ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" листопада 2007 р.
Справа  № 30/272-07-7163

За позовом: Українське товариство сліпих

До відповідача: Одеська міська рада

Про  визнання права власності

Суддя                РОГА Н.В.

Представники:

Від позивача:   Чумакова Л.Ф.- довіреність №Д-850 від 21.02.2007р.,

Бурлака В.А.- довіреність №15-705 від 05.02.2007р.

Від відповідача: Дукова І.В.- довіреність №338исх-гс від 20.06.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Українське товариство сліпих,   звернувся до господарського  суду Одеської області  з позовною заявою  до Одеської міської ради  про визнання за позивачем права власності на будівлі, розташовані у м. Одесі по вул. Варненська, 21, а саме: п’ятиповерховий адміністративно-виробничий корпус з прибудовами (літ.А,а,а1,а2,а3) –загальною площею 5903,4 кв.м, трансформаторну (літ.Б)- площею 43,2 кв.м, павільйон ПП1- магазин (літ.Л)- площею 56,7 кв.м, ангар (літ.З)-площею 330 кв.м, склад (літ.К)-площею 76,9 кв.м, одноповерхову будівлю площею 527 кв.м,  майстерні (літ.Г,Д)- площею 460,7 кв.м, гараж (літ.Ж)-площею 66,3 кв.м, автозаправочну станцію (літ.Е)-площею 20,6 кв.м, навіси (літ.В,Г1,Г2,И,Й) –площею 733,1 кв.м, що розташовані на земельній ділянці площею 8752 кв.м.

Представники позивача позовну заяву підтримують, наполягають на її задоволенні.

Відповідач - Одеська міська рада, письмових заперечень щодо позову до суду не надав. Представник відповідача проти позову заперечує, вважає, що позов є необґрунтованим, безпідставним, тому не підлягає задоволенню.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд встановив:

Українське товариство сліпих є всеукраїнською добровільною організацією.  Згідно статуту організації основною метою діяльності УТОС є захист інтересів сліпих, інтеграція їх у суспільство, соціально-трудова та медична реабілітація. Для здійснення поставленої мети УТОС у порядку, встановленому чинним законодавством веде будівництво, купує, продає, орендує, здає в оренду будівлі та споруди, житлові будинки та гуртожитки.  Діяльність УТОС фінансується переважно з власних коштів УТОС.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської Ради депутатів трудящих від 20.10.2006р. №769 „Об отводе государственным организациям земельных участков под строительство” вирішено: п.2 на виконання рішення міськвиконкому №421 від 16.06.1966р. відвести Одеському учбово-виробничому підприємству №3 УТОС земельну ділянку площею 1,0га в УІІІ кварталі Південного західного району по вул. Варненській по межі з ділянкою швейної  фабрики  для будівництва учбово-виробничих будівель , замість ділянки, вилученої в кварталі 15-а.  Пунктом 4 зазначеного рішення Одеське учбово-виробниче підприємство №3 УТОС зобов’язано скласти проекти забудови ділянки на підставі архітектурно-планувального завдання, виданого Управлінням головного архітектора міста, узгодити генплан ділянки, проекти будівель та благоустрою з зацікавленими організаціями у встановленому порядку, надати на узгодження технічну документацію, здійснити будівництво міських підземних та надземних інженерних мереж у відповідності до технічних вимог, що будуть видані Управлінням головного архітектора міста.

У 1969р. Харківською філією проектно-конструкторсько –технологічного інституту було виготовлено проектне завдання на будівництво учбово-виробничого комплексу УТОС в УІІІ кварталі Південного західного району по вул..Варненській.

25 квітня 1978р. на президії Центрального правління УТОС розглядалося питання „Про хід будівництва об’єктів УТОС по гендоговорам та господарським способом за І квартал 1978р. У постанові зазначено, що виробничий корпус Одеського УПО за планом має бути введений в експлуатацію у ІІ кварталі 1978р., але будівництво у першому кварталі велося незадовільно.

На президії Центрального правління УТОС 25.05.1978р. знов розглядалося питання „Про хід будівництва об’єктів УТОС по гендоговорам та господарським способом” . Згідно виписки із протоколу засідання будівництво виробничого корпусу Одеського УПО здійснювалося по ген договору.

У подальшому, згідно постанов президії Центрального правління УТОС від 23.06.1978р., 25.07.1978р., 25.12.1978р., 26.02.1979р., питання щодо будівництва виробничого корпусу Одеського УПО розглядалося неодноразово.

Згідно постанови президії Центрального правління УТОС від 12.05.1980р. для переходу у новий виробничий корпус Одеському УПО Центральним правлінням було виділено 43,9 тис.руб.

Згідно Акту державної приймальної комісії про прийом закінченого будівництвом об’єкту в експлуатацію від грудня 1986р., комісією призначеною УПО УТОСа  прийнято до експлуатації склад-ангар площею 732 кв.м, , збудований господарським способом   на території заводу по вул..Варненська, 21.

Актом державної приймальної комісії про прийом в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту від 31.03.1987р., комісією призначеною наказом по Одеському УПО УТОС,  прийнято в експлуатацію збудований госпспособом  павільйон ПП-1 площею 54 кв.м.

Протоколом №18 засідання президії Центрального правління УТОС від вересня 1988р.  дозволено Одеському УПО придбати приміщення від БМУ „Висотбуд” та  оплатити вартість приміщення у сумі 38958 руб.

На підставі зазначених документів, позивач просить суд визнати за ним право власності на будівлі, розташовані у м. Одесі по вул. Варненська, 21, а саме: п’ятиповерховий адміністративно-виробничий корпус з прибудовами (літ.А,а,а1,а2,а3) –загальною площею 5903,4 кв.м, трансформаторну (літ.Б)- площею 43,2 кв.м, павільйон ПП1- магазин (літ.Л)- площею 56,7 кв.м, ангар (літ.З)-площею 330 кв.м, склад (літ.К)-площею 76,9 кв.м, одноповерхову будівлю площею 527 кв.м,  майстерні (літ.Г,Д)- площею 460,7 кв.м, гараж (літ.Ж)-площею 66,3 кв.м, автозаправочну станцію (літ.Е)-площею 20,6 кв.м, навіси (літ.В,Г1,Г2,И,Й) –площею 733,1 кв.м, що розташовані на земельній ділянці площею 8752 кв.м.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що протягом багатьох років УТОС володіє та користується спірними об’єктами, тому набув право власності на ці будівлі в силу набувальної давності. При цьому, позивач вважає, що ст.344 Цивільного кодексу України розповсюджується і на випадки , коли володіння майном розпочалося за 3 роки до набрання чинності зазначеним кодексом.

Крім того, в обґрунтування кодексу позивач посилається на те, що створив спірне майно без порушення прав та інтересів третіх осіб, на протязі всього часу здійснював відкрите утримання, користування спірним майном, облаштував всю територію по вул. Варненська, 21, де розташовані спірні будівлі та споруди для потреб сліпих людей.

Відповідач - Одеська міська рада проти позову заперечує, посилаючись на відсутність у позивача встановлених чинним законодавством документів, що підтверджують право власності позивача на спірні об’єкти. За таких обставин. відповідач вважає позов необґрунтованим та безпідставним, а тому таким, що не підлягає задоволенню.

Розглянув матеріали справи суд доходить до такого висновку :

Дійсно, згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.. 16 цього ж кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту є визнання права.

Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України  об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші, цінні  папери,  інше  майно,  майнові  права,  результати  робіт, послуги,   результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу  України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст..328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається з матеріалів справи, будівництво виробничого корпусу  Одеського УПО здійснювалося за кошти УТОС  ще за радянських часів, на спеціально відведеній для цього земельній ділянці за адресою: м. Одеса, вул. Варненська, 21. Згідно постанови президії Центрального правління УТОС від 12.05.1980р. №9-6 „О ходе освоения производственного корпуса на Одесском УПО» об’єкт був введений в експлуатацію в 1979р.

Виходячи з матеріалів справи, враховуючи відсутність доказів порушення прав третіх осіб, суд доходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на п’ятиповерховий адміністративно-виробничий корпус з прибудовами (літ.А,а,а1,а2,а3) –загальною площею 5903,4 кв.м, розташований за адресою : м. Одеса, вул. Варненська, 21.

Що стосується інших об’єктів, які розташовані за цією ж адресою та на які позивач просить визнати право власності, то у цій частині позов задоволенню не підлягає, виходячи з того, що відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем же не надано до суду доказів правомірного будівництва спірних об’єктів за кошти позивача та на підставі належної документації. Посилання ж на наявність Акту про пожежу від 03.12.2002р. у кабінету головного інженера у адміністративному корпусі по вул. Варненська, 21 не є доказом існування документації, що могла б підтвердити право власності позивача на зазначені об’єкти, адже, взагалі відсутні докази знаходження цих документів саме в кабінеті головного інженера.

Судові витрати по сплаті держмита та витрат на забезпечення судового процесу покласти на відповідача згідно зі ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позовну заяву Українського товариства сліпих  задовольнити частково.

2.          Визнати за Українським товариством сліпих (м. Київ, Печерський узвіз, ) право власності на п’ятиповерховий адміністративно-виробничий корпус з прибудовами (літ.А,а,а1,а2,а3) –загальною площею 5903,4 кв.м, розташований за адресою : м. Одеса, вул. Варненська, 21.

3.          Стягнути з Одеської міської ради (м. Одеса, пл..Думська,1) на користь Українського товариства сліпих (м. Київ, Печерський узвіз, )  витрати по сплаті державного мита у сумі 42 грн. 50 коп. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 59 грн.

4.          У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане   12 листопада 2007р.

Суддя                                                                                       Рога Н. В.