КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙН
ИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.11.2007

№ 46/105
Київський апеляційний гос
подарський суд у складі коле
гії суддів:
головуючого: Кондес
Л.О.
суддів: Михальсько
ї Ю.Б.
Куровського С.В.
при секретарі: Васил
ів О.В.
За участю представникі
в:
від позивача: Шко
ропад О.В. довіреність №77 ві
д 30.05.2007 р.
відвідповідача: не з
явився.

розглянувши у відкрито
му судовому засіданні апеляц
ійну скаргу Державної податк
ової інспекції у Солом'янськ
ому районі м. Києва
на рішення Господарськ
ого суду м.Києва від 07.05.2007
у справі № 46/105 (Шабунін С.В
.)
за позовом
Державної податково
ї інспекції у Солом'янському
районі м. Києва
до
Товариства з обмежен
ою відповідальністю "Профікс
-Ліга"

про
стягнення 23500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського с
уд м. Києва від 07.05.2007 р. в справі №
46/105 позов Державної податково
ї інспекції у Соломянськом
у районі м. Києва (далі ДПІ С
оломянського р-ну м. Києва, п
озивач) до Товариства з обмеж
еною відповідальністю “Проф
ікс-Ліга” (далі ТОВ “Профік
с-Ліга”, відповідач) про стягн
ення 23 500,00 грн. був задоволений
частково, а саме присуджено:

? стягнути з Товариств
а з обмеженою відповідальніс
тю “Профікс-Ліга” в доход дер
жавного бюджету України 2 850,00 г
рн. збитків.
? стягнути з Державної
податкової інспекції у Соло
мянському районі м. Києва в
доход державного бюджету Ук
раїни 28,50 грн. державного мита т
а 14,31 грн. витрат на інформаційн
о-технічне забезпечення судо
вого процесу.
? в частині стягнення з
битків у сумі 20 650,00 грн. відмо
вити.
Не погодившись із зазначен
им рішенням позивач звернувс
я до Київського апеляційного
господарського суду з апеля
ційною скаргою в якій просит
ь рішення скасувати і прийня
ти нове, яким позовні вимоги з
адовольнити в повному обсязі
.
В доповненнях до апеляційн
ої скарги ДПІ Соломянськог
о р-ну м. Києва обґрунтовує сво
ї апеляційні вимоги, в яких за
значає, що оскаржуване рішен
ня прийняте без належної оці
нки доказів по справі, що приз
вело до прийняття невірного
рішення. Так позивач зазнача
є, що місцевим господарським
судом зазначено, що один із об
єктів Угоди, а саме: павільй
он, було знищене внаслідок по
жежі, що є непереборною силою
і підтверджується Актом Пож
ежної служби Соломянськог
о району м. Києва. Однак, при ць
ому суд не встановив причину
виникнення пожежі, що є важли
вим для визначення неперебор
ної сили.
Також, позивач посилається
на п. 8.1. Договору, в якому говор
иться про те, що у випадку нест
ачі отриманого майна відпові
дач зобовязується сплатит
и до бюджету в десятиденний с
трок з дня подання вимоги сум
вартості майна, якого не вист
ачає, за сумами, зазначеними в
актах опису, оцінки та переда
чі на реалізацію майна, що пер
ейшло у власність держави.
Відповідач відзив на апеля
ційну скаргу суду не надав.
Ухвалою від 06.07.2007 р. апеляційн
а скарга прийнята до провадж
ення і призначена до розгляд
у на 18.09.2007 р.
Розгляд справи через неявк
у представника відповідача н
еодноразово відкладався, так
ож неодноразово було запропо
новано надати суду докази по
справі
Представник відповідача в
судове засідання не зявив
ся. Про місце, дату та час судо
вого розгляду відповідач пов
ідомлений належним чином. Бу
дь-яких заяв або клопотань до
суду не надходило. Вимоги ухв
ал суду відповідач не викона
в.
Оскільки явка представник
ів сторін не була визнана суд
ом обовязковою та зважаючи
на наявні в матеріалах справ
и докази належного повідомле
ння представників сторін про
місце, дату та час судового ро
згляду, суд визнав за можливе
розглядати справу у відсутн
ість представників за наявни
ми у справі матеріалами, відп
овідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу Укра
їни.
Розглянувши доводи апеляц
ійної скарги, заслухавши поя
снення представника позивач
а, перевіривши матеріали спр
ави та дослідивши докази, про
аналізувавши на підставі вст
ановлених фактичних обстави
н справи правильність застос
ування судом першої інстанці
ї норм законодавства, колегі
я встановила наступне.
На підставі Положення про д
ержавну податкову інспекцію
у Соломянському районі м. К
иєва від 20.02.2004 року, Закону Укра
їни “Про державну податкову
службу в Україні”, постанови
Кабінету Міністрів України
від 25.08.98 № 1340 “Про порядок обліку
, зберігання, оцінки конфіско
ваного та іншого майна, що пер
еходить у власність держави,
та розпорядження ним” між Де
ржавною податковою інспекці
єю у Соломянському районі
м. Києва та Товариством з обме
женою відповідальністю “Про
фікс-Ліга” було укладено Уго
ду про зберігання та реаліза
цію безхазяйного та іншого м
айна, що належить або переход
ить у власність держави від 14.
02.2005 року за № 3/05Д.
Відповідно до п. 2.2. Угоди вик
онавець зобовязаний: прийн
яти майно за місцем його знах
одження по-предметно, згідно
з актом опису, оцінки та перед
ачі на реалізацію майна, що пе
рейшло у власність держави; з
абезпечувати власними силам
и зберігання майна та його сп
оживчих якостей, транспортув
ання та інші дії, необхідні дл
я реалізації майна; здійснюв
ати реалізацію майна відпові
дно до вимог постанови Кабін
ету Міністрів України від 25.08.19
98 р. № 1340 за участю представникі
в податкового органу за ціна
ми, не нижче від визначених у а
кті опису, оцінки та передачі
на реалізацію майна, що перей
шло у власність держави; при в
иникненні розбіжностей у вар
тісній оцінці майна запрошув
ати спеціалістів для проведе
ння експертної оцінки майна.

