ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  22/134

10.10.07

За позовом
Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія
"Провіта"

до                     Центру забезпеченя
службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України

про                    стягнення 5 285,30 грн.

Суддя  Станік С.Р.

Представники:

Від
позивача: Кончаківська Д.О. -  предст.
(дов.№б/н від 05.05.2007р.)

Від
відповідача: Черемис П.С. -предст. (дов. №825 від 09.07.2007р.)

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва із позовом до відповідача про відшкодування 5 005,30 грн.
шкоди, завданої внаслідок ДТП, 280,00 грн. витрат на проведення
автотоварознавчої експертизи в порядку регресу, а також понесених судових
витрат.

19.03.2007р. суддею господарського
суду міста Києва Шкуратом А.М. винесено ухвалу про порушення провадження у
справі №22/134 та призначено її до розгляду на 14.05.2007р.

14.05.2007р. у відповідності до
вимог ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено та призначено на
25.06.2007р. У судовому засіданні 25.06.2007р. розгляд справи також було
відкладено.

Розпорядженням Голови
господарського суду міста Києва №01-1/54 від 17.07.2007р. справу №22/134 було
передано для розгляду по суті судді господарського суду міста Києва Станніку
С.Р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.07.2007р. справу №22/134 було прийнято суддею Станніком С.Р. до
свого провадження та призначено вказану справу до розгляду на 05.09.2007р.

05.09.2007р. у відповідності до
вимог ст.77 ГПК України розгляд справи було відкладено та призначено на
19.09.2007р., а 19.09.2007р. на 10.10.2007р.

Перед початком розгляду справи по
суті представників сторін було ознайомлено з їх правами та обов'язками у
відповідності із ст.22 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами
ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 10.10.2007р.
представник позивача уточнив заявлені позовні вимоги та просив суд стягнути з
відповідача у відповідності до контррозрахунку останнього 4 685,15 грн. шкоди,
завданої внаслідок ДТП та 280,00 грн. витрат на проведення автотоварознавчої
експертизи.

Представник відповідача у судове
засідання 10.10.2007р. зявився, проти заявлених позовних вимог з урахуванням
заяви позивача про уточнення позовних вимог не заперечував.

У відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними
в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,
Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

14.09.2006р. між Товариством з
додатковою відповідальністю“Страхова компанія “Провіта”, в якості страховика,
та громадянином ОСОБА_1, в якості страхувальника, був укладений договір
добровільного страхування наземного транспорту №120/02-1688, згідно умов якого
позивач гарантував відшкодування прямої шкоди, заподіяної страхувальнику в результаті
настання подій, які згідно п.3 цього договору визнаються страховими випадками,
та на випадок настання яких був укладений договір.

У відповідності до умов розділу 2
цього об'єктом страхування є майнові інтереси
громадянина ОСОБА_1, пов'язані із володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме транспортним засобом марки „Nissan
Almera”,НОМЕР_3, рік випуску -2006, номер кузова KNMCSHLMS6P614820.

Згідно з п.п. 3.1.1 договору
добровільного страхування наземного транспорту №120/02-1688 від 14.09.2006р. до
переліку страхових випадків включено пошкодження чи знищення транспортного
засобу внаслідок ДТП -тобто події, що сталася під час руху транспортного
засобу, і внаслідок якої загинули або поранені люди чи нанесено матеріальний
збиток.

Згідно довідки відділу ДАІ
Солом”янського РУГУ МВС України в м.Києві від 03.10.2006р., 02.10.2006 року в
м.Києві на Індустріальному шляхопроводі сталася ДТП за участю транспортного
засобу “Ніссан Алмера”,НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1. (власник) та
транспортного засобу “ГАЗ 3110”,НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2
(автомобіль належить Центру забезпеченя службової діяльності структурних
підрозділів Міністерства оборони України). Внаслідок зазначеного ДТП
(зіткнення) було пошкожено автомобіль “Ніссан Алмера”,НОМЕР_1.

Відповідно до постанови
Солом”янського районного суду м. Києва від 01.11.2006р., у справі № 3-14211
-1/06 водія ОСОБА_2, який під час вчинення ДТП 02.10.2006р. в м.Києві на вул.
Борщагівській, 152, керував автомобілем “ГАЗ 3110”,НОМЕР_2, який зареєстровано за
Центром забезпеченя службової діяльності структурних підрозділів Міністерства
оборони України, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді
адміністративного стягнення -штрафу в розмірі 17,00 грн., оскільки зіткнення
транспортних засобів відбулось внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.12.1.
Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001
р. № 1306.

