донарахування суми податку на додану вартість у сумі 981 грн. і нарахування штрафу у розмірі 490 грн.”. Відповідач у попередньому судовому засіданні 25 січня 2007 року надав заперечення на позовну заяву (т. 2 арк. справи 74-75). Даних про примирення сторонами суду не надано. Ухвалою від 25 січня 2007 року (т. 2 арк. справи 98) господарський суд Донецької області відклав попереднє судове засідання по адміністративній справі № 37/4а на 6 лютого 2007 року. Зазначена ухвала була отримана позивачем 29 січня 2007 року (т. 3 арк. справи 1), відповідачем – 30 січня 2007 року (т. 3 арк. справи 2).

6 лютого 2007 року під час попереднього судового засідання позивач надав уточнення позовних вимог № СП-198 від 5 лютого 2007 року (т. 3 арк. справи 3):  „1) визнати повністю нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 від 19 грудня 2006 року, прийняте на підставі акту перевірки № 2381/23-3-242861 від 19 грудня 2006 року про встановлення податкового зобов’язання у сумі 981 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 490 грн. 50 коп., 2) визнати повністю нечинним податкове повідомлення – рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 від 19 грудня 2006 року, прийняте на підставі акту перевірки № 2381/23-3-242861 від 19 грудня 2006 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість: за 12 місяць (грудень) 2005 року у сумі 27799 грн., за 2 місяць (лютий) 2006 року у сумі 56646 грн., за 3 місяць (березень) 2006 року у сумі 56934 грн., за 4 місяць (квітень) 2006 року у сумі 57575 грн., за 5 місяць (травень) 2006 року у сумі 94772 грн., за 6 місяць (червень) 2006 року у сумі 67348 грн. (разом у сумі 361074 грн.) та нарахування штрафних санкцій у розмірі 18523 грн. 11 коп. на відшкодовану суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 37046 грн. 22 коп.”

Сторонами у попередньому судовому засіданні 6 лютого 2007 року було надане клопотання (т. 3 арк. справи 19) про зупинення провадження по справі № 37/4а на строк до отримання судом відповідей на запити від Торгово-промислової палати України, Міністерства економіки та європейської інтеграції та Амвросіївської митниці у зв’язку з направленням запитів для підтвердження реєстрації як підприємця іноземної компанії “Unicity LLS” та факту перетинання вантажів державного кордону України за контрактом № В19/2004 від 9 листопада 2004 року. Ухвалою від 6 лютого 2007 року (т. 3 арк. справи 22-23) господарський суд Донецької області задовольнив клопотання сторін про зупинення розгляду справи № 37/4а та зупинив провадження в адміністративній справі № 37/4а на строк до отримання судом відповідей на запити від Торгово-промислової палати України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України та Амвросіївської митниці щодо підтвердження реєстрації як підприємства іноземної компанії “Unicity LLS” та факту перетинання державного кордону України реалізованою позивачем за контрактом № В19/2004 від 9 листопада 2004 року продукцією. 6 лютого 2007 року господарським судом Донецької області були направлені відповідні запити (т. 3 арк. справи 27-29).

27 лютого 2007 року через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов лист Торгово-Промислової палати України № 494/05-5 від 20 лютого 2007 року (т. 3 арк. справи 32) з повідомленням про те, що обмеження щодо проведення зовнішньоекономічних операцій застосовує Міністерство економіки України.

28 березня 2007 року через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов лист Міністерства економіки України № 102-31/422 від 20 березня 2007 року (т. 3 арк. справи 34) з реєстраційними даними  компанії „Unicity LLS”, США.

21 травня 2007 року судом на адресу Амвросіївської митниці був направлений повторний запит (т. 3 арк. справи 36) щодо надання інформації про перетинання державного кордону України продукції позивача згідно контракту № В19/2004 від 9 листопада 2004 року.

14 червня 2007 року через канцелярію господарського суду Донецької області надійшов лист Амвросіївської митниці № 18-28/2555-2 від 8 червня 2007 року (т. 3 арк. справи 37-38) про підтвердження перетинання вантажу за контрактом № В19/2004 від 9 листопада 2004 року та відповідне його декларування УКСП  "Донбас-Ліберті".

