ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 р.

№ 23/153

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  -головуючого,

Є. Чернов В. Цвігун

за участю представників:

ТОВ "Науково-виробничий
центр "ТОР"

Білан О.М. -(дор.№ 387/1 від
25.09.2007)

ТОВ "Гермес"

Кучеревська Л.М. -(дор. від
28.03.2007)

розглянув касаційну скаргу

ТОВ "Гермес"

на постанову

Київського апеляційного
господарського суду  від 14 червня 2007
року

у справі

№ 23/153 господарського суду м.
Києва

за позовом

ТОВ "Науково-виробничий
центр "ТОР"

до

ВАТ "Київська універсальна
біржа" ТОВ "Спеціалізоване підприємство "Укрспецсервіс"
Приватного підприємця ОСОБА_1
Державного підприємства "Центр ринкових інформаційних технологій
та маркетингу" ТОВ "Гермес"

про

визнання недійсними біржових
торгів та визнання недійсним договору

В
С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду м.
Києва від 20.04.2007 (суддя А.Демидова)
заява про забезпечення позову задоволена, на нежитлову будівлю площею
226, 10м2, яка розташована у м. Києві, вул. Любченка Панаса,
15(літера "Б") накладено арешт.

Заборонено ВАТ "Київська
універсальна біржа", ДП "Центр ринкових інформаційних технологій та
маркетингу", ТОВ "Гермес" вчиняти будь-які дії щодо відчуження
спірної нежитлової будівлі, а також укладення договорів на управління вказаною
будівлею, передачею цієї будівлі повністю або частково в оренду, укладення
будь-яких договорів, які передбачають виникнення прав у інших осіб щодо спірної
нерухомості.

Ухвала суду мотивована тими
обставинами, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення господарського суду м. Києва у справі №
23/153, оскільки на протязі 2006 ДП "Центр ринкових інформаційних
технологій та маркетингу" здійснює заходи по отриманню у своє користування
земельної ділянки під вказаною будівлею.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.06.2007 (судді: О.Моторний, В.Кошіль, С.Алданова)
ухвала господарського суду першої інстанції залишено без зміни, додатково
зазначено, що свідоцтво про право державної власності на нежитлову будівлю
зареєстровано за ДП "Центр ринкових інформаційних технологій та
маркетингу" 09.10.2006.

ТОВ "Гермес" просить
ухвалу та апеляційну постанову у справі скасувати, так як ТОВ
"Науково-виробничий центр "ТОР" не доведено порушення його прав
та законних інтересів відповідно до ст. 1 ГПК України, товариство не має
відношення до спірної будівлі за адресою: м. Київ, вул. Любченко Панаса, 15б,
відсутнє достатньо обґрунтоване припущення, що спірне нерухоме майно може
зменшитися, зникнути або відносно майна неможливо буде вирішити питання на
момент виконання рішення суду, земельна ділянка не є предметом спору, а отже не
зазначено, які саме дії здійснювало ДП "Центр ринкових інформаційних
технологій та маркетингу".

ТОВ "Гермес" в судовому
засіданні заявив клопотання про відкладення розгляду справи з мотивів
необхідності представлення додаткових доказів, які на його думку мають значення
для справи.

Розглянувши клопотання, суд його
відхиляє, оскільки, враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції,
представник ТОВ "Гермес" не навів достатньо обґрунтованих доводів на
підтвердження обставин, що унеможливлюють розгляд справи в даному
засіданні.

Вищий господарський суд України у
відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної
скарги, заслухавши представників сторін, вважає, що скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Ст. 1 ГПК України передбачає право
підприємств,  установ,  організації, інших юридичних осіб, громадян,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації) звертатися до господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, право на звернення до суду,
за загальним правилом, має особа, чиї права та охоронювані законом інтереси
були порушені. Тобто, порушення права чи законного інтересу або спір щодо них
повинні існувати на момент звернення до суду.

Позивачем не доведено існування
факту порушення його прав та законних інтересів не встановлено відношення
позивача до нежитлової будівлі, площею 226, 1 м2, що розташована в
м. Києві, вул. Любченка Панаса, 15(літера "Б").

Позивач не надав будь-які докази,
що підтверджують відношення ТОВ "Науково-виробничий центр "ТОР"
до зазначеної будівлі.

В оскаржуваній ухвалі та
апеляційній постанові не зазначено:

- яким чином та які конкретно
майнові права, законні інтереси позивача порушені чи можуть бути порушені діями
відповідачів у контексті укладеної угоди;

- не обгрунтовано, яким чином
накладення арешту на нежитлову будівлю площею 226, 1 м2, що
розташована в м. Києві, вул. Любченка Панаса, 15(літера "Б") та
заборону вчинення будь-яких дій та правочинів щодо неї може вплинути на права
та законні інтереси ТОВ "Науково-виробничий центр "ТОР";

- не обгрунтовано мотивацію
заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаної будівлі, укладення
будь-яких правочинів на її управління, оренди, найму, повністю або окремих її
частин, будь-яких інших договорів (правочинів), що передбачають виникнення прав
у інших осіб щодо цієї будівлі.

Відповідно до ст. 66 ГПК України
забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо
невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Як зазначено в роз'яснені Вищого
арбітражного суду України від 23.08.94 № 02-5/611 "Про деякі питання
практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування
заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно,
яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути,
зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Проте, в оскаржуваній апеляційній
постанові немає достатньо обґрунтованого припущення, що зазначене нерухоме
майно може зникнути, зменшитися чи будь-яким іншим чином неможливо буде
вирішити питання щодо нього на момент виконання рішення суду.

Касаційна інстанція звертає увагу,
що предметом спору взагалі не є земельна ділянка, що знаходиться під вказаною
будівлею, а судом не вказано, які саме заходи здійснювало ДП "Центр
ринкових інформаційних технологій та маркетингу" по отриманню у
користування земельної ділянки, що знаходиться під вказаною будівлею та яке
відношення взагалі мають дії ДП "Центр ринкових інформаційних технологій
та маркетингу" по отриманню у користування земельної ділянки та сама земельна
ділянка до предмету спору.

В апеляційній постанові не
обґрунтовано та не зазначено якими конкретно діями відповідачі - ДП "Центр
ринкових інформаційних технологій та маркетингу" та ТОВ "Гермес"
намагалися передати зазначену будівлю третім особам, у зв'язку з чим виникла
необхідність накласти арешт на вказане нерухоме майно, та чи мало місце
існування вчинення відповідачами будь-яких дій по відчуженню спірної нежитлової
будівлі взагалі.

ДП "Центр ринкових
інформаційних технологій та маркетингу" на момент розгляду спору не є
власником нежитлової будівлі площею 226, 1 м2, що розташована в м.
Києві, вул. Любченка Панаса, 15(літера "Б").

ТОВ "Науково-виробничий центр
"ТОР" не є стороною договору купівлі-продажу нерухомості, який
укладено на Київській універсальній біржі. ТОВ "Науково-виробничий центр
"ТОР" є стороною інвестиційного договору по будівництву в майбутньому
нерухомості за адресою  в м. Києві, вул.
Любченка Панаса, 15.

Касаційна інстанція враховує
правову позицію Верховного Суду України у постанові від 30.01.2007 у справі №
1/138-14/318-9/273, згідно якої права особи не підлягають захисту шляхом
задоволення позову про визнання угоди недійсною, оскільки така особа не є
стороною цієї угоди.

Захист прав такої особи можливий
шляхом пред'явлення позову про відновлення становища, яке існувало до порушення
права відповідно до п.4 ст. 16 ГК України або витребування майна з чужого
незаконного володіння згідно ст. 387 ГК України, а відтак заявлене клопотання
про забезпечення позову не кореспондується з відповідними позовними вимогами.

Виходячи з викладеного,
керуючись  ст.ст. 1115, 1117,
1118, 1119, 11111  ГПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ТОВ
"Гермес" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.06.2007 та ухвалу господарського суду м. Києва від
20.04.2007 у справі № 23/153 господарського суду м. Києва скасувати.

У задоволенні клопотання про
забезпечення позову відмовити.

Головуючий
В. Овечкін

судді
Є. Чернов

В.
Цвігун