Відповідно до звіту №228
автотоварознавчого дослідження від 15.10.2006р., складеного Фізичною особою -підприємцем
ОСОБА_3, вартість відновлюваного ремонту автомобіля “ Nissan Almera”,НОМЕР_1,
що належить громадянину ОСОБА_1, в результаті його пошкодження в ДТП 02.10.2006
р. на вул. Борщагівській, 152 в м.Києві, складає 6 557,66 грн.

Відповідно до платіжного доручення
№А2789 від 18.10.2006р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, позивачем
- Товариством з додатковою відповідальністю“Страхова компанія “Провіта” було
перераховано на користь Фізичної особи -підприємця ОСОБА_3 280,00 грн. за
проведення автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до заяви про виплату
страхового відшкодування ОСОБА_1 від 20.10.2006 р. №3129, страхувальник ОСОБА_1
просив страховика - Товариство з додатковою відповідальністю“Страхова компанія
“Провіта” виплатити суму страхового відшкодування за договором добровільного
страхування наземного транспорту №120/02-1688 від 14.09.2006р. по події, яка
мала місце 02.10.2006 р. на Індустріальному шляхопроводі (вул.Борщагівська,
152) в м.Києві з транспортним засобом “ГАЗ 3110”,НОМЕР_2.

Відповідно до страхового акту №
КА-0728-06 від 24.10.2006р., складеного начальником відділу врегулювання
збитків Товариства з додатковою відповідальністю“Страхова компанія “Провіта”,
подія, що сталася 02.10.2006р. на Індустріальному шляхопроводі (вул.Борщагівська,
152) в м.Києві за участю автомобілів “Nissan Almera”,НОМЕР_1 та автомобіля “ГАЗ
3110”,НОМЕР_2, є страховою і сума збитку, завданого обєкту страхування по даній
події, склала 5 005,30 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №
00102 від 20.10.2006р. ПП „ОСОБА_4.”, вартість відновлюваного ремонту
автомобіля “Nissan Almera”,НОМЕР_1, складає 5 505,30 грн.

Відповідно до платіжного доручення
№14287 від 31.10.2006р., позивачем - Товариством з додатковою
відповідальністю“Страхова компанія “Провіта” було перераховано на користь ПП
„ОСОБА_4.” за здійснений відновлюваний ремонт автомобіля “Nissan
Almera”,НОМЕР_1, який належить страхувальнику -ОСОБА_1 в якості страхового
відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту
№120/02-1688 від 14.09.2006р. 5 005,30 грн.

Ст. 22 Цивільного кодексу України
встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.

Стаття 979 Цивільного кодексу
України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати
страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Ст. 990 Цивільного кодексу України
страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі
заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної
договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно із ст.993 Цивільного кодексу
України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.1 ст.1166
Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ст.1187 Цивільного кодексу
України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних,
вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб”.

Згідно із п.2 ст.1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Згідно із п. 1 ст. 1172 Цивільного
кодексу України шкода, що завдана працівниками підприємства під час виконання
таким працівником своїх трудових (службових) обов'язків, відшкодовується
юридичною особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України
"Про страхування" в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня
2001 року із змінами та доповненнями страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі
настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування
або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом
сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 4 Закону України
"Про страхування" в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня
2001 року із змінами та доповненнями предметом договору страхування можуть бути
майнові інтереси, що не суперечать закону і пов'язані: з життям, здоров'ям, працездатністю
та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); з володінням, користуванням
і розпорядженням майном (майнове страхування); з відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній
особі (страхування відповідальності)..

Аб.1 ст.9 Закону України „Про
страхування” в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня 2001 року із
змінами та доповненнями визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах
якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при
настанні страхового випадку.

Аб.16, 17 ст.9 Закону України „Про
страхування” в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня 2001 року із
змінами та доповненнями визначено, що страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового
випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну
частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове
відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події
збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Згідно із аб.18 ст.9 Закону України
„Про страхування” в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня 2001 року із
змінами та доповненнями визначає що, франшиза - частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до аб.1 статті 16 Закону
України "Про страхування" в редакції Закону України №2745-111 від 4
жовтня 2001 року із змінами та доповненнями договір страхування - це письмова
угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату
страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування
страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст.27 Закону України „Про
страхування” в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня 2001 року із
змінами та доповненнями до страховика, який виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,
має до особи, відповідальної за заподіяний збиток..

Відповідно до Правил добровільного
страхування транспортних засобів (КАСКО) №19-1 від 25 березня 1997 р., які
затверджені Комітетом у справах нагляду за страховою діяльністю, а сааме: п.
7.1.4 страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку виплатити страхове
відшкодування страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими
правилами та договором страхування.

Згідно з п. 2.2.1 вказаних правил
страховим випадком визнається пошкодження чи знищення транспортного засобу або
його частин (у т. ч. фар, дзеркал, стекол) внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди.

У відповідності до п.п. 9.6.3,
9.17.1 вищезазначених правил до складу страхового відшкодування (збитків, що
компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного
засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень
застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди,
розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі
особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між
ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

На підставі викладеного, судом
встановлено, що між страховиком - Товариством з додатковою
відповідальністю“Страхова компанія “Провіта” та страхувальником - громадянином
ОСОБА_1 14.09.2006р. був укладений договір добровільного страхування наземного
транспорту №120/02-1688, у відповідності до якого об'єктом страхування є
майнові інтереси громадянина ОСОБА_1, пов'язані із володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме транспортним засобом марки „Nissan
Almera”,НОМЕР_1.

На виконання умов укладеного
договору, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02.10.2006 року
в м.Києві на Індустріальному шляхопроводі (вул. Борщагівська, 152) за участю
транспортного засобу “Ніссан Алмера”,НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1. (власник)
та транспортного засобу “ГАЗ 3110”,НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2
(автомобіль належить Центру забезпеченя службової діяльності структурних
підрозділів Міністерства оборони України) страховиком - Товариством з
додатковою відповідальністю“Страхова компанія “Провіта” було відшкодовано
страхувальнику -громадянину ОСОБА_1 вартість відновлюваного ремонту
пошкодженого автомобіля “Nissan Almera”,НОМЕР_1, в сумі 5 005,30 грн., що
підтверджується відповідним платіжним дорученням, а також було оплачено і
вартість проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 280,00 грн., що
також підтверджується відповідним платіжним дорученням. Загалом позивачем -
Товариством з додатковою відповідальністю“Страхова компанія “Провіта” - було
відшкодовано громадянину ОСОБА_1 витрати в сумі 5 285,30 грн.

На підставі цього у позивача, як
страховика, виникло право регресу щодо відповідача -Центру забезпеченя
службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України, як
власника автомобіля “ГАЗ 3110”,НОМЕР_2, що є джерелом підвищеної небезпеки, і
яким на час вчинення ДТП керував водій відповідача. Оскільки, у вчиненні ДТП
02.10.2006р. по пр. Московському, 13 в м. Києві винним був визнаний водій
відповідача ОСОБА_2, який керував транспортним засобом “ГАЗ 3110”,НОМЕР_2, що
підтверджується постановою Солом”янського районного суду м.Києва про
притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, відповідно, суд
дійшов висновку, що відповідач повинен відшкодувати позивачу всю суму
виплаченого страхового відшкодування та вартість автотоварознавчого
дослідження, що складає 5 285,30 грн.

Однак, у судовому засіданні позивач
надав суду заяву, якою зменьшив свої позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача 4 685,15 грн. шкоди, завданої внаслідок ДТП та 280,00 грн. витрат
на проведення автотоварознавчої експертизи в порядку регресу.

Відповідач проти вищезазначених
позовних вимог не заперечував.

А тому, на підставі викладеного,
суд вважає позовну вимогу позивача про стягнення з відповідача матеріальних
збитків в сумі 4 685,15 грн. шкоди, завданої внаслідок ДТП та 280,00 грн.
витрат на проведення автотоварознавчої експертизи в порядку регресу - законною,
обґрунтованою та такою, що підлягає судом задоволенню.

На підставі викладеного, на
підставі ст.ст. 990, 993, 1166, 1187, 1172 Цивільного кодексу України, ст.ст.
9, 27 Закону України „Про страхування” в редакції Закону України №2745-111 від
4 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями, керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82,
83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
міста Києва, -

В И Р І Ш И
В:

1.          Позов Товариства з додатковою
відповідальністю“Страхова компанія “Провіта” до Центру забезпеченя службової діяльності
структурних підрозділів Міністерства оборони України -задовільнити.

2.          Стягнути з Центру забезпеченя
службової діяльності структурних підрозділів Міністерства оборони України (, місцезнаходження: 03113, м.Київ, пр. Перемоги, 55/2, р/р суду
невідомі), а у випадку відсутності коштів - з будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства
з додатковою відповідальністю“Страхова компанія “Провіта” (,
юридична адреса: 07300, м. Київ, вул.в. Набережна, фактична адреса: 02100, вул.
Івана Дубового, 18, р/р 0777 в АКБ “Форум” м.Київ, МФО 322948) 4
685 (чотири тисячі вісімдесят п”ять) грн. 15 коп. шкоди, завданої внаслідок
ДТП, 280 (двісті вісімдесят) грн. 00 коп. витрат на проведення
автотоварознавчої експертиз , а також 95 (дев”яносто п”ять) грн. 82
коп. витрат по сплаті державного мита та 110 (сто десять) грн. 85 коп. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116
ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно
до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя
Станік
С.Р.