ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2007                                                                                   Справа № 14/60

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Білецька Л.М. (доповідач)

суддів
Науменко І.М., Голяшкін О.В.

при    секретарі    судового засідання:
Прокопець Т.В.

За участю прокурора

за  участю   представників сторін:
Зіма Вікторія Борисівна, посвідчення №117, прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області.

ТОВ "Сілікон" м.Світловодськ:  Семенов Євген Олексійович адвокат, довіреність №1716  від 31.10.07;
керуючий санацією:  Ніколаєнко Вікторія Андріївна , паспорт серіїЕВ№063930  від 14.09.04;
від скаржника Фонду державного майна України: Кругаль Євген Олександрович представник, довіреність №155  від 03.03.07;
Представники інших сторін у судове засідання не з"явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу та апеляційне подання
Фонду державного майна України та Заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої виступає Фонд державного майна України

на ухвалу
від 01.11.2007року

господарського суду
Кіровоградської області

у справі
№ 14/60

за  позовом
Світловодського підприємства теплових мереж, м. Світловодськ

до

відкитого акціонерного товариства „Чисті метали”, м. Світловодськ

про

визнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 01.11.2007 року у справі № 14/60 ( суддя Коваленко Н.М. ) визнано грошові вимоги кредитора ТОВ „Сілікон”, м. Світловодськ до ВАТ „Чисті метали” в сумі 2408936,84 грн. (четверта черга задоволення), а також 85,00 грн. державного мита та 40,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. (перша черга задоволення)та включено їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала мотивована тим, що за недійсною угодою потерпілим є саме кредитор, то йому повинні бути відшкодовані грошові кошти, які ним сплачені.

Фонд Державного майна України не погодився з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, у якій посилається на те, що:

-          ухвала суду порушує права та законні інтереси держави в особі Фонду державного майна України, як власника 57,2% пакета акцій ВАТ „Чисті метали”;

-          при новому розгляді спору суд першої інстанції не надав преюдиціальним фактам відповідної правової оцінки. Навпаки, суд перекрутив обставини виклавши їх у мотивувальній частині ухвали у повній відповідності з доводами ТОВ "Сілікон" викладеними у заяві від 26.07.2007 р. про зміну підстав грошових вимог (т. 13 а.с. 98-99). При цьому суд проігнорував доводи представників Фонду державного майна України та прокуратури Кіровоградської області щодо безпідставності та необґрунтованості грошових вимог;

-          згідно з абзацом 2 пункту 4 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 10.12.96 р. N02-5/422 "Про судове рішення”, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 42 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом;

-          суд першої інстанції з порушенням вимог ст. ст. 42, 33, 35, 43 ГПК України, неповно з'ясував обставини та зробив висновки, що не відповідають обставинам справи;

-          згідно з абзацом 3 пункту 8.11 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 р. № 04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", внаслідок винесення ухвали про визнання вимог кредитор набуває права брати участь у провадженні у справі про банкрутство і отримати задоволення своїх вимог за рахунок майна боржника, що за своїм змістом дорівнює судовому рішенню про задоволення позову;

-          згідно ст. 4 ГПК України, господарський суд при розгляді питання щодо визнання кредиторських вимог визнаних боржником, але оспорюваних іншими учасниками провадження у справі має керуватися вимогами ст. 78 ГПК України, тобто переконатися, що спірні вимоги кредитора обґрунтовані та підтверджені відповідними документами;

-          висновок господарського суду викладений у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, що ТОВ "Сілікон" є потерпілим та ВАТ "Чисті метали", як правонаступник ДП "Завод чистих металів" зобов'язане відшкодувати потерпілому 2408936,84 грн. не відповідає дійсності;

-          суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не надав їм відповідної правової оцінки та неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, що спричинило неправильне вирішення спору. Отже, ухвала господарського суду Кіровоградської області від 1 листопада 2007 року у справі № 14/60 є безпідставною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу скасувати та провадження по справі в частині грошових вимог ТОВ „Сілікон” до ВАТ „Чисті метали” припинити.

Заступник прокурора Кіровоградської області не погодився з ухвалою суду, подав апеляційне подання, у якому посилається на те, що:

-          порушення інтересів ВАТ „Чисті метали” знаходиться у безпосередньому причинному зв’язку з порушенням майнових інтересів держави;

-          в ухвалі від 01.11.2007 року судом викладено обставини у повній відповідності доводам ТОВ «Сілікон», вказаним у заяві від 26.07.07 про зміну підстав грошових вимог, проігнорувавши при цьому твердження представників прокуратури та Фонду державного майна України щодо необґрунтованості та безпідставності таких вимог;

-          відповідно до п.4 роз'яснення Вищого арбітражного суду України «Про судове рішення»від 10.12.1996 року № 02-5/422, відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування та доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4-2 ГПК України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом;

-          згідно з ст. 4-1 ГПК України господарський суд при розгляді питання щодо визнання кредиторських вимог визнаних боржником, але оспорюваних іншими учасниками провадження у справі, має керуватися вимогами ст.78 ГПК України, тобто переконатися, що спірні вимоги кредитора обґрунтовані та підтверджені відповідними документами;

-          господарський суд Кіровоградської області при задоволенні грошових вимог ТОВ «Сілікон»до ВАТ «Чисті метали»неповно з'ясував обставини справи та, відповідно, невірно дійшов до висновку про їх доведеність та обґрунтованість, що є порушенням вимог ст.ст.4-2, 33, 43 ГПК України;

-          висновок господарського суду у справі № 14/60 з приводу того, що ТОВ «Сілікон»є потерпілим та ВАТ «Числі метали», як правонаступник ДП «Завод чистих металів», зобов'язане відшкодувати потерпілому 2408936,84 грн., не відповідає дійсності. Крім того, в самій ухвалі від 01.11.07 не зазначено на підставі якої норми матеріального права у ВАТ «Чисті метали»виникло зобов'язання відшкодувати ТОВ «Сілікон»вказану вище суму;

-          суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, не надав їм відповідної правової оцінки та неправильно застосував норми матеріального права.

Просить апеляційне подання задовольнити, ухвалу скасувати і припинити провадження по справі в частині грошових вимог ТОВ „Сілікон” до ВАТ „Чисті метали”.

Представник ТОВ „Сілікон” надав відзив на апеляційну скаргу і апеляційне подання та вважає ухвалу суду законною і обґрунтованою, а апеляційну скаргу і апеляційне подання такими, що подані неналежними особами, внаслідок чого апеляційне провадження підлягає припиненню. Просить апеляційну скаргу і апеляційне подання залишити без задоволення, ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.11.2007р. апеляційна скарга прийнята до провадження суду, її розгляд призначений на 04.12.2007року, 04.12.2007року розгляд апеляційної скарги був відкладений до 18.12.2007 року.

Вислухавши думку прокурора, представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та апеляційного подання, інші матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга та апеляційне подання не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що у справі №1/140 рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03.07.2002 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 05.11.2001 року №1, застосовано односторонню реституцію, в силу якої ДП „Сілікон” повертає боржникові все одержане  за договором від 05.11.2001 року №1 –будівлю, а боржник повертає отримане за договором в дохід держави. Фактично продавець ДП „Завод чистих металів” ВАТ „Чисті метали” значно завищив ціну договору, тобто потерпілим є у даному випадку кредитор.

Відповідно до ч.3 ст. 5-7 ЦК УРСР в редакції 1961 року потерпілому має бути відшкодовано другою стороною понесені ним витрати, втрата або пошкодження його майна, поза межами односторонньої реституції.

Тобто в даному випадку йдеться не про матеріально-правову вимогу в порядку ст. 469 ЦК УРСР як відшкодування вартості безпідставно отриманого майна, яка дійсно розглядалась і цим обставинам надана правова оцінка в постанові ВГСУ від 31.08.2005 року  (т.13 а.с.162), а про застосування ч.3 ст. 57 ЦК УРСР, яка передбачає крім односторонньої реституції відшкодування винною стороною понесених іншою стороною витрат.

Розмір понесених витрат не спростований матеріалами справи і складає 2 408 936, 84 грн., що підтверджується платіжним дорученням про перерахування грошей боржникові.

Доводи апеляційної скарги і апеляційного подання про те, що ТОВ „Сілікон” не є потерпілим, спростовується тим, що ТОВ „Сілікон” не знав про дійсну вищу вартість майна, яке продавалося, с тим, що він внаслідок визнання угоди недійсною позбувся і приміщення, і грошей.

У апеляційній скарзі і апеляційному поданні Фондом Державного майна України і прокурором фактично ототожнюється зміст ч.1 , ч.2 ст. 57 ЦК УРСР в редакції 1963 року (власна одностороння реституція) і зміст ч.3 цієї норми, яка поза межами реституції передбачає можливість відшкодування витрат потерпілому. Це не було предметом розгляду попередніх судових інстанцій, а тому не є преюдиційним.

Держава не скористалась своїм правом вимоги у даній справі в порядку односторонньої реституції  і не заявила відповідних вимог, а тому її інтереси не порушені.

Тому суд першої інстанції правильно застосував ч.3 ст. 57 ЦК УРСР в редакції 1963 року, прийняв законне і обґрунтоване рішення, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України, м. Київ - залишити без задоволення.

Апеляційне подання заступника прокурора Кіровоградської області, м. Кіровоград - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 01.11.06р. у справі № 14/60 - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена у місячний строк до Вищого господарського Суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя                                                                     Л.М.Білецька

Суддя                                                                                         І.М.Науменко

Суддя                                                                                         О.В.Голяшкін

З оригіналом згідно

Помічник судді                                 О.В.Водопоєнко