18 червня 2007 року господарський суд Донецької області поновив за ініціативою суду провадження по справі № 37/4а та призначив попереднє судове засідання на 25 червня 2007 року, про що виніс відповідну ухвалу (т. 3 арк. справи 39). 25 червня 2007 року під час попереднього судового засідання, на яке з’явилися представники позивача та відповідача, позивач підтримав уточненні позовні вимоги, відповідач проти позовних вимог заперечував. Ухвалою від 25 червня 2007 року (т. 3 арк. справи 40) суд закінчив підготовче провадження та призначив адміністративну справу № 37/4а до судового розгляду на 4 липня 2007 року. Також, у попередньому судовому засіданні 25 червня 2007 року представникам сторін за їх згодою були вручені судові повістки (т. 3 арк. справи 41-42).

Під час судового розгляду 4 липня 2007 року позивач підтримав уточнені позовні вимоги, відповідач проти позовних вимог заперечував, примирення сторони не досягли.

Позивач – Українсько – Канадське спільне підприємство „Донбас – Ліберті” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харцизьк (далі по тексту – УКСП  "Донбас-Ліберті")  зареєстроване 3 квітня 1997 року виконавчим комітетом Харцизької міської ради як юридична особа, про що було видане свідоцтво про державну реєстрацію (т. 1 арк. справи 140). Відповідно до статуту (т. 2 арк. справи 6-19) позивач зареєстрований за адресою: м. Харцизьк, вул. Філатова, 9.   УКСП "Донбас-Ліберті" включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 00242861, про що свідчить довідка Головного управління статистики у Донецької області від 18 жовтня 2006 року (т. 1 арк. справи 141). Згідно свідоцтва форми № 2-р № 06747187 серії НБ № 092953 від 9 червня 2004 року (т. 1 арк. справи 142) позивач є платником податку на додану вартість. Позивач перебуває на податковому обліку в державній податковій інспекції у м. Харцизьку з 15 лютого 1994 року за № 160, що підтверджується довідкою форми № 4-ОПП № 1895 від 9 червня 2004 року (т. 2 арк. справи 5).

В обґрунтування  позовних вимог (т. 1 арк. справи 4-7) позивач зазначив, що податкові повідомлення-рішення від 19 грудня 2006 року № /0, № /0 були прийняті у зв’язку з незгодою податкового органу з застосуванням УКСП  "Донбас-Ліберті" „0” ставки податку на додану вартість при відвантаженні продукції позивача за умовами зовнішньоекономічного контракту № В 19/2004 від 9 листопада 2004 року  укладеного з компанією „Unicity LLS”, США.  Позивач зазначив, що посилання відповідача на те, що компанія „Unicity LLS”  не існує не підтверджено ніякими документами, та враховуючи вимоги статті 6 Закону України “Про податок на додану вартість”, цей факт не впливає на застосування „0” ставки податку на додану вартість, оскільки вантажоодержувачі є підприємствами іноземних держав і знаходяться за межами митної території України.

Позивачем були надані в підтвердження позовних вимог наступні докази, досліджені та долучені судом до матеріалів справи: податкові повідомлення – рішення № /0 від 19 грудня 2006 року – т. 1 арк. справи 9, № /0 від 19 грудня 2006 року – т. 1 арк. справи 10, акт № 2381/23-3-00242861 від 19 грудня 2006 року про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за грудень 2005 року, за період з 1 лютого 2006 року по 30 червня 2006 року з додатками – т. 1 арк. справи 11-31, контракт № В19/2004 від 9 листопада 2004 року – т. 1 арк. справи 32-41, вантажно–митні декларації – т. 1 арк. справи 42- 66, т. 3 арк. справи 25-26, інвойси (рахунки) – т. 1 арк. справи 67-116, меморіальні валютні ордери – т. 1 арк. справи 117-139, витяг з реєстру податкових накладних – т. 2 арк. справи 20-31, податкові накладні – т. 2 арк. справи 32-37, податкові декларації – т. 2 арк. справи 38-72, витяг з журналу реєстрації перевірок – т. 2 арк. справи 73, контракт та установчі документи  компанії „Unicity LLS” – т. 3 арк. справи 4-14.

