ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2007 р.
15:15

Справа №  6/454/07

20.09.2007 р. 15 год. 15 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Управління Пенсійного фонду України у Врадіївському районі Миколаївської області,  Миколаївська область, смт. Врадіївка, вул. Маяковського, 95.

до відповідача
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Нива”, Миколаївська область, Врадіївський район, с. Жовтневе.

про
стягнення заборгованості в сумі 56 729,07 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Киричук В.В., довіреність № 889/07 від 26.06.07.

Від відповідача
Представник не з’явився

Предмет спору: стягнення заборгованості  в сумі 56 729,07 грн.

Відповідач відзив на позовну заяву та доказів, що його обґрунтовують, не надав, представник у судове засідання не з’явився.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд –

встановив:

Відповідно до ст. 14, 15  Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-IV відповідач є страхувальником та платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно ст. 20 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-І-IV від 09.07.2003 року страхувальник зобов’язаний сплачувати  страхові  внески, нараховані за відповідний базовий звітний період,  не пізніше  ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

За результатами господарської діяльності станом на 01.06.2007 року відповідач має заборгованість  зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування розмірі 18292,90 грн., у тому числі:

-          внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування –11 921,18 грн.

-          штрафні санкції за несвоєчасну сплату страхових внесків –4164,44 грн.

-    пеня –2207,28 грн.

За результатами господарської діяльності станом на 01.06.2007 року у зв’язку з несплатою страхових внесків за період з лютого 2004 року по березень 2007 року відповідач має заборгованість  перед ПФУ у розмірі  18292,90 грн. зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем, згідно поданих до органу ПФУ розрахунків страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за лютий 2004 року - березень 2007 року нараховано до сплати 26 596,07 грн. Враховуючи, що відповідачем визначені до сплати суми внесків були погашені частково, розмір несплачених внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування становить 11 921,18 грн.

Крім цього, за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування на підставі п.2 ч. 9 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” до відповідача застосовані штрафні санкції у загальному розмірі  4843,28 грн. та нарахована пеня  в загальному розмірі 2686,06 грн., що підтверджується рішеннями про застосування штрафних санкцій та пені № 7 від 17.05.2005 року та № 37 від 14.03.2007 року. Оскільки в рахунок погашення заборгованості зі сплати штрафних санкцій відповідачем сплачено 678,84 грн., а пені –478,78 грн., сума боргу по штрафним санкціям становить 4164,44 грн., по пені –2207,28 грн.

Відповідно до п. 3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” територіальним органом Пенсійного фонду України відповідачу були надіслані вимоги про сплату недоїмки.

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” оскільки  страхувальник,  який  одержав вимогу територіального  органу  Пенсійного  фонду  про  сплату недоїмки і протягом  десяти  робочих  днів  після  її  отримання  не  сплатив зазначену  у  вимозі  суму  недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним  органом  Пенсійного  фонду,  або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного  фонду має  право   звернутися   до  господарського  суду  з  позовом  про  стягнення недоїмки.

Крім того, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058 –ІV від 09.07.2003р. в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів „б”-„з” ст. 13. Закону України „Про пенсійне забезпечення” № 1788-ХІІ від 05.11.1991р., п. 6 Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” № 21-1 від 19.12.2003р., зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 16.01.2004р. за № 64/8663, відповідач повинен вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває витрати на виплату і доставку пенсій громадянам до досягнення ними пенсійного віку, передбаченого ст. 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Станом на 01.06.2007 року відповідач має заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій на пільгових умовах за період з 2002 року по травень 2007 року в сумі 38436,17 грн., що підтверджується розрахунком суми боргу, даними картки особового рахунку, розрахунками фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів „б” - „з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно до п. 6.4. Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів  органів  Пенсійного  фонду  України  щорічно  в повідомленнях  про  розрахунок  сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,  призначених відповідно  до  частини  2 "Прикінцевих  положень"  Закону  України  "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ),  які  надсилаються  підприємствам до 20-го січня поточного року.

Пунктом 6.8.  Інструкції № 21-1 передбачено, що підприємства  щомісяця  до  25-го   числа   вносять до Пенсійного  фонду  зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку  пенсій,  призначених  на  пільгових умовах.

Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача перед ПФУ становить 56729,07 грн. (18292,90 грн. страхових внесків + 38436,17 грн. –невідшкодовані відповідачем фактичні втрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах).

Враховуючи, що станом на день розгляду справи заборгованість перед ПФУ залишилась несплаченою, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Нива”, Миколаївська область, Врадіївський район, с. Жовтневе, на користь Управління Пенсійного фонду України у Врадіївському районі Миколаївської області,  Миколаївська область, смт. Врадіївка, вул. Маяковського, 95,  заборгованість у сумі  56729,07 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя
О.В.Ткаченко