ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2007 р.                                                            Справа № 55/375-07

вх. № 11526/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Гайдукова В.М.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "Мілкер", м.Х-в

до  Товариства з обмеженою відповідальністю  "Млєко", м. Харків

про стягнення 37330,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "Мілкер", м. Х-в,  звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з Товариства з обмеженою відповідальністю  "Млєко", м. Харків, 36439,40 грн. суми основного боргу, 140,76 грн. 3% річних, 750,73 грн. пені та судових витрат,  мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору поставки продукції № 07/07 від 01.05.07 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 жовтня 2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 26 листопада 2007 р.

26 листопада 2007 р.  відповідач до канцелярії господарського суду Харківської області надав клопотання, в якому просив суд відкласти розгляд справи, у зв"язку з неможливістю представника бути присутнім у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 листопада 2007 р. було задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи на 04 грудня 2007 р.

В призначеному судовому засіданні 04 грудня 2007 р. представник відповідача просив суд надати можливість підготувати обгрунтований відзив на позовну заяву, у зв"язку з чим 04 грудня 2007 року було оголошено перерву  до  10 грудня 2007 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримував позовні вимоги .

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою, суду не надав , відзив на позов не надав,  про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник позивача  звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами .

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

01 травня 2007 р. між  Товариством з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "Мілкер", м. Х-в (далі позивач) та  Товариством з обмеженою відповідальністю  "Млєко", м. Харків (далі відповідач) було укладено договір поставки продукції №07/07, у відповідності до умов якого позивач зобов"язується напротязі всього строку дії договору поставляти товар у власність, а відповідач, в свою чергу, приймати та оплачувати її вартість. Пунктом 1.2 передбачено, что продукція поставляється молочна, морепродукти. Пунктом 5.3.2 передбачено, що відповідач оплачує вартість продукції напротязі 21 днів з моменту її відвантаження. Пунктом 8.3 договору передбачено, що при прострочки розрахунків відповідач виплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ствки НБУ України за кожний день прострочки.  Пунктом 11.1 договору передбачений строк дії договору, а саме договір  є укладеним з моменту підписаня та діє до 31 грудня 2008 р.,  з можливою його пролонгацією.

На виконання умов вказаного договору позивач здійснив поставку  продукції ., що підтверджується видатковими накладними № ТД-002872 від 19.06.07 р. на суму 3451, 73 грн., № ТД-002955 від 22.06.07 р. на суму 1385, 97 грн., № ТД-002872 від 19.06.07 р. на суму 3451, 73 грн., № ТД-002955 від 22.06.07 р., № ТД-003099 від 28.06.07 р. на суму 1938 грн., № ТД-003365 від 10.07.07 р., № ТД-003547 від 17.07.07 р. на суму 5016,57 грн., № ТД-003610 від 19.07.07 р., на суму 4155,54 грн.,  №ТД-003724 від 24.07.07 р., ;№ ТД-003831 від 28.07.07 р на суму 3806,52 грн., № ТД-03899 від 31.07.07 р. на суму 4914,35 грн., № ТД-004007 від 04.08.07 р. на суму 6085,01 грн., № ТД -004091 від 09.08.07 р. на суму 1731,48 грн№ ТД-004248 від 14.08.07 р. на суму 12363,53 грн.  Вказані накладні підписані обома сторонами та скріплені печатками товариств.

Про факт отримання товару з боку відповідача уповноваженою особою свідчить підпис на вищевказаних накладних, скріплений печаткою товариства відповідача в графі покупця.

Відповідачем було частково оплачений отриманий товар , що підтверджується копіями витягів банку від 03.08.07 р на суму 4000 грн., від 08.08.07 р. на суму 5000 грн., від 16.08.07 р. на суму 3900 грн., від 30.08.07 р. на суму 5000 грн. Всього отриманий відповідачем товар був оплачений на загальну суму 17900 грн., проте у повному обсязі розрахунки здійснено не було.

Позивач вказує на те, що у жовтні 2007 року на адресу відповідача була надіслана претензія вих. № 176 від 03.10.07 р. з вимогою погасити  заборгованість у сумі 36439,40 грн., що підтверджується копією опису з відміткою про відправку.

Відповідач своїм гарантійним листом від 08.10.07 р. за підписом директора товариства повідомив позивача про погашення суми вказаної заборгованості у розмірі 36439,4 до 03 листопада 2006 р. згідно графіку: 41-тиждень- 10000 грн., 42 тиждень- 10000 грн., 43 тиждень 10000 грн., 44 тиждень -6439,4 грн.

Також матеріали справи свідчать про те, що за період з 01.08.07 р. по 26.09.07 р. між сторонами був складений акт звірки взаєморозрахунків, де підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 36439,40 грн., який підписаний обома сторонами та скріплений печатками товариств.

Таким чином, позивач свої зобов"язання щодо поставки товару згідно договору №07/07 від 01.05.07 р. виконав належним чином, проте відповідач прийняті на себе зобов"язання виконав неналежним чином, розрахувавшись лише частково за отриману продукцію, що  і стало підставою для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини та враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча  мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення коштів в сумі – 36439,40 грн.  правомірна та обгрунтована, така , що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача за період з 04.09.07 р.(позивач пояснив, що 04.09.07 р. гранічний строк оплати за останньою накладною від 14.08.2007 року) по 20.10.07 р., встановив, що позивач у розрахунках  3% річних допустив помилки.

Враховуючи це, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога щодо стягнення 3% річних підлягає задоволенню  у сумі  137,77 грн., в решті заявленої вимоги слід відмовити, як зайво нарахованої.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несоєчасне виконання грошових зобов"язань",    пеня    обчислюється  від  суми  простроченого платежу та не може перевищувати  подвійної  облікової  ставки   Національного   банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені у сумі 750,73 грн., яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового зобов"язання за період нарахування, визначений позивачем,  з 04.09.07 р. по 20.10.07 р. у відповідності до умов, передбачених вищевказаним договором, підлягає задоволенню у сумі 734,77 грн., в решті заявленої вимоги слід відмовити, як зайво нарахованої.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони, пропорційно  розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.124,129 Конституції України, ст.ст.  526,  ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 , ст. 629 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України,  суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю  "Млєко", м. Харків (62495,Харківська обл., Харківський район, смт. Васищеве, в"їзд Орешкова, буд. 7-А; факт. адреса: 61022, м. Харків, вул. Б. Чичибабіна, 2, оф. 114- а), п/р 8001 в ХГРУ УБ "Приватбанку", МФО 351533, ) на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім "Мілкер", м. Х-в (61019, м. Харків, вул. Калініна, 91, п/р 296 у ХФ АКБ "Мрія" м. Харкова, МФО 350631, ) 36439,40 грн. основного боргу,137,77 грн.- 3 % річних, 734,77 грн. пені, 373,11 грн.  державного мита   та 117,94  грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову щодо стягнення 3% річних у сумі 2,99 грн., та 15,96 грн. пені відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 11 грудня  2007 року.

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.