ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

10.12.07                                                                                           Справа  № 17/198

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді                                                              Михалюк О.В.

суддів                                                                                     Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційну скаргу ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»

на рішення  господарського суду Закарпатської області від 12.10.2007р.

у справі    №   17/198

за позовом      ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м.Київ

до                      ВАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», м.Ужгород

про стягнення 1 500 223,00 грн.,

з участю представників :

від скаржника –Працьовита С.М.

від відповідача –Шкурко Р.В.

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 12.10.2007р. у справі № 17/198 (суддя Ушак І.Г.) відмовлено у позові ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України», м.Київ до ВАТ по газопостачанню та газифікації «Закарпатгаз», м.Ужгород про стягнення 1500223,94 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач –ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить скасувати згадане рішення, посилаючись, зокрема, на те, що відповідно до п.5.1 договору № 10/1-214 від 12.01.2001р. оплата за фактично спожитий газ здійснюється до 15 числа місяця, наступного за звітним. Як вважає скаржник, оскільки ВАТ «Закарпатгаз»продовжує не сплачувати за поставлений природний газ, то відповідно вважається таким, що прострочило виконання зобов»язання, а на боржника, який прострочив виконання зобов»язання перед кредитором, покладається відповідальність за вказане прострочення. Відповідач в порядку передбаченому статтею 33 ГПК України не надав доказів та не довів обставин, передбачених у главі 50 ЦК України щодо припинення існуючих з ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України»зобов»язань. Крім того, як зазначає скаржник, зупинення виконавчого провадження на підставі Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємствь паливно-енергетичного комплексу»ніяким чином не звільняє ВАТ «Закарпатгаз»від обов»язку виконання зобов»язання з оплати за поставлений природний газ та виконання рішення суду, так як даний закон не забороняє відповідачу проводити розрахунки в добровільному порядку.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Представленим відзивом відповідач –ВАТ «Закарпатгаз»доводи скаржника заперечує, просить суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, ВАТ „Закарпатгаз” не сплачено присуджену згідно постанови Львівського апеляційного господарського суду від 04.07.06р. у справі № 10/194 до стягнення на користь ДК „Газ України” суму 8368572,15 грн. Виконавче провадження з примусового стягнення зазначеної суми зупинено до закінчення визначеного Законом № 2711 терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами ПЕК, яким є  відповідач, що внесений 28.11.2005р. до Реєстру підприємств ПЕК, що беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону № 2711.

Крім того, судом першої інстанції зроблено правильний висновок щодо неможливості нарахування інфляційних сум та річних відсотків на присуджену рішенням суду суму, яка є сумою боргу за природний газ поставлений протягом лютого-грудня 2001 року для потреб населення і даний борг виник у зв»язку з неналежною оплатою населенням вартості спожитого газу.

Таким чином, спірні відносини з огляду на предмет спору та суб’єктний склад сторін регулюються приписами цивільного законодавства щодо виконання зобов’язань та відповідальності за порушення зобов’язань з урахуванням норм Закону № 2711, як спеціального закону, дія якого згідно ст. 2 поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

За змістом преамбули Закону № 2711 його метою є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб’єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із суб’єктами господарської діяльності  щодо механізмів погашення заборгованості.

Даним Законом внесено зміни та доповнення до ст.ст. 34, 36 та гл.11 „Прикінцеві положення” Закону України „Про виконавче провадження” щодо визначення внесення підприємства ПЕК до Реєстру ПЕК, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону № 2711, обставиною, що зумовлює обов’язкове зупинення виконавчого провадження до закінчення терміну дії згаданої процедури погашення заборгованості.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення інфляційних сум та річних відсотків на присуджену суму, виконавче провадження по примусовому стягненню якої зупинено на підставі закону, не можуть вважатися обґрунтованими та законними, а відтак – суд першої інстанції підставно дійшов висновку про відмову у їх задоволенні.

За таких обставин, доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-105 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський  суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Закарпатської області від 12.10.2007р. у справі № 17/198 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий       суддя                                                                 Михалюк О.В.

суддя                                                                                               Новосад Д.Ф.

суддя                                                                                              Мельник Г.І.