ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2007                                                                                   Справа № 35/430

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Ясир Л.О. (доповідача)

суддів
Герасименко І.М., Пруднікова В.В.

при    секретарі    судового засідання:

Корх Д.В.

за  участю   представників
від позивача:

від відповідача:
сторін:
Танасійчук Сергій  Сергійович представник, довіреність №б/н  від 02.04.07;
Діденко Роман Анатолійович юрисконсульт, довіреність №75  від 01.01.07;
Повіланський Олександр Олександрович юрисконсульт, довіреність №120  від 01.01.07;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні
апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю “Науково –виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ

на рішення

господарського суду
від
Дніпропетровської області
27.12.06р.

у справі
№35/430

за позовом               товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ

до                           державного підприємства “Придніпровська залізниця”

м. Дніпропетровськ

про                            стягнення   369 695 грн. 96 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ  звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з  позовом до державного підприємства “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ про стягнення   з останнього збитків в сумі 369 695 грн. 96 коп.

Позовні вимоги обґрунтовуються неналежним виконанням відповідачем договірних зобов’язань за договором зберігання №Пр/Пд-05224/ПШ/НЮ4277дч від 02.11.05р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.06р.  по справі №35/430 (суддя Широбокова Л.П.) в задоволенні позову відмовлено з посиланням на недоведеність та необґрунтованість  позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ  звернулось з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення  по даній справі винесено з порушенням норм матеріального права, з неповним  з’ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідач, державне підприємство “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ, вважає доводи заявника, викладені в  апеляційній  скарзі, безпідставними, просить рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не   підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено  місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи  в період з 12 по 16 жовтня 2005року на адресу Новомосковського шпалопросочувального заводу Придніпровської залізниці надійшли шпали нові не просочені власником яких  за повідомленням  вантажовідправника  - ТОВ “МТК” м. Ростов –на Дону є товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ .

В залізничних накладних  кількість та тип шпал  не визначено.

Згідно актів приймання передачі, що підписані представниками позивача та відповідача, Новомосковським шпалопросочувальним заводом з 19.10.05р. по 29.10.05р. було прийнято 6418 шпал 1-го типу, 2971 шпал 2-го типу, 1808 шпал, що не відповідають ГОСТ 78-89, 145 шпал, що мають гниль, всього 11 342 шпали.

Майже всі акти  містять відмітку, що шпали потребують сортування  та мають високу вологість (до 84%, що значно вище норми).

Водночас позивачем було проведено експертизу  шпал, які знаходилися на складській площадці Новомосковського шпалопросочувального заводу.

За даними експертизи (акти від 21.10.05р, 27.10.05р., 02.11.05р. ) 6 695 шпал відповідають І типу , .2695 –ІІ типу, 1808 ІІІ типу, 144 –гниль. Всього –11 342.

Експертиза проводилась без участі  представника заводу.

В подальшому на зберігання вказаних шпал сторонами було укладено договір на надання послуг №Пр/Пд.-05224/ПШ/НЮ4277дч від 02.11.2005р. строком дії до 31.12.2005р., згідно умов якого замовник (позивач) передавав, а виконавець (відповідач) зобов'язався  прийняти, зберігати та повернути продукцію на умовах даного договору,  а також  провести її сортування, що передбачено специфікацією №1 договору, але строк сортування не визначено.

13.11.2005р. сторонами було складено акт приймання-передачі №1 до вказаного договору, згідно якого замовник передав, а виконавець прийняв на зберігання 6418 шпал 1-го типу, 2971 шпал 2-го типу, 1808 шпал 3-го типу, всього 11197 штук.

Отже, кількість шпал І та ІІ типу, що вказана в актах експертизи, не співпадає з кількістю, що вказана  в первинних актах та акті приймання –передачі №1, підписаними представником  позивача та заводу.

В силу частини  першої статті  936 Цивільного кодексу України  за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до частини першої статті  938 Цивільного кодексу України  зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

За приписами статті 942 Цивільного кодексу України  зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Яких  - не будь  додаткових зобов’язань  щодо умов  зберігання  шпал на залізницю договором не покладено.

Поклажодавець зобов'язаний забрати річ від зберігача після закінчення строку зберігання, як це передбачено статтею 948  Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи,  угода  щодо продовження  строку дії договору, що діяв до  31.12.05р., та строку зберігання  майна  сторонами  не укладалась. Позивач, всупереч вимогам статті 948  Цивільного кодексу України, по закінченню строку дії договору не забрав своє майно із зберігання, і лише листом  від 26.07.06р.  позивач звернувся до відповідача із проханням провести  остаточне  сортування шпал з метою їх передачі  у власність Львівській залізниці.

Відповідно до актів приймання –передачі  (при остаточному прийманні), які підписані представниками сторін, було встановлено, що на зберіганні   знаходяться 5310  шпал І типу, 2449 шпал ІІ типу, 30 шпал  ІІІ типу, 3199 шпал, що не відповідають ДОСТ 78-89 та 199 шпал, що мають гниль. Із зазначеної  кількості 3583 шпали до цього часу знаходяться на зберіганні  у відповідача (довідка №1489 від 10.11.06р.) і доказів їх витребування від залізниці позивач не надав.

Частиною 3 статті 950 Цивільного кодексу України передбачено, що зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.

Згідно ДОСТ 78-89  “шпали дерев’яні  для залізниць широкої колії” зберігання  шпал проводиться у відповідності з ДОСТ 9014.0 на відкритих  складах, укладеними в штабелі.

В період  дії договору і пізніше позивач не пред’являв державному  підприємству  “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ зауважень щодо  порушення умов  зберігання шпал.

Твердження товариства  з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ, що погіршення  якості шпал стало наслідком  не проведення відповідачем  їх сортування  не доведено ніяким чином. Листи від 29.12.05р., від 09.03.06р. стосуються просочення  шпал. До того ж, як вже  зазначалося, строк сортування  шпал договором  не встановлено, тому в силу статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Така вимога заявлена позивачем лише 26.07.06р. , тобто, після закінчення строку дії договору. Крім того,  послуги залізниці,  в тому числі і сортування шпал  згідно з договором  підлягали оплаті попередньо, що позивачем не виконувалось.

За приписами статті 949 Цивільного кодексу України річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Як слідує з актів приймання –передачі шпал, вони мали дуже високу вологість  - до 84№ і майже рік зберігалися у відповідача (в тому числі і після закінчення  строку дії договору  - з 01.01.06р.  до вересня 2006р.) при різних  погодних умовах, що могло вплинути на зміну типу шпал.

В силу частини 3 статті 950 Цивільного кодексу України зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі після закінчення строку зберігання лише за наявності його умислу або грубої необережності.

Товариство   з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ не довело  суду наявність умислу  або  грубої  необережності  державного   підприємства  “Придніпровська залізниця” м. Дніпропетровськ , що могло б бути  причиною погіршення якості шпал.

Слід також зауважити, що відповідач не надав суду документу, з якого б вбачалось за якими дефектами забраковано  3583 шпали, чи можуть вони бути використані як, наприклад, деревина та вартість  цієї деревини, що впливає на розмір  суми збитків. , докази витребування  забракованих шпал від відповідача.

Отже, товариство   з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ не довело  не тільки вину відповідача в погіршенні якості шпал, а і реальний розмір  збитків, що  є підставою для відмови в позові.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський  суд повно та об’єктивно дослідив  обставини справи,  дав їм  належну оцінку та  прийняв  правильне рішення, підстави для зміни чи скасування якого відсутні.

Доводи, з яких оскаржується судове рішення, не спростовують висновків господарського суду

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.06р.  по справі №35/430  -  залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково –виробниче підприємство “Укрзалізничрембуд” м. Дніпропетровськ   -  залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Л.О. Ясир

Суддя                                                                                 І.М. Герасименко

Суддя                                                                                В.В. Прудніков

Постанову підписано__24.07.07_______