Відповідач - державна податкова інспекція у м. Харцизьку є суб'єктом владних повноважень, створена та діє на підставі Закону України "Про державну податкову службу в Україні" № 509 – ХІІ від 4 грудня 1990 року в редакції Закону України № 3813-ХІІ від 24 грудня 1993 року.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує (т. 2 арк. справи 74-75, т. 3 арк. справи 15-18), оскільки вважає неправомірним застосування позивачем „0” ставки податку на додану вартість згідно пункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість”, у зв’язку з не підтвердженням сплати податків компанією „Unicity LLS”, США та відсутністю даних про її місцезнаходження.

Відповідачем були надані в підтвердження заперечень наступні докази, досліджені та долучені судом до матеріалів справи: направлення на проведення перевірки № 1017 від 13 грудня 2006 року – т. 2 арк. справи 77, пояснення з додатком – т. 2 арк. справи 78-81, листи – т. 2 арк. справи 82-94, пояснення – т. 3 арк. справи 15-18.

Представники сторін клопотань про повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявляли, у зв'язку з чим на підставі пункту 2-1 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до  Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-IV від 6 жовтня 2005 року судовий розгляд був проведений без технічної фіксації.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, -

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   1950 року, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка у відповідності до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що  кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України міститься перелік обставин, які перевіряють суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень стосовно  того,  чи  вчинені вони у відповідності до вимог діючого законодавства.

У даній справі підлягають дослідженню наступні обставини і відповідні ним правовідносини: підстави, вид, порядок проведення перевірки відповідачем, наявність повноважень у посадових осіб відповідача для проведення перевірки та наявність підстав для прийняття оспорюваних податкових повідомлень – рішень.

Виходячи з наявних у справі доказів суд згідно перелічених питань зазначає наступне.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”  № 509 – ХІІ від 4 грудня 1990 року в редакції Закону України № 3813-ХІІ від 24 грудня 1993 року зі змінами та доповненнями внесеними Законом України № 2505-IV від 25 березня 2005 року, передбачено, що органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових платежів),  додержання валютного законодавства юридичними особами. Частиною 6 статті 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” передбачені обставини при наявності яких може бути проведена позапланова виїзна перевірка та порядок її проведення. Згідно статті 11-2 вказаного Закону умовою допуску посадових осіб податкового органу до проведення позапланової виїзної перевірки є надання платнику податків направлення на перевірку та копії наказу керівника податкового органу на проведення цієї перевірки.

Судом встановлено, що посадовими особами державної податкової інспекції у м. Харцизьк з 13 грудня 2006 року по 17 грудня 2006 року  на підставі наказу начальника ДПІ у м. Харцизьку № 378 від 13 грудня 2006 року (т. 2 арк. справи 76) та направлення  №  1017 від 13 грудня 2006 року (т. 2 арк. справи 77) була проведена позапланова виїзна перевірка Українсько – Канадського спільного підприємства „Донбас – Ліберті”, м. Харцизьк з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за грудень 2005 року та період з 1 лютого 2006 року по 30 червня 2006 року. Перевірку було проведено з відома генерального директора позивача Бойко В. Й. та в присутності головного бухгалтера Хамзіної Н. А. Перед початком перевірки посадові особи відповідача зареєструвалися у відповідності до вимог Указу Президента України "Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності" в журналі реєстрації перевірок позивача. За результатами планової перевірки був складений акт № 2381/23-3-00242861 від 19 грудня 2006 року з додатками (т. 1 арк. справи 11-31), підписаний генеральним директором позивача Бойко В. Й. та головним бухгалтером  Хамзіною Н. А.

На підставі акту перевірки № 2381/23-3-00242861 від 19 грудня 2006 року у зв'язку з  порушенням вимог пункту 3.1 статті 3, пункту 4.1 статті 4, підпункту 6.1.1 пункту 6.1, підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6, підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” ДПІ у м. Харцизьку були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

-          № /0 від 19 грудня 2006 року (т. 1 арк. справи 9) про визначення податкового зобов’язання за грудень 2005 року та період з 1 лютого 2006 року по 30 червня 2006 року у сумі 981 грн., в тому числі за травень 2006 року у сумі 831 грн., за червень 2006 року у сумі 150 грн. з  нарахуванням штрафних санкцій у розмірі 490 грн. 50 коп.;

