ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" жовтня 2007 р.
Справа  № 16/278-07-7935

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Шевченко Г.В.

За участю представників сторін:

Від позивача:      Дубенко О.М. - за довіреністю від 13.06.2007р.;

Від відповідача:  Гроховецький Є.А. - директор

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Сільгоспмашпостач” до дочірнього підприємства “Ширяївський сільгосппостач” Одеського закритого акціонерного товариства “Сільгосппостач” про стягнення 16725,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Сільгоспмашпостач” (далі по тексту ТОВ „ Сільгоспмашпостач”) звернулося до господарського суду Одеської області з позовними вимогами про стягнення з дочірнього підприємства “Ширяївський сільгосппостач” Одеського закритого акціонерного товариства “Сільгосппостач”  (далі по тексту ДП „Ширяївський сільгосппостач”) 16725,00 грн. заборгованості за отриману продукцію.  Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням ДП „Ширяївський сільгосппостач” зобов’язань в частині своєчасної та повної оплати вартості одержаних від ТОВ „ Сільгоспмашпостач” товарів.

Відповідачем  у судовому засіданні  позовні вимоги ТОВ „Сільгоспмашпостач” про стягнення 16725,00 грн. заборгованості за отриману продукцію не заперечувались.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Відповідно до статуту ТОВ “Сільгоспмашпостач”, затвердженого рішенням зборів учасників товариства від 20.04.2007р., ТОВ “Сільгоспмашпостач” створено в результаті реорганізації дочірнього підприємства “Сільгоспмашпостач” товариства з обмеженою відповідальністю “Сільгосппостач” (далі по тексту ДП “Сільгоспмашпостач”) шляхом перетворення та є його правонаступником.

Згідно з передавальним актом від 20.04.2007р., складеним ліквідаційною комісією ДП “Сільгоспмашпостач”, у зв’язку з перетворенням ДП “Сільгоспмашпостач” у ТОВ “Сільгоспмашпостач”, яке є правонаступником ДП “Сільгоспмашпостач”, від ДП “Сільгоспмашпостач” до позивача перейшло все майно, права та обов’язки.

Відповідно до розрахункових накладних (присутні в матеріалах справи) в період з 28.04.2001р. по 16.10.2006р. ДП „Ширяївський сільгосппостач” було придбано у ДП “Сільгоспмашпостач” продукцію на загальну суму 38306,52 грн. та проведено розрахунки за поставлену продукцію на суму 21581,52 грн.

Положеннями  ст. 208 ЦК України передбачено обов’язкову письмову форму для правочинів між юридичними особами. В свою чергу, відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. При цьому, у відповідності до ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Проаналізувавши наведені положення чинного законодавства України суд доходить висновку, що шляхом підписання сторонами по справі  накладних та частковим перерахуванням коштів за отриману продукцію з додержанням встановленої законом форми між ДП „Ширяївський сільгосппостач” та ДП “Сільгоспмашпостач” було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору купівлі-продажу товарів, що були передані за вказаними накладними.

Таким чином суд доходить висновку, що між сторонами виникли договірні правовідносини відносно купівлі-продажу продукції.

Однак, як вбачається з акту звірки взаємних розрахунків між ДП „Ширяївський сільгосппостач” та ДП “Сільгоспмашпостач” від 09.01.2007р., внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язань з оплати поставленої йому продукції за період з 28.04.2001р. по 16.10.2006р. за ДП „Ширяївський сільгосппостач” утворилась заборгованість у сумі 16725,00 грн.

ДП „Сільгоспмашпостач” було направлено відповідачу претензію від 18.04.2007р. з вимогою сплатити заборгованість в сумі 16725,00 грн., яка була залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

Враховуючи, що ТОВ „Сільгоспмашпостач” є правонаступником ДП „Сільгоспмашпостач”, позивач вважаючи дії ДП „Ширяївський сільгосппостач” неправомірними, був вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов’язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

На думку суду, сума заборгованості ДП „Ширяївский сільгосппостач” перед ТОВ „Сільгоспмашпостач” у розмірі 16725,00  грн. підтверджується накладними про передачу ДП „Ширяївский сільгосппостач” обумовленого товару, а також обґрунтованим розрахунком позовних вимог, доданим позивачем до позовної заяви. З огляду на викладене, а також враховуючи, що відповідач проти позовних вимог не заперечує, суд доходить висновку про правомірність та обґрунтованість вимог ТОВ „Сільгоспмашпостач” в частині стягнення з відповідача 16725,00 грн. загальної заборгованості.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо обґрунтованості, правомірності заявлених ТОВ „Сільгоспмашпостач” позовних вимог в частині стягнення з відповідача 16725,00 грн. заборгованості за укладеними між сторонами по справі угодами та наявності підстав для їх задоволення у повному обсязі відповідно до ст.ст. 11, 207, 208, 615, 617, 625 ЦК України, ст.ст. 180,181 ГК України, у зв’язку з чим з відповідача слід стягнути на користь ТОВ „Сільгоспмашпостач”  16725,00  грн. загальної заборгованості.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу розподілити між сторонами  згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з дочірнього підприємства “Ширяївський сільгосппостач” Одеського закритого акціонерного товариства “Сільгосппостач” / 66800, Одеська область, Ширяївський район, с.м.т. Н. Ширяєво, вул. Садова, 22, /  на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Сільгоспмашпостач” / 65031, м. Одеса, вул. Новомосковська дорога, 23, р/р в „Райффайзен банк Аваль” м. Київ, МФО 380805, / 16725 грн. 00 коп. / шістнадцять тисяч сімсот двадцять пять грн.  00 коп./ - боргу;  168 грн. 00 коп. / сто шістдесят вісім грн. 00 коп./ - держмита; 118 грн. 00 коп. / сто вісімнадцять грн. 00 коп./ - витрати на ІТЗ судового процесу. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 23.10.2007р.

Суддя                                                                                       Желєзна С.П.