На виконання умов Угоди поз
ивач передав відповідачу згі
дно акту опису і попередньої
оцінки від 03.10.2003 року за № 72 для з
берігання майно, взяте ДПІ у С
оломянському районі м. Киє
ва на облік як безхазяйне, а са
ме: залишки автозаправної ст
анції, що складаються з блок-п
унктів в кількості З (трьох) шт
ук, обємом 8,0 м. куб. та павіль
йону на загальну суму 23500,00 грн.

Листом від 05.10.2005 року за № 24 від
повідач повідомив позивача п
ро те, що директором вищезазн
аченого підприємства 14.09.2005 рок
у було виявлено відсутність
взятого на облік майна в місц
і розташування майна на розі
вулиць Медової та Повітрофл
отського проспекту, 63, а саме: б
лок-пунктів в кількості 3 (трьо
х) штук.
Як вбачається з вищезазнач
еного листа комісією у склад
і представників ДПІ Соломя
нському районі м. Києва, відді
лу по боротьбі з корупцією та
безпеки органів податкової
служби ДПА у м. Києві, Соломя
нської райдержадміністраці
ї та ТОВ “Профікс-Ліга“ прове
дено обстеження переданого н
а відповідальне зберігання м
айна та підтверджено факт ві
дсутності на місці зберіганн
я частини майна, а саме: відсут
ність блок-пунктів у кількос
ті трьох штук про що складено
акт обстеження від 21.10.2005 року з
а №14/05.
Листом від 15.05.2006 року за № 19 від
повідач повідомив позивача,
що павільйон було знищено в р
езультаті пожежі, що зафіксо
вано в акті Пожежної служби С
оломянського району м. Киє
ва. Дану обставину також підт
верджено Актом обстеження ДП
І у Соломянському районі м
. Києва №17 від 29.06.2006 року. Таким чи
ном, позивач вважає, що відпов
ідач в порушення пп. 2.2.2. Догово
ру, не забезпечив схоронніст
ь переданого на відповідальн
е зберігання майна.
В свою чергу, відповідач не
погоджується з вимогами пози
вача в повному обсязі в звя
зку з тим, що павільйон, було з
нищене в результаті пожежі, щ
о є непереборною силою і підт
верджується Актом Пожежної с
лужби Соломянського район
у м. Києва. Таким чином і з поси
ланням на ст. 617 ЦК України, він
вважає, що не виконав свого зо
бовязання по Угоді в цій ча
стині не за своєї вини.
Враховуючи вищевказане, су
дова колегія вважає, що позов
на заява ДПІ у Соломянсько
му р-ні м. Києва підлягає задов
оленню в повному обсязі в зв
язку з наступним.
Проаналізувавши всі умови
спірного договору, суд вважа
є, що він являється Договором
комісії. Отже, внаслідок укла
дання спірного договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК Укра
їни, виникли цивільні права т
а обовязки. Оскільки між ст
оронами по справі склалися г
осподарські правовідносини
, то до них слід застосовувати
положення Господарського ко
дексу України як спеціальног
о акту законодавства, що регу
лює правовідносини у господа
рській сфері.
Відповідно до абзацу 2 пункт
у 1 ст. 193 ГК України, до виконанн
я господарських договорів за
стосовуються відповідні пол
оження Цивільного кодексу Ук
раїни з урахуванням особливо
стей, передбачених цим кодек
сом.
Так, ст. 1011 ЦК України, за догов
ором комісії одна сторона (ко
місіонер) зобовязується за
дорученням другої сторони (к
омітента) за плату вчинити од
ин або кілька правочинів від
свого імені, але за рахунок ко
мітента.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобо
вязання має виконуватися н
алежним чином відповідно до
умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільн
ого законодавства, а за відсу
тності таких умов та вимог - ві
дповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що зв
ичайно ставляться.
Відповідач, укладаючи Дого
вір про зберігання і реаліза
цію, взяв на себе зобовязан
ня забезпечити власними сила
ми зберігання майна та його с
поживчих якостей (п. 2.2.2. Догово
ру); забезпечувати чищення, пр
асування та дрібний ремонт п
редметів прийнятих від Замов
ника (п. 2.2.4. Договору). Тобто, ТОВ
“Профікс-Ліга” протягом дії
Договору повинне було докла
дати всіх зусиль для повного
збереження переданого йому
позивачем майна і всіх його я
костей, необхідних для його в
икористання.
П. 1 ст. 1021 ЦК України встановле
на відповідальність комісіо
нера (відповідач) перед коміт
ентом (позивач) за втрату, недо
стачу або пошкодження переда
ного йому майна. Таким чином, К
омісіонер має відшкодувати к
омітенту шкоду, заподіяну вт
ратою довіреного майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господ
арського кодексу України, уч
асник господарських відноси
н відповідає за невиконання
або неналежне виконання госп
одарського зобовязання, як
що не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів д
ля недопущення господарсько
го правопорушення. У разі якщ
о інше не передбачено законо
м або договором, субєкт гос
подарювання за порушення гос
подарського зобовязання н
есе господарсько-правову від
повідальність, якщо не довед
е, що належне виконання зобов
язання виявилося неможлив
им внаслідок дії непереборно
ї сили, тобто надзвичайних і н
евідворотних обставин за дан
их умов здійснення господарс
ької діяльності. Дану норму м
істить і ст. 617 ЦК України.
Відповідач, в своїх запереч
еннях в суді першої інстанці
ї визнав лише частину вимог п
озивача, а саме втрату трьох б
лок-пунктів, обємом 8,0 м.3 на с
уму 2 850 грн. а не 23 500 грн., посилаюч
ись при цьому на експертний в
исновок, проведений Корольов
им В.А. Щодо втрати відповідач
ем павільйону автозаправної
станції, то він стверджує, що
має бути звільнений від госп
одарської відповідальності
, оскільки втрата сталася чер
ез пожежу, що є форс-мажорною о
бставиною.
Суд апеляційної інстанції
не може прийняти до уваги пос
илання відповідача на ці фак
ти, оскільки відповідно до ст
.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторо
на повинна довести ті обстав
ини, на які вона посилається я
к на підставу своїх вимог і за
перечень; обставини справи, я
кі відповідно до законодавст
ва повинні бути підтверджені
певними засобами доказуванн
я, не можуть підтверджуватис
ь іншими засобами доказуванн
я.
В даному випадку, товариств
о “Профікс-Ліга” лише посила
ється на експертний висновок
Корольова В.А. і Акт пожежної
служби, щодо причин виникнен
ня пожежі, однак жоден з цих до
кументів суду наданий не був
, хоча вони і витребовувались
судом в ухвалах по справі.
Одночасно, колегія зазнача
є, що Постановою Кабінету Мін
істрів України “Про порядок
обліку, зберігання, оцінки ко
нфіскованого та іншого майна
, що переходить у власність де
ржави і розпорядження ним” №
1340 від 25.08.1998 р., оцінка майна зазн
аченого в пункті 1 цього Поряд
ку, провадиться комісією. Яка
утворюється органом, що здій
снив його вилучення, у складі
представників державних под
