ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________П О С Т А Н О В А
27.11.2007 року                                                Справа № 15/28пд-ад
Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі:
головуючого судді            Бородіної Л.І.
суддів                                Журавльової Л.І.
Склад судової колегії призначений розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 03.10.2006.
судового засідання           Мартинцевій Н.М.
та за участю представників сторін:
від позивача                          не прибув
від І-го  відповідача                не прибув
від ІІ-го відповідача           не прибув
від прокурора                          Губська А.В., посвідчення від 02.08.2006 № 484
апеляційну скаргу            Державної податкової інспекції у м.Первомайську
господарського суду        Луганської області
у справі                              № 15/28пд-ад (суддя Пономаренко Є.Ю.)
за позовом                           Прокурора м.Первомайська Луганської області
в інтересах держави в особі Державної податкової
інспекції у м.Первомайську
до І-го відповідача               Товариства з обмеженою відповідальністю
„Господар”, м.Первомайськ Луганської області
до ІІ-го відповідача                 Приватного підприємства „Луганськпрокат”,
про                                      визнання недійсним господарського зобов”язання
Постановою господарського суду Луганської області від 05.09.2006 у справі                № 15/28пд-ад (суддя Пономаренко Є.Ю.) відмовлено у задоволенні позову прокурора м.Первомайська Луганської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції (ДПІ) у м.Первомайську Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) „Господар”, м.Первомайськ Луганської області та Приватного підприємства (ПП) „Луганськпрокат”, м.Луганськ, про визнання недійсним господарського зобов”язання, згідно статті 207 Господарського кодексу України (далі –ГК України) з застосуванням наслідків, передбачених статтею 208 ГК України.
Постанова суду з посиланням на статті 69, 86 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України), статтю 207 ГК України, мотивована недоведеністю позивачем наявності протиправної мети ПП „Луганськпрокат” при укладанні спірного договору, наявності злочину, порушення інтересів держави. Судом зазначено, що лише факт визнання недійсними статутних документів ІІ-го відповідача не тягне за собою автоматично недійсність всіх угод, укладених з моменту державної реєстрації цього підприємства. Позивачем не доведено наявність причинно-наслідкового зв”язку між визнанням недійсними установчих документів та конкретною угодою, що оскаржується у даній справі, наявність при укладенні угоди мети, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу у ІІ-го відповідача.

ДПІ у м.Первомайську Луганської області (позивач у справі) не погодилась з прийнятою постановою та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Луганської області від 05.09.2006 через порушення норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою  задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивач, посилаючись на частину 1 статті 207 ГК України, пункт 7.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.07.2002 „Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки”, вказує, що ПП „Луганськпрокат” засноване та діяло з умислом на укладання угод, завідомо суперечних  інтересам держави та суспільства, приховування від оподаткування доходів, отриманих від укладання таких угод, що доказується сукупністю таких фактів: рішенням Артемівського районного суду м.Луганська від 25.08.2004 у справі №  3883/2004 про визнання недійсними з моменту реєстрації (31.03.2004) установчих документів ПП „Луганськпрокат” та   скасування його державної реєстрації з 31.03.2004; фактом відсутності підприємства за юридичною адресою та фактом анулювання свідоцтва про реєстрацію платника податків на додану вартість.

Причинно-наслідковим зв”язком між визнанням недійсними установчих документів ПП „Луганськпрокат” та угодою від 31.12.2004 є те, що, господарське зобов”язання було укладено з боку ТОВ „Господар” з неіснуючим підприємством, оскільки на момент укладання угоди, тобто на 31.12.2004, установчі документи ПП „Луганськпрокат” рішенням суду від 25.08.2004 були визнані недійсними з 31.03.2004. Згідно отриманої інформації від банківських установ встановлено, що операції щодо купівлі-продажу сільськогосподарської продукції на розрахунковому рахунку ПП „Луганськпрокат” не провадились.

Додатковими поясненнями від 21.11.2007, позивач зазначив про доведеність вини директора ТОВ „Господар” Щербини В.І. у скоєнні злочинів, передбачених статтею 212 частиною 1, статтею 191 частиною 2, статтею 366 частиною 1 та статтею 366 частиною 2 Кримінального кодексу України (далі –КК України), у  тому  числі стосовно злочинів щодо купівлі-продажу зерна з ПП „Луганськпрокат” постановою Первомайського міського суду Луганської області від 25.09.2007 по кримінальній справі № 1/36. При цьому судом встановлено наявність умислу директора ТОВ „Господар” на ухилення від сплати податку на додану вартість шляхом незаконного одержання податкового кредиту, умислу на ухилення від сплати податку на прибуток підприємства шляхом збільшення валових витрат підприємства, а також умислу на здійснення службового підроблення.

Прокурор м.Первомайська Луганської області (заявник позову) підтримує доводи ДПІ у м.Первомайську Луганської області, просить апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції –скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в ході судового слідства по кримінальній справі вина Щербини В.І. у скоєнні злочинів, передбачених статтею 212 частиною 1, статтею 191 частиною 2,  статтею 366 частиною 1 та статтею 366 частиною 2 КК України була повністю доведена, у тому числі стосовно злочинів щодо купівлі-продажу зерна з ПП „Луганськпрокат”.

ДПІ у м.Первомайську Луганської області (позивач у справі) належним чином повідомлена про час і місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджено  повідомленням про вручення 14.11.2007 позивачу поштового відправлення,  проте не скористалася своїм правом на участь у судовому процесі.

Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції ТОВ „Господар” про час і місце розгляду апеляційної скарги повернутий на адресу Луганського апеляційного господарського суду органом зв”язку з позначкою „не значиться”, тобто судом апеляційної інстанції виконано обов”язок щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення певних процесуальних дій, тому неявка представника ТОВ „Господар” в судове засідання апеляційної інстанції не є перешкодою для перегляду справи в апеляційному порядку.

Заслухавши доводи і пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

Проведеною прокуратурою м.Первомайська Луганської області та ДПІ у м.Первомайську Луганської області перевіркою встановлено, що 31.12.2004 між ТОВ “Господар” та ПП “Луганськпрокат” укладений усний договір купівлі-продажу зерна, за яким ТОВ „Господар” придбало зерно у кількості 18868 кг на загальну суму                  10000 грн., в т.ч. ПДВ у сумі 1666 грн. 67 коп., що підтверджується накладною від 31.12.2004 № 7 та  податковою накладною від 31.12.2004 № 102 (т.І, а.с.6).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 31.12.2004 № 104 ТОВ „Господар” розрахувалось за придбане зерно з ПП „Луганськпрокат” готівкою у розмірі 10000 грн. (т.І, а.с.7).

Рішенням Артемівського районного суду м.Луганська від 25.08.2004 у справі            № 3883/2004 за позовом прокурора Артемівського району м.Луганська в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції в Артемівському районі м.Луганська до громадянина Горіна Д.В., яке на час розгляду даної справи набрало законної сили, визнані недійсними установчі документи ПП „Луганськпрокат” з 31.03.2004 та скасовано державну реєстрацію підприємства з 31.03.2004. При цьому рішенням суду встановлено, що у березні 2004 року малознайомий чоловій на ім”я „Олег” запропонував Горіну Д.В. за грошову винагороду зареєструвати на його ім”я ПП „Луганськпрокат”. Після оформлення всіх документів Горін Д.А. передав печатку та всі установчі документи „Олегу”. Де знаходяться документи підприємства, печатки та штампи він не знає. Ніяких договорів, податкових накладних він не підписував та нікому не доручав цього робити, ніяких довіреностей на ведення фінансово-господарської діяльності не надавав (т.І, а.с.12).

27.06.2006 прокурор м.Первомайська Луганської області в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у м.Первомайську Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовом до ТОВ „Господар” і ПП „Луганськпрокат” про визнання господарського зобов’язання, яке виникло згідно усного договору від 31.12.2004 між відповідачами у справі, недійсним на підставі частини 1 статті 207 ГК України; з застосуванням наслідків, передбачених статтею 208 ГК України (т.І, а.с.2-4).

Постановою господарського суду від 05.09.2006 у задоволенні позову відмовлено з підстав, викладених вище (т.І, а.с.58-60).

При перегляді справи в апеляційному порядку ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 07.11.2006 за клопотанням прокурора м.Первомайська Луганської області від 27.10.2006 № 2352 вих-06, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 156 КАС України зупинено апеляційне провадження у даній   справі до набрання законної сили судовим рішенням Первомайського міського суду Луганської області у кримінальній справі, порушеній по обвинуваченню директора ТОВ „Господар” Щербини В.І. за статтями 212 ч.2, 191 ч.4, 366 ч.2, 364 ч.2 КК України (т.І, а.с.128-130).

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 12.11.2007 апеляційне провадження у даній справі поновлено відповідно до частини 5 статті 156 КАС України (т.І, а.с.149, 150).

Постановою Первомайського міського суду Луганської області від 25.09.2007 у кримінальній справі № 1-36 по обвинуваченню Щербини В.І. за статтями 212 частиною 1, 191 частиною 2, 366 частиною 2, 366 частиною 1 КК України провадження у кримінальній справі стосовно Щербини В.І. припинено на підставі пункту „б” статті 1  Закону України „Про амністію” (т.І, а.с.139-147).

При цьому судом встановлено, що Щербина В.І., маючи умисел на ухилення від сплати податку на додану вартість, шляхом незаконного отримання податкового кредиту, тобто зменшення податкового зобов”язання керованого ним ТОВ „Господар” у звітному періоді, а також умисел на ухилення від сплати податку на прибуток підприємства, шляхом збільшення валових розходів підприємства, а також маючи умисел на здійснення службового підроблення, у листопаді 2004 року отримав від невстановлених в процесі розслідування кримінальної справи осіб чисті бланки товарних накладних, податкових накладних та квитанцій прибуткових ордерів з печатками ПП „Луганськпрокат”, юридична адреса якого знаходиться за адресою: м.Луганськ, вул.Краснознаменна, 13, державна реєстрація якого була скасована рішенням Артемівського районного суду  м.Луганська від 25.08.2004 з моменту реєстрації цього підприємства, тобто з 31.03.2004, у зв”язку з чим назване підприємство не могло здійснювати господарську діяльність у березні-червні 2004 року та не могло мати будь-яких господарських стосунків з ТОВ „Господар” у цей період часу.

Всього за результатами складання завідомо фальшивих документів за угодами між ТОВ „Господар” та ПП „Луганськпрокат” у період з листопада 2004 року по січень 2005 року внесення фальшивих відомостей у податкові декларації ТОВ „Господар” та наданні їх до ДПІ у м.Первомайську Луганської області у названих звітних періодах потягло за собою необгрунтоване зменшення податкових зобов”язань по сплаті ПДВ ТОВ „Господар” (отримання податкового кредиту) на суму 4947 грн. 34 коп., а також необгрунтоване зменшення податку на прибуток ТОВ „Господар” з цих угод на суму 10416 грн.00 коп., у зв”язку з чим державі в особі ДПІ у м.Первомайську Луганської області заподіяно шкоду у вигляді недоотриманих податків на суму 15364 грн., що в 138 разів перевищує неоподаткований податком мінімум доходів громадян.

Вказані вище здійснені дії Щербини В.І. кваліфіковані за частиною 1 статті 212 та частиною 2 статті 366 КК України як за умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, яке здійснено посадовою особою підприємства, незалежно від форми власності, яка зобов”язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, які в тисячу разів і більше перевищують неоподаткований податком мінімум доходів громадян, а також як службове підроблення, тобто внесення посадовою особою до офіційних документів завідомо фальшивих даних, а також складання та видачу завідомо фальшивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, які виразилися у заподіянні матеріальної шкоди державі в особі ДПІ у м.Первомайську Луганської області у зв”язку з ненадходженням до бюджету коштів у значних розмірах, які загалом в 250 разів і більше перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанова господарського суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 207 ГК України господарське зобов’язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної  правосуб’єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 28.04.1978 № 3 „Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” визначив, що при розгляді справ про визнання угоди недійсною на підставі статті 49 ЦК УРСР (що кореспондується з приписами статей 207, 208 ГК України) судам слід мати на увазі, що дія цієї норми поширюється на угоди, які укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів.

Задовольняючи позов у такій справі, суд повинен у рішенні вказати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди і хто з її учасників мав умисел на досягнення цієї мети.

Необхідними умовами визнання недійсною угоди, яка укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства є доведення факту наявності завідомо суперечної інтересам держави та суспільства мети укладення угоди сторонами, а  також наявність вини у формі умислу хоча б однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Інтерес держави і суспільства у сплаті суб”єктами оподаткування податків  випливає з обов”язку кожного сплачувати податки і збори, закріпленому в статті 67 Конституції України та законах з питань оподаткування.

Вирішуючи даний спір, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про недоведеність порушення інтересів держави при укладенні оскаржуваної угоди та недоведеність наявності причинно-наслідкового зв”язку між визнанням недійсними установчих документів ІІ-го відповідача та оспорюваною угодою, наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства та наявності умислу у ІІ-го відповідача щодо настання відповідних наслідків.

Судова колегія апеляційної інстанції вважає доведеним факт наявності умислу у ПП „Луганськпрокат” при укладенні та виконанні спірної угоди, направленого на ухилення від сплати податків, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Наявність умислу у сторони при укладенні угоди означає, що сторона усвідомлювала або повинна була усвідомлювати протиправність укладеної угоди, яка суперечить меті діяльності суб”єкта господарювання та інтересам держави.

Умисел ІІ-го відповідача як юридичної особи вбачається в умислі посадової особи, що підписала накладну від 31.12.2004 № 7 та податкову накладну від 31.12.2004 № 102 на суму 10000 грн. за відсутністю відповідних повноважень і у той час, коли з правової точки зору ПП „Луганськпрокат” вже не могло здійснювати підприємницьку діяльність, оскільки на момент укладення та виконання оспорюваної  угоди, тобто на 31.12.2004, установчі документи ПП „Луганськпрокат” рішенням Артемівського районного суду м.Луганська визнані недійсними з 31.03.2004, скасована державна реєстрація ПП „Луганськпрокат” з 31.03.2004, що помилково судом першої інстанції не прийнято до уваги.

Крім того, прокурором та позивачем доведено наявність вини директора ТОВ „Господар” Щербини В.І., який укладаючи спірну угоду, діяв з умислом на досягнення мети ухилення від сплати податків шляхом здійснення службового підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що потягло тяжкі наслідки, що виявилось у заподіянні матеріальної шкоди державі у зв”язку з ненадходженням до бюджету коштів у значних розмірах.

Вина Щербини В.І. у скоєнні злочинів, передбачених частиною 1 статті 212 „Ухилення від сплати податків, зборів, інших обов”язкових платежів” та частиною 2 статті 366 „Службове підроблення” КК України, доведена постановою Первомайського міського суду Луганської області від 25.09.2007 у кримінальній справі № 1-36, у тому числі по оспорюваній угоді, оформленій накладною від 31.12.2004 № 7, податковою накладною від 31.12.2004 № 102 та квитанцією до прибуткового касового ордеру від 31.12.2004 № 104.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, надані позивачем та прокурором в підтвердження заявлених вимог, судова колегія дійшла висновку про доведеність підстав визнання спірної угоди недійсною повністю відповідно до частини 1 статті 207 ГК України як таку, що вчинена з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, з застосуванням наслідків, передбачених частиною 1 статті 208 ГК України.

Відповідно до частини 1 статті 208 ГК України якщо господарське зобов”язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін –у разі виконання зобов”язання обома сторонами –в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов”язанням.

Матеріалами справи підтверджений факт придбання І-м відповідачем у ІІ-го відповідача зерна у кількості 18868 кг на суму 10000 грн., яке підлягає стягненню з         І-го відповідача до Державного бюджету України, та здійснення оплати І-м відповідачем на користь ІІ-го відповідача за одержану продукцію у сумі 10000 грн., яка підлягає стягненню з ІІ-го відповідача до Державного бюджету України.

Отже, висновки суду, викладені в оскаржуваній постанові, не відповідають фактичним обставинам справи, у зв”язку з чим постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м.Первомайську Луганської області підлягає до задоволення. Постанова господарського суду Луганської області від 05.09.2006 у справі № 15/28пд-ад  підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову: господарське зобов’язання, яке виникло на підставі усного договору від 31.12.2004, укладеного між ТОВ „Господар” та ПП „Луганськпрокат”, визнається апеляційним господарським судом недійсним відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України з застосуванням наслідків, передбачених частиною 1 статті 208 Господарського кодексу України шляхом стягнення з ПП „Луганськпрокат” та ТОВ „Господар” в доход Державного бюджету України всього одержаного ними за зобов”язанням.

Керуючись ст.ст.195, 196, п.3 ст.198, п.п.3, 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 212, ч.5 ст.254  Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу  Державної податкової інспекції у м.Первомайську Луганської області на постанову господарського суду Луганської області від 05.09.2006 у справі № 15/28пд-ад  задовольнити.

2. Постанову господарського суду Луганської області від 05.09.2006 у справі                № 15/28пд-ад  скасувати.

3. Визнати недійсним господарське зобов”язання за усним договором від 31.12.2004, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю „Господар” та Приватним підприємством „Луганськпрокат” на поставку зерна на 10000 грн., як таке, що суперечить інтересам держави і суспільства.

4. Стягнути з Приватного підприємства „Луганськпрокат”, м.Луганськ, вул.Краснознаменна, 13, ід.код 32900469, на користь Державного бюджету України,  зерно у кількості 18868 кг на суму 10000 грн. 00 коп.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Господар”, Луганська область, м.Первомайськ, вул.Менжинського, 32, ід.код 30944038, на користь Державного бюджету України грошові кошти у сумі 10000 грн.

6. Доручити господарському суду Луганської області видати виконавчі листи.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України у місячний строк.

Постанова складена в повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України  03.12.2007.

Головуючий суддя                                                    Л.І.Бородіна

Суддя                                                                      Л.І.Журавльова

Суддя                                                                      Д.Ю.Перлов

Надруковано 8 примірників:

1-          до справи

2-          позивачу

3-          І-му відповідачу

4-          ІІ-му відповідачу

5-          прокурору м.Первомайська

6-          прокуратурі Луганської області

7-          ГСЛО

8-          до наряду ЛАГС

Внесено