-          № /0 від 19 грудня 2006 року (т. 1 арк. справи 10) про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість: за 12 місяць (грудень) 2005 року у сумі 27799 грн., за 2 місяць (лютий) 2006 року у сумі 56646 грн., за 3 місяць (березень) 2006 року у сумі 56934 грн., за 4 місяць (квітень) 2006 року у сумі 57575 грн., за 5 місяць (травень) 2006 року у сумі 94772 грн., за 6 місяць (червень) 2006 року у сумі 67348 грн. (разом у сумі 361074 грн.) та нарахування штрафних санкцій у розмірі 18523 грн. 11коп. на відшкодовану суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 37046 грн. 22 коп.

В адміністративному порядку зазначені податкові повідомлення - рішення не оскаржувалися.

Відповідач в акті перевірки та запереченнях зазначив, що з метою підтвердження експорту товарів УКСП "Донбас-Ліберті" на перевірку податковому органу були надані вантажно-митні  декларації, в яких у восьмому розділі „одержувач/імпортер” була вказана компанія „Unicity LLS”, США, яка на думку ДПІ у м. Харцизьку, не відповідає вимогам чинного законодавства України як експортер, оскільки 25 жовтня 2006 року ДПА України була отримана інформація  № 19921/7/26-4317  від служби внутрішніх доходів США про те, що компанія „Unicity LLS”  зареєстрована в США, проте не отримувала коду платника податків, не подає податкову звітність та не має „фізичної” присутності в США, а вказана адреса є адресою зареєстрованого агента і використовується переважно для пересилання та отримування документів. Згідно відповіді Управління по податкам і зборам, Вашингтон, округ Колумбія 20224 від 5 жовтня 2006 року встановлено, що у результаті пошуків не знайдено ніяких фактів, що свідчать про те, що ця компанія коли–небудь знаходилася на території США чи вела будь-яку господарську діяльність на території США. Посадові особи ДПІ у м. Харцизьку дійшли до висновку, що в вантажно-митні декларації внесена фірма, яка не знайдена серед діючих компаній США, тому надані позивачем до перевірки вантажно-митні декларації не є належно оформленими, а зовнішньоекономічний контракт укладений між УКСП "Донбас-Ліберті", м. Харцизьк та компанією „Unicity LLS”, США не відповідає вимогам законів України та чинним міжнародним договорам, згоду на обов’язковість яких надано Верховною Радою України. Відповідач в запереченнях зазначив, що у випадку неможливості документального підтвердження статусу іноземної фірми, такі угоди можуть бути визнані судом недійсними.  Таким чином,  підставою для зменшення самостійно задекларованого позивачем податкового кредиту грудня 2005 року, лютого - червня 2006 року та прийняття оспорюваних рішень була інформація про несплату компанією „Unicity LLS”, США  податків та відсутність даних про її фактичне місцезнаходження.

З цього приводу суд зазначає, що всупереч вимогам частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких в адміністративних справах про протиправність рішень суб’єкта владних повноважень, обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, відповідач не довів правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень та складу правопорушень, оскільки наявні у справі докази свідчать про наступне.

Взаємовідносини між позивачем та компанією „Unicity LLS”, США врегульовані умовами зовнішньоекономічного контракту № В 19/2004 від 9 листопада 2004 року, який діяв згідно доповнення № 2 від 27 грудня 2005 року до 31 грудня 2006 року (т. 1 арк. справи 32-35, 41, т. 3 арк. справи 4-7). Обов’язки передбачені цим контрактом були виконані позивачем та компанією „Unicity LLS” у повному обсязі: позивач здійснив експортну поставку фібри сталевої згідно вантажно-митних декларацій,  компанія „Unicity LLS” оплатила її меморіальними валютними ордерами на підставі відповідних INVOICE (рахунків) (т. 1 арк. справи 42-139, т. 3 арк. справи 25-26).

