СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

15 жовтня 2007 року

Справа № 2-26/3146-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача:
не з'явився,

відповідачів:

Гурзуфської селищної ради:

Єремейчук
В.В., довіреність б/н від 25.04.2006,

Виконавчого комітету Гурзуфської
селищної ради:

Єремейчук В.В., довіреність
№02-24/1539 від 10.09.2007,

розглянувши апеляційну скаргу
Гурзуфської селищної ради на постанову господарського суду Автономної
Республіки Крим (суддя  Проніна О.Л.) від
8 червня 2007 року у справі №2-26/3146-2007А

за позовом           Фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Гурзуфської селищної ради (вул. Подвойського,
9,смт.Гурзуф,98640)  Виконавчого комітету
Гурзуфської селищної ради (вул. Подвойського 9,смт.Гурзуф,98640)

про визнання дозволу частково
нечинним

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа -підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду Автономної Республіки  Крим з адміністративним позовом  (з урахуванням уточнень та доповнень до
нього) про визнання незаконними дії Гурзуфської селищної ради щодо встановлення
строків дії дозволу на торгівлю № 72 від 14 січня 2005 року з
місцерозташуванням торгівельної точки -АДРЕСА_2 та зобов'язання Гурзуфської
селищної ради надати дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі з місцерозташуванням
торгівельної точки -АДРЕСА_2 -безстроково.

Постановою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 8 червня 2007 року (суддя Проніна О.Л.) у справі
№ 2-26/3146-2007А  позов задоволено в
повному обсязі з тих підстав, що діючим законодавством не передбачена відмова у
видачі дозволу на розміщення об'єкту торгівлі через порушення санітарного
законодавства.

Не погодившись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову скасувати, у задоволенні позову відмовити, вважаючи
судове рішення прийнятим  при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у
судовому рішенні, не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач вказує, що він ніколи не приймав рішення про надання дозволу на
право торгівлі позивачу. За видачею дозволу на об'єкт торгівлі  за адресою: АДРЕСА_2, позивач звертався  один раз
-12 грудня 2006 року, так як павільйон був збудований лише у 2006 році,
при цьому позивач не виконав вимоги Положення „Про порядок видачі суб'єктам
підприємницької діяльності дозволів на розміщення стаціонарних об'єктів
торгівлі та сфери послуг на території Гурзуфської селищної ради” у частині
надання необхідних  для видачі дозволу
документів.

Крім цього, на думку відповідача,
суд першої інстанції не мав права приймати рішення про зобов'язання  відповідача надати позивачу дозвіл, так як
вирішення питання  про надання дозволів
відноситься до компетенції  Виконавчого
комітету.

З заперечення на апеляційну скаргу
слідує, що позивач з її доводами не згоден, вважаючи рішення суду законним та
обґрунтованим.

Розпорядженням в.о. голови суду у
зв'язку з відпусткою судді Заплава Л.М. був змінений склад колегії суддів і
суддя Заплава Л.М. замінена на суддю Антонову І.В.

Ухвалою судової колегії від 2
жовтня 2007 року до участі у справі в якості другого відповідача був залучений
Виконавчий комітет Гурзуфської селищної ради.

У судовому засіданні 2 жовтня 2007
року позивач підтримав доводи, викладені у запереченні на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 15 жовтня 2007
року  представник відповідачів підтримав
доводи апеляційної скарги.

Розглянувши справу в порядку статті
195 Кодексу адміністративного
судочинства України, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова
колегія  встановила наступне.

14 січня 2005 року ОСОБА_1
Гурзуфською селищною радою був наданий дозвіл № 72 на право торгівлі та надання
послуг на території Гурзуфської селищної ради з місцезнаходженням торгівельної
точки -АДРЕСА_2,  строком до 28 лютого
2005 року, який неодноразово продовжувався (останній раз до 31 березня 2006
року) (а.с. 7 т.1).

Рішенням  Гурзуфської селищної ради 58 сесії 4
скликання від 23 грудня 2005 року № 17 „Про впорядкування торгівлі на території
Гурзуфської слещиної ради”  було визнано
таким, що втратило чинність  рішення 10
сесії 24 скликання Гурзуфської селищної ради від 29 грудня 2002 року № 30 „Про
порядок видачі дозволів на розміщення об'єктів торгівлі у 2003 році” та
затверджено  нове Положення „Про порядок
видачі суб'єктам підприємницької діяльності дозволів на розміщення стаціонарних
об'єктів торгівлі та сфери послуг на території Гурзуфської селищної ради” (а.с.
20-22 т.1).

Відповідно до нового Положення
право на здійснення виносної торгівлі  та
надання послуг суб'єкт підприємницької діяльності набуває тільки після
отримання дозволу на розміщення виносної торгівлі та надання послуг на
території Гурзуфської селищної ради.

Відповідно до Свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, видане Виконавчим комітетом Гурзуфської селищної
ради 23 листопада 2006 року, позивачу на праві приватної власності належить
торгівельний павільйон № 1 в літ. „А” загальною площею 9,3 кв.м. по АДРЕСА_2. Це
також підтверджується рішенням Виконавчого комітету Гурзуфської селищної ради №
222 від 27 червня 2006 року та Витягом про реєстрацію права  власності на нерухоме майно серії ССВ №
933800 (а.с. 9-10 т.1).

Апеляційна інстанція погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач 14 січня 2005 року отримав дозвіл на здійснення торгівельної
діяльності у АДРЕСА_2, так як цей дозвіл підписаний селищним головою та
скріплений печаткою  органу виконавчої
влади.

Отримання дозволу 14 січня 2005
року на здійснення торгівельної діяльності з місцерозташуванням  торгівельної точки, на якій у подальшому
позивачем був збудований павільйон, зареєстрований позивачем на праві приватної
власності, підтверджується також рішенням Гурзуфської селищної ради  № 32 від 15 березня 2002 року, яким наданий
дозвіл на встановлення тимчасових рядів у тому числі і по АДРЕСА_2 (а.с. 41
т.1).

Крім цього, відповідно до витягу з
рішення Гурзуфської селищної ради  № 14
від 29 грудня 2004 року  позивачу в
оренду була передана земельна ділянка загальною площею 0,00105 га для
розміщення торгівельного павільйону з земель житлово-експлуатаційних
організації Гурзуфської селищної ради  за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 43 т.1).

9 лютого 2005 року  був складений та підписаний Акт виносу в
натурі меж земельної ділянки для розміщення торгівельного павільйону по
АДРЕСА_2 (а.с. 54 т.1)..

18 лютого 2005 року між Гурзуфською
селищною радою та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 був укладений договір
оренди  на вказану вище земельну ділянку
(а.с. 44-49 т.1).

12 грудня 2006 року позивач
звернувся до Гурзуфської селищної ради з заявою щодо видачі дозволу на
розміщення торгового об'єкту для реалізації продовольчих товарів за адресою:
АДРЕСА_2 (а.с. 76 т.1).

Листом від 10 січня 2007 року
Гурзуфська селищна рада повідомила позивача про те, що його звернення про
видачу дозволу розглянуто на засіданні Виконавчого комітету Гурзуфської
селищної ради 19 грудня 2006 року, однак питання було знято з розгляду у
зв'язку з недотриманням позивачем вимог санітарного законодавства (а.с. 77
т.1).

Як свідчать матеріали справи,
Гурзуфською міською СЕС відносно позивача дійсно  неодноразово приймалися постанови про
накладення штрафу, але  відповідно до
пункту 7 Положення, затвердженого рішенням Гурзуфської селищної ради № 17 від
23 грудня 2005 року  підставами для
відмови у видачі дозволу є лише: ненадання документів, передбачених цим
Положенням, несплата збору за видачу дозволу, відсутність вільного місця для
розміщення об'єкту виносної торгівлі.

Відповідно до частини 1 статті 4
Закону України „Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” № 2806
від 06 вересня 2005 року (яка набрала чинність 05 жовтня 2006 року) виключно
законами,  які регулюють відносини,  пов'язані
з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюється:
необхідність одержання документа дозвільного характеру; дозвільний орган,
уповноважений видавати документ дозвільного характеру; платність або  безоплатність
видачі  документа   дозвільного характеру; строк прийняття  рішення
про  видачу  або
відмову  у видачі документа
дозвільного характеру; вичерпний перелік підстав для відмови у видачі та  анулювання документа дозвільного характеру;
можливість набуття    суб'єктом   господарювання   права
на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності за
декларативним принципом.

Статтею 7  вказаного Закону України передбачено, що
суб'єкт господарювання або уповноважена ним особа подає  адміністратору  заяву, до якої додаються: копія
свідоцтва     про    державну
реєстрацію    суб'єкта господарювання;
документи, які  підтверджують  внесення
плати   за   видачу документа дозвільного характеру, якщо
вона передбачена законом; документи, необхідні
для   видачі   документа
дозвільного характеру, передбачені законодавством, яким регулюються відносини,
пов'язані з його одержанням.

Листом № 7507/0/2-06 від 17 жовтня
2006 року Державного комітету України з питань регуляторної політики та
підприємництва „Щодо видачі дозволу на розміщення об'єкта торгівлі та сфери
послуг і встановлення режиму            роботи підприємств приватної форми
власності»встановлено, що з
набранням  чинності   частиною першою  статті
4  Закону  України
"Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" у
органів виконавчої  влади, органів  місцевого
самоврядування,  їх  посадових
осіб,  а також підприємств,  установ,
організацій,  уповноважених
відповідно  до закону  видавати
документи дозвільного характеру,
немає правових підстав вимагати від суб'єктів господарювання  отримання
дозволів на   розміщення   об'єкта
торгівлі  та  сфери
послуг,  оскільки необхідність одержання
його не передбачена законом.

Проте судова колегія дійшла
висновку про частково задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4
Закону України „Про благоустрій населених пунктів” від 06 вересня 2005 року
№2807 встановлено,  що до повноважень
сільських, селищних і міських рад належить надання дозволу на розміщення
об'єктів торгового призначення.

Згідно  пункту б) підпункту 2 статті 30  Закону України „Про місцеве самоврядування в
Україні” від 21 травня 1997 року №280/97-ВР
(із змінами та доповненнями) до відання органів сільських, селищних,
міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення відповідно до
законодавства контролю за належною організацією торгівлі та прийняття рішень
про скасування даного ними дозволу.

Правилами дрібнороздрібної
торговельної мережі, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних
зв'язків і торгівлі України № 369 від 08 липня 1996 року, зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 23 липня 1996 року під №372/1397, передбачено, що
розміщення пунктів дрібнороздрібної торговельної мережі здійснюється
господарюючим суб'єктом з письмового дозволу місцевого органу державної
виконавчої влади (органу місцевого самоврядування).

Пунктом 4 Положення „Про порядок
видачі суб'єктам підприємницької діяльності дозвіл на розміщення стаціонарних
об'єктів торгівлі та сфери послуг на території Гурзуфської селищної ради”,  визначено, що дозвіл видається Виконавчим
комітетом Гурзуфської селищної ради.

Таким чином, судова колегія
погоджується з доводом апелянта про те, що відповідачем у справі у частині
зобов'язання видати позивачу дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі з
місцерозташуванням торгівельної точки -АДРЕСА_2., повинен бути Виконавчий
комітет Гурзуфської селищної ради.

Інші доводи апеляційної скарги
спроможуться обставинами викладеними вище.

Враховуючи викладене, судова
колегія дійшла до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає
скасуванню, при  прийнятті нового рішення
судова колегія задовольняє позов,  визнає
незаконними дії  Гурзуфської селищної
ради щодо відмови у видачі дозволу на торгівлю позивачу, та зобов'язує другого  відповідача
Виконавчий комітет  Гурзуфської
селищної ради видати відповідний дозвіл.

Керуючись статтями 24, 195, 196,  пунктом 3 частини 1 статті 198,  пунктом 4 частини 1 статті 202,  пунктом 3 частини 1 статті 205, статтями 206,
254  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Гурзуфської
селищної ради  задовольнити частково.

Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 8 червня 2007 року у справі № 2-26/3146-2007А
скасувати.

Прийняти нову постанову.

Визнати незаконними  дії Гурзуфської селищної ради (98640, Ялт,
Гурзуф, вул. Подвойського, 9, ) щодо відмови  фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
(АДРЕСА_1, ІІН НОМЕР_2)  у видачі дозволу
на торгівлю  з місцерозташуванням  торгівельної точки - АДРЕСА_2.

Зобов'язати Виконавчий комітет
Гурзуфської селищної ради  (98640, Ялт,
Гурзуф, вул. Подвойського, 9) видати фізичній особі - підприємцю  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІІН НОМЕР_2) дозвіл на
розміщення об'єкту торгівлі з місцерозташуванням торгівельної точки - АДРЕСА_2.

Стягнути з Гурзуфської селищної
ради (98640, Ялт, Гурзуф, вул. Подвойського, 9, ) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІІН НОМЕР_2)  судовий збір у сумі 1,70 грн.

Стягнути з Виконавчого комітету
Гурзуфської селищної ради (98640, Ялт, Гурзуф, вул. Подвойського, 9) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІІН НОМЕР_2)  судовий збір у сумі 1,70 грн.

Доручити господарському суду Автономної
Республіки Крим видати виконавчий документ.

Постанова набирає законну
силу з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді