ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№
16/58

22.05.07

За
позовом     Київський природохоронний
прокурор

до                    Святошинська районна в м.
Києві рада

Суб"єкт
підприємницької діяльності  ОСОБА_1

про                  визнання недійсним правочину

Суддя  Ярмак О.М.

Суддя          Представники:

Від прокуратури   Суходольський С.М. -посв. № 157 від
19.02.2007

Від позивача          не з'явився

Від відповідача 1    Якименко О.В. за дор.

Від відповідача 2    ОСОБА_1.- СПД

СУТЬ
СПОРУ:

Київський природоохоронний прокурор
звернувся з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради про
визнання недійсним договору (зареєстровано за № 47) оренди земельної ділянки
площею 47,8 кв. м., яка розташована по АДРЕСА_1 у м. Києві, укладений
29.03.2006 між Святошинською районною у місті Києві радою та Суб”єктом
підприємницької діяльності -ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування кіоску з
продажу продовольчих товарів та
сезонного майданчика для обслуговування кіоску строком на 1 рік.

Позивач у письмових поясненнях
підтримує заявлені вимоги повністю. Просить визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки від 29.03.2006 № 47,
та зобов”язати відповідача звільнити земельну ділянку.

В судовому засіданні прокурор  подав доповнення  до позовних вимог, в яких просить  зобов'язати
Суб”єкта підприємницької діяльності - ОСОБА_1 повернути   земельну ділянку  площею
47,8 кв.м, яка розташована  по
вул. по АДРЕСА_1 у м. Києві і яка передавалась
в оренду по договору  від
29.03.2006 № 47, Київській міській раді , звільнивши її від будівель та споруд.

В судовому засіданні відповідач 1
надав письмові пояснення, позовні вимоги визнає частково.

Відповідач 2 проти возову
заперечує, у відзиві на позовну заяву пояснює, що виконав всі  вимоги по укладенню спірного договору,  рішенням міськради встановлено розмір 1,5 %
грошової оцінки, а не 5 %, як зазначено в позову,  плату за землю здійснює своєчасно та в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали
справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 60 Закону України
“Про місцеве самоврядування в Україні” територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси,
підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства,
а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові
приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки,
соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі
об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності,
а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 11 Земельного кодексу
України передбачається, що повноваження районних у містах рад у галузі
земельних відносин визначаються міськими радами.

Київська міська рада рішенням №
164/885 від 08.06.2000 “Про передачу окремих повноважень районним в м. Києві
радам з питань регулювання земельних відносин”(далі - рішення) вирішила
передати районним в м. Києві радам повноваження щодо надання в оренду земельних
ділянок, обмеживши їх компетенцію межами земельних ділянок, що можуть
надаватись в оренду для тимчасового розміщення малих архітектурних форм.

Так, районні в місті Києві ради
уповноважені надавати земельні ділянки в оренду під розміщення стаціонарних та
пересувних малих архітектурних форм (вичерпний перелік яких передбачений в п.
1.1 рішення) площею до 42 кв. м., а для розміщення сезонних майданчиків без
права будь-якої забудови площею до 100 кв. м. біля закладів громадського
харчування.

29 березня 2006 року між
Святошинською районною в місті Києві та Суб”єктом підприємницької діяльності
-ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов
якого відповідач 1 надає, а відповідач 2 приймає в оренду земельну ділянку
загальною площею 47,8 кв. м., в тому числі за рахунок міських земель  наданих у власність чи користування , з них
19,8 кв.м під кіоском.

Договір зареєстрований у книзі
договорів на право тимчасового користування землею в Святошинській районній
адміністрації за № 47 від 29.03.2006.

Згідно п. 1.2. договору земельна
ділянка надана в оренду на 1 рік для експлуатації та обслуговування  кіоску з продажу продовольчих товарів та  сезонного майданчика для обслуговування
кіоску на АДРЕСА_1.

В зазначеному договорі оренди
земельної ділянки в супереч п. 1.2 рішення зазначено, що земельна ділянка
передається для експлуатації та обслуговування кіоску кіоску з продажу
продовольчих товарів та  сезонного
майданчика для обслуговування кіоску на АДРЕСА_1.

Стаття 15 Закону України “Про
оренду землі” містить перелік істотних умов договору оренди землі, зокрема ними
є : об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії
договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм
платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка
передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки
передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки
орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної
ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або
знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

В оспорюваному договорі оренди
землі не визначено наступні істотні умови: строки сплати орендної плати, умови
і строки передачі земельної ділянки орендарю, не визначено сторони, яка несе
ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини.
Також, в договорі не зазначено про такі невід'ємні частини договору оренди землі,
як акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та акт
приймання-передачі об'єкта оренди.

Згідно ст. 14 Закону України “Про
оренду землі” типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом
Міністрів України.

Також, зазначений договір по формі
не відповідає Типовому договору оренди землі, затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220, що суперечить п. 1.4 рішення.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України  підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу
України закріплено загальне поняття правочину, яким є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень ст. 638
Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови
про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 215 Цивільного кодексу
України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою
статі 203 Цивільного кодексу України.

Згідно з ст. 203 Цивільного кодексу
України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного
законодавства.

Таким чином, договір оренди
земельної ділянки (зареєстровано за № 50), укладений з порушенням вимог чинного
законодавства, а тому підлягає визнанню недійсним.

Відповідно до ст. 1 Закону України
“Про оренду землі” орендою землі є засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Враховуючи вищевикладене, а також
те, що договір  оренди земельної ділянки
(зареєстровано за № 47), укладений 29.03.2006, підлягає визнанню недійсним,
вимога про зобов'язання звільнити земельну ділянку площею 47,8 кв.м.,
розташовану у м. Києві по вул. АДРЕСА_1 від будівель та споруд і повернення її
Київській міські раді, обґрунтована та підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті державного мита,
відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  підлягають стягненню з відповідачів в доход
Державного бюджету України.

Керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И
В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір
(зареєстровано за № 47) оренди земельної ділянки площею 47,8 кв. м., яка
розташована по вул. вул. АДРЕСА_1 у м. Києві, укладений 29.03.2006 між
Святошинською районною у місті Києві радою та Суб”єктом підприємницької
діяльності - ОСОБА_1 для експлуатації та обслуговування кіоску з продажу
продовольчих товарів та  сезонного
майданчика для обслуговування кіоску.

3. Зобов'язати Суб”єкта
підприємницької діяльності -ОСОБА_1 (03148, м. Київ, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1)
звільнити земельну ділянку площею 47,8 кв. м., яка розташована по АДРЕСА_1 у м.
Києві,  від будівель та споруд і
повернути її Київській міській раді (м. Київ, вул. Хрещатик, 36, код 19020407).

4. Стягнути з Суб”єкта
підприємницької діяльності -ОСОБА_1 (03148, м. Київ, АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) в
доход Державного бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп. державного мита та
59 (п'ятдесят дев'ять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу.

5. Стягнути з Святошинської
районної у місті Києві ради (м. Київ, пр. Перемоги, 97) в доход Державного
бюджету України 42 (сорок дві) грн. 50 коп.
державного мита та 59 (п'ятдесят дев'ять) грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Накази видати відповідно до ст. 116
ГПК України.

Суддя

О.М.Ярмак

Дата
підписання рішення 25.06.2007 р.