донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.11.2007 р.                                                                          справа №24/275

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Онищенко А.В.. довіреність №14403 від 21.12.2006року,

від відповідача:
Єрьоменко Е.М., довіреність №21 від 21.08.2007 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Стахановських вагонобудівний завод" м.Стаханов

на рішення господарського суду

Донецької області

від
27.02.2007 року

по справі
№24/275

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Стахановських вагонобудівний завод" м.Стаханов

до
Відкритого акціонерного товариства "Концерн "Стірол" м.Горлівка

про
стягнення 42 775 грн. 83 коп

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство “Стахановський вагонобудівний завод” м.Стаханов Луганської області   звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Концерн Стірол”  м.Горлівка Донецької області про стягнення 42775грн.83коп, у тому числі  витрати по оплаті залізничного тарифу з урахуванням індексу інфляції в сумі  36097грн.24коп., неустойка в розмірі  5727грн. 53коп., 3% річних –951грн.06коп. /арк. справи 6-8, том1/.

Рішенням від 27.02.2007року господарський суд Донецької області / суддя  Ломовцева Н.В./  у задоволенні позовних вимог відмовив. /арк. справи 92-93, том1/.

Рішення мотивоване тим, що між ВАТ „Стахановський вагонобудівний завод” (Продавець) та ВАТ „Концерн Стирол” (Покупець) укладено договір купівлі-продажу № 150 від 30.05.2005р., строком дії до 31.12.2005р.Згідно з п. 4.4 договору Покупець відшкодовує Продавцю витрати по оплаті ж.д. тарифу та послуг перевізника, пов’язаних з доставкою товару до станції призначення протягом 5 (п’яти) банківських днів з моменту отримання від Продавця відповідних рахунків на оплату.10.08.2005р. позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № ВЗ-0002208 від 10.08.2005р. на оплату ж.д. тарифу та послуг перевізника на суму 21240,74 грн. з ПДВ. Даний рахунок відповідач оплатив в повному обсязі платіжним дорученням № 8719 від 12.09.2005р., чим виконав свої зобов’язання за спірним договором належним чином, відповідно до його умов.   30.11.2005р. позивачем було додатково виставлено відповідачу рахунок № ВЗ-0001392 на доплату ж.д. тарифу та послуг перевізника на суму 33540 грн. з посиланням на той факт, що при виставленні рахунку № ВЗ-0002208 від 10.08.2005р. було застосовано невірний коефіцієнт в результаті помилки товарного касира станції Стаханов ДП „Донецька залізниця" та перерахуванням ВАТ „Стахановський вагонобудівний завод” на користь перевізника доплату ж.д. тарифу та послуг перевізника в розмірі 33540 грн. на підставі листа ДП „Донецька залізниця" від 26.09.2005р. № 280. ДП „Донецька залізниця” та ВАТ „Стахановський вагонобудівний завод” здійснили повний розрахунок на станції призначення –Горлівка ДП „Донецька залізниця”. Вартість ж.д. тарифу не являється додатковою платою, збором та штрафом, тому звернення залізниці до позивача з вимогою сплатити грошові кошти у зв’язку із помилкою   товарного касира станції Стаханов ДП „Донецька залізниця" являється незаконним. Таким чином, сплата грошових коштів з боку позивача на користь ДП „Донецька залізниця” згідно листа начальника станції Стаханов № 280 від 26.09.2005р. не є обов’язковою для позивача і не являється підставою для відшкодування сплаченої суми відповідачем.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 21.05.2007року /головуючий Мирошниченко С.В., судді М’ясищев А.М., Шевкова Т.А./  рішення господарського суд Донецької області від 27.02.2007року у справі №24/275  залишено без змін. /арк. справи 145-146, том1/

Вищий господарський суд України постановою від 04.09.2007року  постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.05.2007року у справі №24/275 скасував, справу передав на новий розгляд до  Донецького апеляційного господарського суду./арк. справи 162-165, том1/.

Відкрите акціонерне товариство “Стахановський вагонобудівний завод” м.Стаханов Луганської області в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2007року у справі №24/275 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. /арк. справи 97-100, том1/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в порушення ст. 204 Цивільного кодексу України, суд першої інстанції зробив висновок відносно того, що вимога про доплату залізничного тарифу є неправомірною, здійснена з порушенням встановленого порядку, а рішення суду відносно недійсності даної угоди не існує; виходячи з  ст. 62 Статуту залізниць України, п.п. 1.3., 2.6. та 2.7. Правил розрахунку за перевезення  вантажів, затверджених Міністерством транспорту України 22.11.2000 р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за  №  864/5085 кінцеві розрахунки між залізницями та отримувачами  за перевезення вантажів за перевезення вантажів  здійснюється на станціях призначення, а позивач у даному випадку був відправником вантажу;  можливість помилки у правильності розрахунку сум залізничного тарифу неможливо виключити, тому є неправомірним встановлення заборони на виправлення даної помилки та проведення доплати, у діючому законодавстві відсутня норма, що забороняє проводити виправлення таких помилок та доплату сум залізничного тарифу та наступним їх відшкодуванням з урахуванням вимог договору.

Крім того, позивач звернув увагу на порушення місцевим судом ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України у  зв'язку з  відмовою залучити до участі у розгляді спору в якості третьої особи Державне підприємство "Донецька залізниця" м. Донецьк, оскільки господарський суд Донецької області повинен був залучити Залізницю до участі у справі, оскільки оскаржуване  рішення стосується її прав та обов'язків.

Представник Відкритого акціонерного товариства “Концерн Стірол”  м.Горлівка Донецької області вважає рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2007року у справі №24/275 законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на відповідність винесеного рішення фактичним обставинам справи, припинення зобов’язання відповідача по оплаті поставлених залізничних вагонів та залізничного тарифу оплатою рахунку №В3-ООО2208   від 10.08.2005року, відсутністю вини відповідача у помилці тарифного касира; на думку відповідача, оплата грошових коштів з боку позивача на користь ДП “Донецька залізниця” згідно  листа начальника станції Стаханов  №280 від 26.09.2005року не є обов’язковою і не є  підставою для відшкодування відповідачем залізничного тарифу позивачу.

Представник Відкритого акціонерного товариства “Стахановський вагонобудівний завод” м.Стаханов Луганської області   звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з клопотанням про залучення до матеріалів справи документів: платіжних доручень №42/43, №41/ 82, №40/63, №39/63, № 38/12, №38/18,  акту звірки розрахунків між позивачем та ДП “Донецька залізниця”, звіту, листа №2012/334 від 07.11.2007року, яке судовою колегією не задовольняється в зв’язку з недоцільністю.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України  на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню з наступних підстав.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення./ ст. 908 Цивільного кодексу України/.

У відповідності зі ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту , а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором...

10.06.2004року між позивачем / Вантажовласник/ та Донецькою залізницею в особі Папаснянської виробничої дільниці Луганської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці /Залізниця/ укладено договір №396-38 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги зі строком дії до 31.12.2006року./ арк. справи 72, том1/

22.12.2005року та 04.10.2006року укладені додаткові угоди №4 та №6-1  до договору №396-38 від 10.06.2004року / арк. справи 73, 74 том1/.

У міру виконання перевезень та надання послуг Залізниця  списує відповідні суми  / провізну плату, додаткові збори, штрафи, плату за користування вагонами та контейнерами/ з особового рахунку  Вантажовласника на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами, контейнерами. / п. 3.2 додаткової угоди №4, арк. справи 73, том1/.

Залізниця після списання надає Вантажовласнику через станцію перелік списаних сум. По закінченні кожного місяця  Залізниця надає Вантажовласникові витяг з його особового рахунку і податкову накладну. / п.3.3 додаткової угоди №4, арк. справи 73, том1/.

30.05.2005року між Відкритим акціонерним товариством “Стахановський вагонобудівний завод” м.Стаханов Луганської області  / Продавець/ та Відкритим акціонерним товариством “Концерн Стірол”  м.Горлівка Донецької області / Покупець/ укладений договір купівлі - продажу №150 зі строком дії до 31.12.2005року, предметом якого є зобов’язаність позивача поставити, а відповідача прийняти та оплатити нові вагони для мінеральних добрив  у кількості 50шт на умовах, викладених у даному договорі. / арк. справи 10, том1/.

Сторонами не заперечується, що по даному договору на адресу відповідача відправлені  50 / п’ятдесят/ вагонів для мінеральних добрив, що підтверджується квитанцією  про приймання вантажу №51824025. / арк. справи 44, том1/

На виконання умов договору №396-38 від 10.06.2004року залізниця  надала позивачу  витяг з його особового рахунку від 10.08.2005року про списання 20280грн. та витяг від 29.09.2005року про списання 33540грн.на підставі перевізних документів, а саме квитанції про приймання вантажу №51824025  від 09.08.2005року/ арк. справи 16, том1/.

Відповідно до п.4.4 договору купівлі - продажу  №150 відповідач відшкодовує  позивачу витрати по оплаті залізничного тарифу та послуги перевізника , пов’язані з доставкою товару до станції призначення протягом 5 / п’яти/ банківських днів з моменту отримання від позивача відповідних рахунків на оплату. Такі рахунки передаються позивачем на адресу відповідача шляхом факсимільного зв’язку з наступним направленням оригіналу документа.

Тобто, відповідач відшкодовує позивачу витрати з моменту отримання відповідних рахунків на оплату , які передаються позивачем на адресу відповідача шляхом факсимільного зв’язку з наступним направленням оригіналу документа.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.08.2005року позивачем наданий відповідачу рахунок –фактура  №В3-ООО2208 на оплату залізничного тарифу та додаткового збору на суму 21240грн.74коп. з ПДВ, який відповідачем оплачений у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №8719 від 12.09.2005року / арк. справи 66, том1/.

Листом за №280 від 26.09.2005року станція Стаханов повідомила позивача, що по відправці №51824025 була стягнута сума 20280грн. З ПДВ, необхідно було стягнути 53820грн. з ПДВ, оскільки товарним касиром було застосовано невірний коефіцієнт в зв’язку з чим, просить позивача перерахувати суму 33540грн. з ПДВ на   ліцьовий рахунок Попаснянського ТехПД. /арк. справи17, том1/.

29.09.2005року позивач перерахував Попаснянському технологічному центру по обробці перевізних документів суму 33540грн., що підтверджується матеріалами справи, а саме, витягом з особливого рахунку, в якому зазначено номер 51824025 квитанції про приймання вантажу, а саме 50 вагонів. / арк. справи 16, том1/.

02.12.2005року позивачем додатково надісланий відповідачу рахунок №ВЗ –ООО 1392 від 30.11.2005року на відшкодування залізничного тарифу на суму 33540грн, оскільки при виставленні рахунку  №В3-ООО2208 від 10.08.2005року товарним касиром станції Стаханов  ДП “Донецька залізниця” було застосовано  невірний коефіцієнт в результаті помилки. /арк. справи28, том1/

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки відповідно п.4.4 договору купівлі - продажу №150 відповідач зобов’язаний відшкодувати позивачу витрати по оплаті залізничного тарифу та послуги перевізника протягом 5 –ти банківських днів з моменту отримання від позивача відповідних рахунків на оплату , такий рахунок №ВЗ –ООО 1392 від 30.11.2005року  надіслано відповідачу 02.12.2005року, що підтверджується фіскальним чеком / арк. справи 28, том1/, факт отримання рахунку відповідачем не заперечується, позовні вимоги позивача в стягненні 33540грн. підлягають задоволенню.

Частина 2 пункту 7.2 договору купівлі –продажу  №150 передбачає, що у разі несвоєчасної оплати  Продавцю/ позивачу/ витрат по оплаті залізничного тарифу та послуг перевізника  згідно п.4.4 цього договору, Покупець / відповідач/ сплачує Продавцю неустойку  у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми відшкодування за кожний день прострочки.

Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо  інше  не  встановлено  законом або договором, припиняється через шість місяців від дня,  коли зобов'язання  мало бути виконано.

Позовні вимоги  в частині стягнення неустойки не підлягають задоволенню, оскільки рахунок №ВЗ –ООО1392 від 30.11.2005року  надіслано відповідачу 02.12.2005року , з позовом  позивач звернувся 22.11.2006року , що підтверджується відміткою на поштовому конверті  / арк. справи 29, том1/. Тобто, нарахування санкцій триває тільки протягом шести місяців, інший строк договором не передбачений.

Ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється  від відповідальності  за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором

Оскільки відповідач не виконав свої зобов’язання за договором купівлі - продажу №150, позовні вимоги в частині стягнення індексу інфляції в сумі 2540грн.40коп., 3% річних в сумі 948грн.31коп. підлягають задоволенню.

Посилання Відкритого акціонерного товариства “Концерн Стірол”  м.Горлівка Донецької області на те, що зобов’язання виконано, оскільки 10.08.2005року оплачений залізничний тариф, який зазначений у квитанції про приймання вантажу №51824025, судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду не приймається, оскільки Правилами розрахунків за перевезення вантажів, які зареєстровані  в Міністерстві юстиції України 24.11.2000року за № 864/5085 не передбачено звільнення одержувача від сплати провізної плати у зв’язку невірним застосуванням коефіцієнту в результаті помилки тарифного касиру.