аткових інспекцій в районах,
містах без районного відділ
у, районах у містах, представн
иків міжрайонних та обєдна
них державних податкових інс
пекцій (далі місцеві подат
кові інспекції), органів (орга
нізацій), що здійснили вилуче
ння майна або зберігають йог
о, фінансових органів (органі
зацій), які здійснюють розпор
ядження цим майном. У разі роз
біжності в оцінці майна між п
редставниками комісії та у в
ипадках передбачених законо
давством України і цим Поряд
ком, оцінка провадиться спец
іалістами-експертами. З мате
ріалів справи не вбачається
розбіжностей між членами ком
ісії, а тому суд не приймає до
уваги висновок експерта.
Також, суд зазначає, що поси
лання відповідача на відсутн
ість його вини у втраті павіл
ьйону через непереборну силу
не відповідає вимогам закон
одавства. Так, форс-мажорні об
ставини (обставини неперебор
ної сили) обставини, які не
можуть бути передбачені стор
онами при укладанні контракт
у і проти виникнення яких вон
и не можуть вжити відповідни
х заходів. До них відносяться
: стихійні лиха (бурі, циклони,
повені, землетруси та ін.); вій
на і воєнні дії, заколот, блока
да, безчинства, безпорядки та
інші протиправні дії; зруйну
вання внаслідок дії вибухови
х пристроїв, які знаходились
у землі; радіаційна, хімічна з
араженість, ударні хвилі, що в
иникають при польоті літаків
або інших літальних апараті
в зі звуковими та надзвукови
ми швидкостями, інші подібні
обставини.
В листі № 19 від 15.2006 р. відповід
ача до ДПІ у Соломянському
р-ні м. Києва зазначено, що пав
ільйон було підпалено, що сві
дчить лише про неналежний до
гляд за майном, яке було довір
ено відповідачу на зберіганн
я і реалізацію, що є порушення
м умов договору. Підпал майна
не можна віднести до непереб
орної сили, оскільки відпові
дно до ст. 194 Кримінального код
ексу України, підпал це дія
ння, що заподіяло майнову шко
ду, яке тягне за собою криміна
льну відповідальність. В раз
і належного догляду за цим ма
йном, що прямо передбачено пп
. 2.2.2. Договору, підпалу не стало
ся б. До того ж, документи, що пі
дтверджують факт аварії або
дії непереборної сили, можут
ь видаватися місцевими орган
ами виконавчої влади або орг
анами місцевого самоврядува
ння, органами Міністерства в
нутрішніх справ України, інш
ими спеціально вповноважени
ми на це державними органами
, а також міністерствами, інши
ми центральними органами вик
онавчої влади, підприємствам
и, які здійснюють діяльність
щодо усунення наслідків ава
рій, тощо, а відповідач таких д
окументів суду не надав.
Таким чином, відповідач не н
адав суду доказів, які б спрос
товували позовні вимоги ДПІ
у Соломянському р-ні м. Києв
а.
Колегія суддів вважає, що пр
и винесені оскаржуваного ріш
ення, місцевий господарський
суд припустився таких поруш
ень як недоведеність обстави
н, що мають значення для справ
и, які місцевий господарськи
й суд визнав встановленими, а
саме визнав доведеними ті об
ставини, на які посилався від
повідач, хоча той не надав суд
у належних тому доказів.
Також, суд першої інстанції
припустився порушень норм м
атеріального права, тобто по
милково визнавши укладений Д
оговір договором зберіган
ня, а не договором комісії. Так
а помилка полягає в тому, що за
договором зберігання одна с
торона (зберігач) зобовязу
ється зберігати річ, яка пере