Правові норми Закону України „Про податок на додану вартість” № 168/97-ВР від 3 квітня 1997 року зі змінами та доповненнями станом на час існування спірних правовідносин, які як визначено ДПІ у м. Харцизьку в акті перевірки, були порушені позивачем при формуванні податкового кредиту грудня 2005 року та відповідних періодів з лютого 2006 року по  червень 2006 року передбачають наступне:

·          підпункт 3.1.3 пункту 3.1 статті 3 - об'єктом оподаткування є операції платників податку з  вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або реекспорту, поставки транспортних послуг по перевезенню пасажирів, вантажобагажу (товаробагажу) та вантажу за межами державного кордону України;

·          пункт 6.1 статті 6 - об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків;

·          пункт 6.2 статті 6 - при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку на додану вартість становить "0" відсотків до бази оподаткування, при цьому товари вважаються експортованими платником податку в разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленою митною вантажною декларацією – підпункт 6.2.1;

·          підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 - не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Суд встановив, що факт експорту згідно контракту № В 19/2004 від 9 листопада 2004 року фібри сталевої  засвідчений належно оформленими вантажно–митними деклараціями, що відповідає вимогам підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України „Про податок на додану вартість” та є підставою для застосування „0” ставки податку на додану вартість.  Законом України "Про державну податкову службу в Україні" податковим органам не надано право оцінювати правомірність та правильність заповнення вантажно–митних декларацій та контролювати проходження товарів через митний кордон України. Ці функції згідно Митного кодексу України належать митній службі, до складу якої входить Амвросіївська митниця. Згідно листа Амвросіївської митниці № 18-28/2555-2 від 8 червня 2007 року (т. 3 арк. справи 37-38) підтверджено фактичне вивезення з митної території України товарів, оформлених УКСП "Донбас-Ліберті" за вантажно-митними деклараціями: № 701000002/5/203994 (т. 3 арк. справи 26) дата фактичного вивезення 5 листопада 2005 року; № 701000002/5/204266 (т. 3 арк. справи 25) – 26 листопада 2005 року; № 701000002/5/204663 (т. 1 арк. справи 43) – 3 січня 2006 року; № 701000002/5/204640 (т. 1 арк. справи 42) – 2 січня 2006 року; № 701000002/6/200035 т. 1 арк. справи 44) –16 січня 2006 року; № 701000002/6/200076 (т. 1 арк. справи 45) - 22 січня 2006 року; № 701000002/6/200100 (т. 1 арк. справи 46) - 22 січня 2006 року; № 701000002/6/200197 (т. 1 арк. справи 47) - 4 лютого 2006 року; № 701000002/6/200431 (т. 1 арк. справи 51) - 26 лютого 2006 року; № 701000002/6/200392 (т. 1 арк. справи 50) - 19 лютого 2006 року; № 701000002/6/200372 (т. 1 арк. справи 49) - 19 лютого 2006 року; № 701000002/6/200328 (т. 1 арк. справи 48) - 12 лютого 2006 року; № 701000002/6/200543 (т. 1 арк. справи 63) - 7 березня 2006 року; № 701000002/6/200676 (т. 1 арк. справи 62) - 18 березня 2006 року; № 701000002/6/200733 (т. 1 арк. справи 61) - 24 березня 2006 року; № 701000002/6/200761 (т. 1 арк. справи 60) - 25 березня 2006 року; № 701000002/6/201183 (т. 1 арк. справи 64) - 1 травня 2006 року; № 701000002/6/201156 (т. 1 арк. справи 65) -  27 квітня 2006 року; № 701000002/6/201128 (т. 1 арк. справи 66) - 23 квітня 2006 року; № 701000002/6/201021 (т. 1 арк. справи 53) - 14 квітня 2006 року; № 701000002/6/200945 (т. 1 арк. справи 52) - 7 квітня 2006 року; № 701000002/6/201325 (т. 1 арк. справи 59) - 14 травня 2006 року; № 701000002/6/201411 (т. 1 арк. справи 58) - 19 травня 2006 року; № 701000002/6/201451 (т. 1 арк. справи 57) - 20 травня 2006 року; № 701000002/6/201558 (т. 1 арк. справи 56) - 28 травня 2006 року; № 701000002/6/201620 (т. 1 арк. справи 55) - 31 травня 2006 року; № 701000002/6/201646 (т. 1 арк. справи 54) - 1 червня 2006 року. Про цей факт свідчить запис на зворотному боці кожної вантажно-митної декларації, згідно вимог спільного наказу Державної митної служби та Державної податкової адміністрації України від 21 березня 2002 року № 163/121, затверджений підписом керівника митного органу та засвідчений гербовою печаткою митниці.    Тобто, основна умова застосування "0" ставки податку на додану вартість згідно підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість" щодо підтвердження експортних операцій належним чином оформленими вантажно-митними деклараціями позивачем була дотримана та митними органами з цього приводу порушення не встановлювалися.

Крім того, в матеріалах справи наявні податкові накладні підтверджуючі факт експортної поставки позивачем фібри сталевої згідно контракту № В 19/2004 від 9 листопада 2004 року, що були внесені у відповідний реєстр та враховані при формуванні відповідних показників податкових декларацій з податку на додану вартість за грудень 2005 року,  з лютого 2006 року по  червень 2006 року (т. 2 арк. справи 20-72). Відповідач у поясненнях (т. 3 арк. справи 15-18) зазначив, що заявлені УКСП "Донбас-Ліберті" суми  бюджетного відшкодування за листопад 2005 року, грудень 2005 року, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень 2006 року перевірялися раніше та  актами від 20 лютого 2006 року № 2577/23-3-00242861, від 20 березня 2006 року № 429/23-3-00242861, від 19 квітня 2006 року № 635/23-3-00242861, від 19 червня 2006 року № 1017/23-3-00242861, від 17 липня 2006 року № 1238/23-3-00242861, довідками від 19 травня 2006 року № 748/23-3-00242861, від 18 серпня  № 1439/23-300242861 підтверджувалися на ті суми, які в подальшому податковим органом були зменшені при перевірці, результати якої оспорюються  (т. 3 арк. справи 75-139).

Щодо статусу компанії „Unicity LLS”, США суд зазначає, що  згідно листа Міністерства економіки України № 102-31/422 від 20 березня 2007 року (т. 3 арк. справи 34) спеціальні санкції, відповідно до статті 37 Закону України „Про зовнішньоекономічну діяльність”, до суб’єкта зовнішньоекономічної діяльності УКСП "Донбас-Ліберті" та іноземного суб’єкта господарської діяльності компанії „Unicity LLS”, США станом на 14 березня 2007 року не застосовувалися. Представництво компанії „Unicity LLS” на території України не зареєстроване. З метою перевірки факту реєстрації компанії „Unicity LLS” Міністерство економіки України звернулося до Торгівельно–економічної місії у складі Посольства України у Сполучених штатах Америки, яка повідомила, що за інформацією, отриманою з Відділу реєстрації корпорацій Офісу Державного секретаря штату Вест Вірджинія, компанія „Unicity LLS” була офіційно зареєстрована в штаті Вест Вірджинія 20 грудня 2000 року (реєстраційний номер 37455). Також, в зазначеному листі вказана адреса компанії „Unicity LLS”, керівництво та її засновник. Крім того, в матеріалах справи наявні установчі документи підтверджуючі повноваження  компанії „Unicity LLS” на укладання зовнішньоекономічного контракту (т. 3 арк. справи 8-13), доказів недійсності яких відповідач не надав.

Статтею 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" № 959-ХІІ від 16 квітня 1991 року зі змінами та доповненнями передбачено, що суб'єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання договору (контракту). Для підписання зовнішньоекономічного договору (контракту) суб'єкту зовнішньоекономічної діяльності не потрібен дозвіл будь-якого органу державної влади, управління або вищестоящої організації, за винятком випадків, передбачених законами України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України. Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.

Відповідач доказів звернення до суду з позовом про визнання недійсним зовнішньоекономічного контракту № В 19/2004 від 9 листопада 2004 року укладеного між позивачем та компанією „Unicity LLS”, США або розгляду в судовому порядку цього питання за ініціативою інших органів чи підприємств не надав, тобто на час прийняття судом даної постанови контракт № В 19/2004 від 9 листопада 2004 року недійсним у судовому порядку не визнавався. Невідповідність його умов чинним нормам зовнішньоекономічного законодавства України або міжнародним нормам відповідач не довів. Так само, як не навів відповідач норму податкового законодавства, яка надала йому право зменшити податковий кредит по причині відсутності інформації про сплату податків іноземною компанією. Закон України "Про податок на додану вартість" в жодній зі статтей не пов'язав питання відшкодування податку на додану вартість з оплатою податку на додану вартість до бюджету іноземної держави. Згідно статті 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер та її настання пов’язане зі здійсненням протиправних дій порушником, наявністю вини та зв’язку між протиправними діями та нанесеною шкодою державі. Відповідач не довів правомірність прийняття податкових повідомлень - рішень № /0 від 19 грудня 2006 року, № /0 від 19 грудня 2006 року, як в частині донарахування податку на додану вартість, зменшення сум бюджетного відшкодування, так і в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій, тому позовні вимоги  підлягають задоволенню судом у повному обсязі.

У зв'язку з повним задоволенням судом заявлених до суб'єкта владних повноважень позовних вимог, судові витрати - судовий збір сплачений позивачем у розмірі 3 грн. 40 коп. згідно платіжного доручення № 6833 від 22 грудня 2006 року (т. 1 арк. справи 8) відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 2, 6-14, 79, частиною 1 статті 94, статтями 158-163, 167, 185, 186, 254, пунктами 6, 7 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України" № 2953-IV від 6 жовтня 2005 року, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Українсько – Канадського спільного підприємства „Донбас – Ліберті” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харцизьк до державної податкової інспекції у м. Харцизьку про: 1) визнання повністю нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 від 19 грудня 2006 року, прийнятого на підставі акту перевірки № 2381/23-3-242861 від 19 грудня 2006 року про встановлення податкового зобов’язання у сумі 981 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 490 грн. 50 коп.; 2) визнання повністю нечинним податкового повідомлення – рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 від 19 грудня 2006 року, прийнятого на підставі акту перевірки № 2381/23-3-242861 від 19 грудня 2006 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість: за 12 місяць (грудень) 2005 року у сумі 27799 грн., за 2 місяць (лютий) 2006 року у сумі 56646 грн., за 3 місяць (березень) 2006 року у сумі 56934 грн., за 4 місяць (квітень) 2006 року у сумі 57575 грн., за 5 місяць (травень) 2006 року у сумі 94772 грн., за 6 місяць (червень) 2006 року у сумі 67348 грн. (разом у сумі 361074 грн.) та нарахування штрафних санкцій у розмірі 18523 грн. 11 коп. на відшкодовану суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 37046 грн. 22 коп.  задовольнити у повному обсязі.

Визнати повністю нечинним податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 від 19 грудня 2006 року, прийнятого на підставі акту перевірки № 2381/23-3-242861 від 19 грудня 2006 року, про встановлення податкового зобов’язання у сумі 981 грн. та нарахування штрафних санкцій у розмірі 490 грн. 50 коп.

Визнати повністю нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Харцизьку № /0 від 19 грудня 2006 року, прийнятого на підставі акту перевірки № 2381/23-3-242861 від 19 грудня 2006 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість: за 12 місяць (грудень) 2005 року у сумі 27799 грн., за 2 місяць (лютий) 2006 року у сумі 56646 грн., за 3 місяць (березень) 2006 року у сумі 56934 грн., за 4 місяць (квітень) 2006 року у сумі 57575 грн., за 5 місяць (травень) 2006 року у сумі 94772 грн., за 6 місяць (червень) 2006 року у сумі 67348 грн. (разом у сумі 361074 грн.) та нарахування штрафних санкцій у розмірі 18523 грн. 11 коп. на відшкодовану суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 37046 грн. 22 коп.

Стягнути з Державного бюджету України (рахунок 0006 в банку Головного управління державного казначейства в Донецькій області, МФО 834016, ) на користь Українсько – Канадського спільного підприємства „Донбас – Ліберті” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харцизьк витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 грн. 40 коп. сплачені за платіжним дорученням № 6833 від 22 грудня 2006 року.

Постанова складена, підписана головуючою суддею Яманко В. Г. у нарадчій кімнаті та проголошена у повному обсязі в судовому засіданні 4 липня 2007 року об 11 годин 30 хвилин у присутності представників сторін у приміщенні господарського суду Донецької області (м. Донецьк, вул. Артема, 157, кабінет судових засідань № 210).

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя