Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10  грудня 2007 року                                                               справа №51/342-07

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді О.В.Шевель

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача                    -          Шевченко Н.М., Доля Н.О.

відповідача                  -          не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 5 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вхідний № 3362Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від              18 жовтня 2007 року у справі № 51/342-07

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Благовість", с. Дейкалівка, Зінківський район, Полтавська область

до  Науково-виробничої фірми "Сінтал'Д" ТОВ, м. Харків

про стягнення 95943,14 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 18 жовтня 2007 року у справі №51/342-07 (суддя Шарко Л.В.) позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 186862,14 грн. основного боргу, 24193,13 грн. пені, 4269,37 грн. трьох відсотків річних, 2153,24 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач з вказаним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 18 жовтня 2007 року  та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в стягненні з відповідача пені, розмір якої визначений судом першої інстанції у сумі 24193,13 грн. та покласти на позивача всі судові витрати. Представник відповідача в призначене судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідно до встановленого законодавством порядку він належним чином був повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Позивач  у своєму відзиві на апеляційну скаргу просить прийняте по справі  рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення. При цьому він зазначає, що господарський суд області належним чином дослідив усі матеріали справи та дав правильну правову оцінку обставинам спору. Разом з тим його представник в судовому засіданні повідомив про те, що яких-небудь інших документів, які можуть мати відповідне відношення до розгляду поданої апеляційної скарги у нього немає, і розгляд справи може здійснюватися на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що 12 жовтня 2006 року між сторонами був укладений договір № 85/2006-ПСЗ купівлі-продажу сільськогосподарської продукції, відповідно до умов якого (в редакції додаткової угоди до договору № 85/2006-ПСЗ купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 12.10.2006 року) продавець (позивач по справі) зобов’язується передати у власність покупця (відповідач по справі) майно, а саме: цукровий буряк врожаю 2006 року, якій відповідає вимогам ДСТУ-4327:2004, у кількості 1450,00 тон,  у заліковій вазі в строк до 20 листопада 2006 року, а покупець зобов’язується прийняти майно та сплатити за нього встановлену цим договором грошову суму. Відповідно до статті 9 договору від 12 жовтня 2006 року з у рахуванням змін, які були внесені додатковою угодою до договору від 23 жовтня 2006 року, загальна ціна цього договору становить 321750,00грн., з урахуванням ПДВ.

Факт прийняття товару відповідачем підтверджується накладною № 417 від 31.10.2006 року, накладною № 418 від 13.10.2006 року, накладною № 148 від 09.11.2006 року та довіреностями серії ЯМЦ № 470811 від 19.11.2006 року, серії ЯМЦ № 470693 від 31.10.2006 року. Всього позивач передав відповідачу 1046,270 тон цукрового буряка у заліковій вазі на суму 230880,94 грн., разом з ПДВ.

Статтею 10 договору (в редакції додаткової угоди до договору № 85/2006-ПСЗ купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 12.10.2006 року) встановлено, що покупець оплачує продавцю фактично прийнятий кондиційний товар у заліковій вазі за ціною 215,00 грн. за 1 тону, з урахуванням ПДВ 20% за 450 тон та наступні 1000 тон у заліковій вазі за ціною 225,00 грн. за 1 тону, з урахуванням ПДВ 20%.

Однак, відповідач, взяті на себе зобов’язання за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 12.10.2006 року по оплаті завезеного товару не виконав у повному обсязі, вартість переданого товару повністю не оплатив, перерахувавши на розрахунковий рахунок позивача за переданий товар лише 50000,00 грн. у жовтні 2006 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 15.08.2007 року становить 180880,94 грн.

Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача вартість виконаних робіт по перевезенню цукрового буряка автотранспортом у розмірі 5981,20 грн., відповідно до статті 14 договору. Факт виконання робіт по перевезенню цукрового буряка підтверджується актом виконаних робіт №1 до договору № 85/2006 від 12.10.2006 року , підписаним обома сторонами 04.11.2006 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 2 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний  сплатити  продавцеві  повну   ціну переданого товару.  Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 ЦК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Представник позивача також просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму нарахованої пені у розмірі 24193,13 грн. та суму трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 4269,37 грн. Відповідно до статті 34 договору № 85/2006-ПСЗ купівлі-продажу сільськогосподарської продукції від 12.10.2006 року, передбачено, що покупець, який прострочив виконання грошового зобов’язання по цьому договорі, на вимогу продавця зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три відсотки річних від простроченої суми, а також пеню, розмір якої встановлюється законодавством України.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня. Розмір нарахованої пені (неустойки) за невиконання грошового зобов’язання  за даним договором складає 24193,13 грн. та зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції визнав вимоги  позивача обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, у разі задоволення позовних вимог, покладені на відповідача.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна  та належна  правова оцінка, через що відсутні  підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської  області  забезпечив  додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно   дослідив  фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази  в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.  Наведені  відповідачем  у обґрунтування  своєї апеляційної скарги доводи не підтверджені матеріалами справи. Жодних належних та допустимих доказів на  підтвердження  викладених у апеляційній скарзі доводів відповідач не надав. Крім того, знаючи про дату, час та місце розгляду своєї апеляційної скарги ( про що свідчить повідомлення про вручення  поштового відправлення,  відповідач не забезпечив  явку у призначене  судове засідання.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду  Харківської області від 18 жовтня 2007 року по справі № 51/342-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя

В.В.Афанасьєв

суддя

А.І.Бухан

суддя

О.В.Шевель