дана їй другою стороною (покл
ажодавцем), і повернути її пок
лажодавцеві у схоронності (ч
. 1 ст. 936 ЦК України), а за Договор
ом комісії - одна сторона (комі
сіонер) зобовязується за д
орученням другої сторони (ко
мітента) за плату вчинити оди
н або кілька правочинів від с
вого імені. Таким правочином
в даній справі є реалізація б
езхазяйного майна, переданог
о ДПІ у Соломянському р-ні м
. Києва ПП “Профікс-Ліга”.
Відповідно до ст. 1012 ЦК Украї
ни, істотними умовами догово
ру комісії, за якими комісіон
ер зобовязується продати а
бо купити майно, є умови про це
майно та його ціну. Судом вста
новлено, що при прийнятті від
ДПІ спірного майна, відповід
ач погодився з тим, що ціна дан
ого майна складає 23 500 грн. В раз
і, якщо комісіонер вважає, що ц
іна даного майна зменшилась,
він, відповідно до ст. 1017 Цивіл
ьного кодексу України, має по
передити про це комітента і о
тримати згоду останнього. То
бто, господарський суд, не при
йняв до уваги, що відповідач м
ав погодити зменшення ціни с
пірного майна або довести, що
він не міг попередньо запита
ти ДПІ або одержати в розумни
й строк відповіді на свій зап
ит, а прийняв доводи відповід
ача без належних про те доказ
ів.
Ст. 104 ГПК України встановлює
, що в разі неповного зясува
ння обставин, що мають значен
ня для справи; недоведеності
обставин, що мають значення д
ля справи, які місцевий госпо
дарський суд визнав встановл
еними; невідповідності висно
вків, викладених у рішенні мі
сцевого господарського суду
, обставинам справи; порушенн
я або неправильне застосуван
ня норм матеріального чи про
цесуального права, суд апеля
ційної інстанції має скасува
ти або змінити рішення місце
вого господарського суду.
З огляду на вищевикладене с
уд прийшов до висновку, що апе
ляційна скарга є обґрунтован
ою і підлягає задоволенню, ос
каржуване рішення скасува
нню.
Відповідно до ст. 49 ГПК Украї
ни, стороні, на користь якої ві
дбулося рішення, господарськ
ий суд відшкодовує мито за ра
хунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звіл
ьнена від сплати державного
мита.
Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103 - 105 ГПК У
країни, Київський апеляційни
й господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державн
ої податкової інспекції у Со
ломянському районі м. Києв
а задовольнити.
Рішення Господарського су
ду м. Києва від 07.05.2007 р. в справі №
46/105 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обм
еженою відповідальністю “Пр
офікс-Ліга” (03164, м. Київ, вул. Ген
ерала Наумова, 23-Б (03148, м. Київ, вул
. Гната Юри, 9); р/р 260073029 в ПКФ АППБ “
Аваль”, МФО 322506, Код 31956547) на корист
ь Держави (р/р: 0010, одержувач У
ДК у Соломянському р-ні м. Ки
єва, МФО 820019, банк одержувача УД
К у м. Києві, Код 26077951) вартість вт
раченого майна в сумі 23 500 грн. (д
вадцять три тисячі пятсот
грн.), 117,50 грн. (сто сімнадцять гр
н. 50 коп.) державного мита за под
ання апеляційної скарги.
Видати наказ. Видачу наказу
доручити Господарському суд
у м. Києва.
Справу № 46/105 повернути до Гос
подарського суду м. Києва.
Постанова набирає законно
ї сили з моменту її прийняття
і може бути оскаржена до Вищо
го господарського суду Украї
ни.
Головуючий суддя

Кондес Л.О.
Судді

Михальська Ю.Б.

Куро
вський С.В