Правилами / п.1.4 / передбачено, якщо відправник / одержувач/ не внесе залізниці належні їй платежі , то залізниця для покриття  своїх витрат використовує заставне право і реалізує вантаж згідно  зі статтями 49 Статуту  / залізниця може реалізувати цей вантаж у порядку, встановленому Правилами/; ст. 51 Статуту /залізниця використовує заставне право і реалізує вантаж після закінчення передбаченого Правилами граничного терміну  / 30 діб/ його зберігання./

У даному випадку вантаж видано, позивач оплатив  провізну плату  в сумі 20280грн. та 33540грн на підставі договору №396-38, який укладений між позивачем та Донецькою залізницею в особі Папаснянської виробничої дільниці Луганської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці , що підтверджується витягами від 10.08.2005року та 29.09.2005року з особливого рахунку ; пунктом 4.4 договору купівлі - продажу №150, який укладений між позивачем та відповідачем, передбачена зобов’язаність відповідача відшкодовувати позивачу витрати по оплаті залізничного тарифу та послуги перевізника, тому зобов’язання відповідача за договором купівлі-продажу №150 повинні бути їм виконані.

Суд першої інстанції необґрунтовано посилається на п.4.2 договору  купівлі-продажу №150 та на виконання відповідачем зобов’язань за договором купівлі-продажу№150,оскільки дане твердження спростовується вищевикладеним ,у даному випадку предмет спору  не стосується неоплати вартості нових вагонів, вартість яких зазначена в п.4.1.2 договору.

Пункт 4.4 договору купівлі-продажу №150 не передбачає ніякої ціни, цей пункт передбачає зобов’язаність відповідача відшкодовувати позивачу витрати по оплаті залізничного тарифу і послуг перевізника пов’язаних з доставкою товару з моменту отримання від позивача рахунків на оплату.

Ствердження Відкритого акціонерного товариства “Концерн Стірол”  м.Горлівка Донецької області , що оплата грошових коштів з боку позивача на користь ДП “Донецька залізниця” згідно  листа начальника станції Стаханов  №280 від 26.09.2005року не є обов’язковою і не є  підставою для відшкодування, судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Крім того, предмет спору  - стягнення витрат по оплаті залізничного тарифу за договором купівлі-продажу №150. У даному випадку не розглядаються зобов’язання позивача та залізниці за договором перевезення №396-38.

Доводи скаржника , що судом першої інстанції порушені вимоги ч.1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України  у зв’язку з відмовою  залучити до участі у справі  у якості третьої особи  Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк, судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду не приймається до уваги, оскільки предмет спору ніяким чином не стосується прав та інтересів Залізниці. Спірні правовідносини виникли під час виконання сторонами договору купівлі –продажу №150 , який залізниця не підписувала.

З урахуванням вищезазначеного рішення господарського суду Донецької області від 27.02.2007року у справі №24/275  підлягає скасуванню, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача витрат по оплаті залізничного тарифу з урахуванням індексу інфляції в сумі  36050грн.40коп.; 3% річних в сумі 948грн.31коп.  з урахуванням уточненого розрахунку. В решті позовних вимог , у тому числі  вимог про стягнення неустойки в розмірі 5727грн.53коп. відмовити.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання позову в сумі 370грн; витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 99грн.48коп.; витрати за подання  апеляційної скарги в сумі 185грн, витрати за подання касаційної скарги в сумі 213грн.88коп. відносяться на  Відкрите акціонерне товариство “Концерн Стірол”  м.Горлівка Донецької області.

Керуючись  ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105,122 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Стахановський вагонобудівний завод” м.Стаханов Луганської області   задовольнити частково.

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Стахановський вагонобудівний завод” м.Стаханов Луганської області   до Відкритого акціонерного товариства “Концерн Стірол”  м.Горлівка Донецької області в сумі 36050грн.40коп. витрат по оплаті залізничного тарифу з урахуванням індексу інфляції, 3% річних в сумі 948грн.31коп. задовольнити.

У решті позовних вимог, у тому числі   вимог про стягнення неустойки в сумі 5727грн.53коп відмовити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Концерн Стірол”  м.Горлівка Донецької області  /84610, Донецька область. М.Горлівка, вул.. Горлівської дівізії,10, / на користь Відкритого акціонерного товариства “Стахановський вагонобудівний завод” м.Стаханов Луганської області   /94018, Луганська область, м.Стаханов, пр.Леніна,67, / витрати по оплаті залізничного тарифу з урахуванням індексу інфляції в сумі 36050грн.40коп. , 3% річних в сумі 948грн.31коп., витрати по сплаті держмита за подання позову в сумі 370грн; витрати за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 99грн.48коп.; витрати по сплаті державного мита за подання  апеляційної скарги в сумі 185грн, витрати за подання касаційної скарги в сумі 213грн.88коп.

Господарському суду Донецької області у відповідності з  ст. 122 Господарського процесуального кодексу України видати відповідний наказ.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС