донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

10.10.2007 р.                                                                           справа №18/232

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Луценко О.І. - по Дов. №02/07 від 27.04.07р.,

від відповідача:
Желєзняк Л.В. - по Дов. б/н від 12.07.07р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Нептун" м.Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
29.08.2007 року

по справі
№18/232

за позовом
Товариства з обмеженою відповдальністю "Услуги" м.Донецьк

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Нептун" м.Донецьк

про
за зустрічним позовом

до

про
стягнення 6477грн.30коп.
Товариства з обмеженою відповідальністю "Нептун" м.Донецьк
Товариства з обмеженою відповідальністю "Услуги" м.Донецьк
визнання договору №10/к від 01.08.2006року неукладеним

В С Т А Н О В И В:

У червні 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Услуги" м.Донецьк ( далі –ТОВ "Услуги")  звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нептун" м.Донецьк  ( далі –ТОВ "Нептун" )  про стягнення 6477грн.30коп., з яких   заборгованість по оплаті наданих послуг в розмірі  6080грн.40коп., пеня  в розмірі 396грн.90коп., а також витрати по сплаті держмита в розмірі 102грн.00коп. та  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі –118грн.00коп. За зустрічним  позовом ТОВ "Нептун" до ТОВ "Услуги", поданим до суду 16.07.07р. через канцелярію господарського суду ( а.с.39-40), ставиться питання про визнання договору №10/к на надання послуг від 01.08.06р. неукладеним у зв’язку з неузгодженістю сторонами суттєвих умов договору : ціни та строку його дії.

Рішенням господарського суду Донецької області  від 29.08.07р. у справі №18/232, ухваленим суддею Овсянніковою О.В., первісний позов  задоволено. З ТОВ "Нептун" на користь ТОВ "Услуги" стягнуто 6080грн.40коп. заборгованості, 396грн.90коп. пені, 102грн.00коп. державного мита, 118грн.00коп. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.  Судове рішення обґрунтоване тим, що  позовні вимоги ґрунтуються на умовах укладеного договору, заявлені вимоги позивачем доведені. У задоволені зустрічного позову відмовлено з посиланням на те, що   зустрічна вимога спрямована на встановлення факту, що має юридичне значення, а не на поновлення порушеного права або оспорюваного законом інтересу.

ТОВ "Нептун", відповідач за первісним позовом,  не погоджуючись з  ухваленим рішенням від 29.08.07р. у справі №18/232, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати  повністю та прийняти нове, яким у задоволені позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі та задовольнити зустрічний позов Товариства про визнання договору №10/к від 01.08.06р. неукладеним. В обґрунтування скарги зроблено посилання на те, що судом при винесенні рішення порушені норми матеріального та процесуального права.

ТОВ "Услуги"  надав відзив за №818 від 10.10.07р. на апеляційну скаргу ТОВ "Нептун", в якому доводи  викладені в скарзі позивача вважає  необгрунтованими.

В судовому засіданні повноважні представники сторін,  висловилися на підтримку  своїх доводів викладених в апеляційній скарзі та запереченнях на неї.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи присутніх представників сторін,  перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Господарським судом Донецької області встановлено, що 01.08.2006року між  ТОВ "Услуги", позивач  у справі за первісним позовом, та                         ТОВ "Нептун" був укладений договір про надання послуг за №10/к, за умовами якого виконавець, ТОВ Услуги",   зобов'язався надати послуги по технічному обслуговуванню водопроводу і каналізаційних мереж, а замовник, ТОВ "Нептун"  прийняти і оплатити ці послуги ( а.с.6-7).

Згідно  п.п. 2.1 договору оплата визначається виконавцем по його фактичним витратам за результатами кожного календарного місяця і фіксується в актах про надані послуги.

При цьому, суд першої інстанції встановив, що  договір №10/к від 01.08.06р. підписано обома сторонами, завірено печатками підприємств. Як відповідачем, так і позивачем, у справі ніяких заперечень до умов договору не надавалось, не розглядались й протоколи розбіжностей до договору. З чого, господарський суд, на думку судової колегії, правомірно прийшов до висновку, що даний факт свідчить про погодження сторін з усіма умовами договору, а також є прямим доказом його укладення.

ТОВ "Услуги"  згідно  договору №10/к від 01.08.06р. надало                       ТОВ "Нептун" послуги по обслуговуванню каналізаційних мереж  за серпень 2006року, січень і лютий 2007р. на суму 6080грн.40коп. Акти  приймання –передачі робіт за вказаний період, відповідно №30/08 від 31.08.06р., №11 від 30.01.07р., №71 від 26.02.07р., підписано зі сторони ТОВ "Нептун" без будь-яких зауважень щодо якості, кількості наданих послуг.

Умовами п.п. 2.3  договору №10/к передбачено, що  замовник зобов'язаний перерахувати суму, вказану в акті про надання послуг протягом 5 банківських днів від моменту підписання такого акту.

Доказів здійснення розрахунків по договору та по актам виконаних робіт за вказані вище періоди ТОВ "Нептун" в строки та обсягах, передбачених п.2 договору відсутні. Відтак, утворилась заборгованість відповідача за первісним позовом за серпень 2006року, січень і лютий 2007р. на суму 6080грн.40коп.

Майнові зобов'язання,    які    виникають    між   учасниками господарських відносин,  регулюються  Цивільним кодексом  України   з урахуванням особливостей,  передбачених Господарським кодексом України,  що визначено ст. 175 Господарського кодексу України.

Відповідно до п.  1 ст.  193 Господарського кодексу України,  суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно  до закону,   інших   правових   актів,  договору,  а  за  відсутності конкретних вимог  щодо  виконання  зобов'язання  -  відповідно  до вимог,  що  у  певних  умовах звичайно ставляться.  При цьому,  до виконання  господарських   договорів   застосовуються   відповідні положення  Цивільного кодексу України   з  урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Так, в силу ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов'язання має виконуватися  належним  чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких  умов  та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.  1  ст.  530  Цивільного кодексу   України,   якщо   у зобов'язанні  встановлений строк (термін) його виконання,  то воно підлягає виконанню  у  цей  строк  (термін);  зобов'язання,  строк (термін)  виконання  якого  визначений  вказівкою  на  подію,  яка неминуче має настати,  підлягає виконанню з настанням цієї  події. Якщо  строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги,  кредитор  має  право вимагати його виконання у будь-який час.  Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення  вимоги, якщо  обов'язок  негайного  виконання  не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином,  суд апеляційної інстанції, дослідивши обставини неналежного    виконання   відповідачем   за   первісним   позовом зобов'язань по оплаті вказаного  договору,  в  порушення  положень Цивільного кодексу  України,  Господарського кодексу України,  та з урахуванням вказаних норм  законодавства дійшов законного і обґрунтованого висновку, що сума боргу доведена позивачем за первісним позовом.

Разом з тим,  пунктом  4.4. договору передбачена відповідальність відповідача за недодержання строків оплати, яка обмежена подвійною обліковою ставкою НБУ за весь час прострочення.

Статтею ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з п. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Оскільки факт заборгованості ТОВ "Нептун" перед ТОВ "Услуги" підтверджений, господарський суд, відповідно до ст.ст.526, п.3 ст.549 Цивільного кодексу України, ст.230, п.6 ст.232 Господарського кодексу України, дійшов  правильного висновку про обов'язок ТОВ "Нептун" сплатити основний борг в зазначеній сумі та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання за кожен день прострочення зобов'язання.

Звертаючись до  суду  з  зустрічним  позовом   про   визнання договору  N 10/к від 01.08.2006р. неукладеним,   ТОВ "Нептун" посилався  на відсутність вини з його боку,  а також на  те,  що  при  укладенні договору не було досягнуто згоди за всіма його істотними умовами. Однак, такі доводи відповідача спростовуються матеріалами справи. Оскільки, як вбачається з наданого  договору, п.п.2.1 якого  вартість  послуг сторонами узгоджена і визначена як динамічна у залежності від об'єму щомісячно наданих послуг, у п.п. 5.1  визначено строк дії договору –з моменту підписання  до 01.07.07р.

Що стосується зустрічного позову,  то колегія погоджується  з висновком   суду першої  інстанцій  про  те,  що  заявлена позивачем за зустрічним позовом вимога про визнання договору  N 10/к від 01.08.2006р. неукладеним, не відповідає способам захисту цивільних  прав,  передбаченим  статтею   6   Цивільного кодексу України та іншими законами України.   Вимога   про   встановлення    факту неукладення  договору  не призводить до поновлення порушених прав, така вимога не може бути предметом спору,  самостійно розглядатися в окремій справі. Вимога про визнання договору неукладеним є нічим іншим як встановленням факту,  що має юридичне значення.  Цей факт може  встановлюватися  господарськими судами лише при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне, його встановлення є  елементом  оцінки  фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог.

Обгрунтовуючи свою правову позицію господарський суд виходив з того, що відповідно до  ст.  16  Цивільного кодексу України кожна особа  має  право  звернутися  до  суду  за  захистом  свого особистого   немайнового   або  майнового  права  та  інтересу. В цій же статті передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, перелік яких є вичерпним. Отже, обраний ТОВ "Нептун" спосіб захисту,  а саме, визнання договору неукладеним,  не передбачений  цивільно-правовими  актами України.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статей 33,34 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини та факти, на які  вона посилається як на підставу своїх вимог, заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, переглянуте у справі рішення господарського суду відповідає приписам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги визнаються непереконливими.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України  витрати по  сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, судова   колегія Донецького апеляційного господарського суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нептун" м.Донецьк   на рішення  господарського суду Донецької області   від  29.08.2007року  у справі №18/232  залишити без задоволення.

Рішення  господарського суду Донецької області   від 29.08.2007року  у справі №18/232 залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1 у справу

1 ДАГС

1 ГСДО