Харківський апеляційний
господарський суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2007
р.
Справа № АС-44/451-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Івакіна В.О.,
судді Бондаренко В.П. , Сіверін В.І.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за
участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_2

відповідача -
Міненко Г.А.

розглянувши  у відкритому
судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського
суду  апеляційну скаргу (вх.372Х/1-8)
позивача,  СПД ФО ОСОБА_1 на постанову
господарського суду Харківської області
від 20.12.2006 року по  справі №
АС-44/451-06

за позовною заявою Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,  м. Харків

до Державного департаменту нагляду
за додержанням законодавства про працю в особі Територіальної державної
інспекції праці у Харківської області, м. Харків

про скасування і визнання нечинним акту
перевірки, припису та протоколу про адміністративне правопорушення, -

Встановила:

Позивач, СПД ФО ОСОБА_1, звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд скасувати та визнати
нечинним акт перевірки № 1772 від 20.06.06 р., припис № 1162 від 20.06.06 р. та
протокол № 805 про адміністративне правопорушення від 20.06.06, а також
стягнути з відповідача на користь позивача
судовий збір у розмірі 3,40 грн. Також позивач 30.11.2006р. надав
заяву-доповнення до адміністративного позову, в якій просить суд визнати
противоправними дії суб'єкта владних повноважень; стягнути з відповідача на
користь позивача компенсацію моральної шкоди у розмірі 1555грн. і відшкодувати
її за рахунок держави.

Господарський суд
Харківської області постановою від 20.12.2006 р. по справі № АС-44/451-06
(суддя Дюкарєва С.В.) відмовив позивачу у задоволенні клопотання про
забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії припису № 1162 від
20.06.06 р. винесеного державним інспектором праці Ріяко О.О.,  закрив провадження в частині позовних вимог
про скасування і визнання нечинним акту перевірки № 1772 від 20.06.06 р. та
протоколу № 805 від 20.06.06 р. про адміністративне правопорушення, складених
державним інспектором праці Ріяко О.О., відмовив в задоволенні позовних вимог
про визнання протиправними дії суб'єкта владних повноважень, скасування і
визнання нечинним припису № 805 від 20.06.06 р. про адміністративне
правопорушення, винесеного державним інспектором праці Ріяко О.О. та відмовив в
задоволенні позовних вимог у розмірі 1555 грн. моральної шкоди.

Позивач, СПД ФО ОСОБА_1, з постановою господарського суду не
погодившись, подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції
неповно з'ясував всі обставини, викладені в адміністративному позові, зробив
висновки, що не відповідають обставинам справи, неправильно застосував норми
матеріального та процесуального права, що і призвело до прийняття
необґрунтованої постанови. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою визнати протиправним дії суб'єкта владних повноважень,
скасувати і визнати нечинним акт перевірки 1772 від 20.06.06 р. і припис 1162
від 20.06.06 р., складеного і винесеного державним інспектором праці Ріяко
О.О., стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію моральної шкоди у
розмірі 1555,00 грн. і відшкодувати її за рахунок держави та постановити окрему
ухвалу щодо порушення закону посадовими особами Територіальної держінспекції
праці у Харківській області і направити її відповідачу, також стягнути з
відповідача на користь позивача судові витрати 30,60 грн.

Відповідач, Територіальна державна інспекція праці у Харківській
області, відзив на апеляційну скаргу не надав, а його представник у судовому
засіданні проти апеляційної скарги заперечує, вважає рішення таким, що прийнято
у відповідності до норм чинного законодавства, а тому просить у задоволенні
апеляційної скарги відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні
уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила
наступне.

Територіальною державною інспекцією праці у Харківській області
було проведено перевірку дотримання законодавства про працю СПД ФО ОСОБА_1.

За результатами перевірки державним інспектором праці Ріяко О.О.
було складено акт  № 1772 від
20.06.2006р.,  яким зафіксовані порушення
законодавства про працю, а саме: в порушення ст. 116 Кодексу законів про працю
України заборгованість з виплати остаточного розрахунку перед гр. ОСОБА_3 за
квітень 2006р. становить 622,16грн.; в порушення ст. 83 Кодексу законів про
працю України компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки гр. ОСОБА_3
не нарахована та не виплачена; в порушення ст. 149 Кодексу законів про працю
України підприємцем не були витребувані пояснення щодо відсутності на робочому
місці гр. ОСОБА_3.

На підставі перевірки було
складено припис № 1162 від 20.06.2006р. про усунення порушень та протокол № 805
про адміністративне правопорушення від 20.06.2006р.

Як вважає позивач, акт перевірки № 1772 від 20.06.2006р., припис №
1162 від 20.06.2006р. та протокол № 805 про адміністративне правопорушення від
20.06.2006р. прийняті незаконно.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 12 ГПК України акт перевірки № 1772 від 20.06.2006р. та
протокол № 805 про адміністративне правопорушення від 20.06.2006р. не є актами
ненормативного характеру, а тому спір про визнання них нечинними не підвідомчий
господарським судам України.

Тому згідно зазначених положень суд першої інстанції правомірно
закрив провадження в частині скасування та визнання нечинним акту перевірки №
1772 від 20.06.2006р. та протоколу № 805 про адміністративне правопорушення від
20.06.2006р.

Щодо визначення нечинним припису № 1162 від 20.06.06р.
встановлено, що між позивачем та громадянином ОСОБА_3 15.09.2005р. був
укладений трудовий договір, у відповідності до умов якого ОСОБА_3 зобов'язався
виконувати роботу комірника на умовах визначених зазначеним договором.

Як вбачається з табеля обліку використання робочого часу комірник
ОСОБА_3 не з'являвся на роботі з 03.05.2006р. по 14.06.2006р.

Згідно п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України трудовий
договір, може бути розірваний власником лише у випадках прогулу без поважних
причин.

Листом від 05.06.2006р. позивач повідомив ОСОБА_3. про
необхідність з'явитись 14.06.2006р. до Червонозаводського районного центру зайнятості
з питання розірвання трудового договору за п. 4 ст. 40 Кодексу законів про
працю України.

Як свідчить акт від 14.06.2006р., складений СПД ФО ОСОБА_1 та
бухгалтером ОСОБА_4, у призначений час ОСОБА_3 з'явився до Червонозаводського
районного центру зайнятості, трудовий договір від 15.09.2005р. було розірвано
за п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

У відповідності до ст. 116 Кодексу законів про працю України при
звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи,
організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Однак, при звільненні остаточний розрахунок позивачем з ОСОБА_3
проведено не було.

Господарський суд першої інстанції не прийняв уваги лист від
19.06.2006р., яким позивач пропонував ОСОБА_3. з'явитися для отримання
остаточного розрахунку, оскільки згідно квитанції зазначений лист був направлений
ОСОБА_3. тільки 21.06.2006р., тобто після його звільнення та після проведення
відповідачем перевірки та складання відповідного акту. Позивач міг провести з
ОСОБА_3 остаточний розрахунок ще під час його з'явлення до Червонозаводського
районного центру зайнятості.

Згідно ст. 83 Кодексу законів про працю України у разі звільнення
працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні
щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей.
Однак, грошова компенсація за не використані ОСОБА_3 дні щорічної відпустки
виплачена йому не була.

Посилання позивача на те, що розрахунок грошової компенсації було
виконано   та те, що нарахування грошової
компенсації підтверджується бухгалтерськими документами за червень 2006 року є
безпідставним, оскільки розрахунок з працівником, в тому числі і за не
використані дні щорічної відпустки, проводиться у день звільнення, тобто
14.06.2006р.

Згідно ст. 147 Кодексу законів про працю України за порушення
трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до приписів ст. 149 Кодексу законів про працю України
до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган
повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

В порушення вимог зазначеної норми позивачем не було зажадано від
ОСОБА_3. письмових пояснень з приводу порушення ним правил трудової дисципліни,
не було належним чином зафіксовано відмову ОСОБА_3. від надання пояснень.

Колегія суддів
вважає, що посилання ОСОБА_1  на акт,
складений ним та його головним бухгалтером (а. с. 34)  вірно не прийнятий судом до уваги, оскільки у
відповідності до ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Позивач не довів суду, що припис № 1162 від 20.06.2006р.,
винесений державним інспектором праці Ріяко О.О., складений з порушенням вимог
законодавства.

У відповідності до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення,   крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а згідно ст. 86* Кодексу
адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх     безпосередньому, всебічному, повному та
об'єктивному дослідженні.

У відповідності до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії або нормативно-правовий
акт, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим
або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Господарський суд Харківської області вірно дійшов висновку, що
позовні вимоги про визнання нечинним припису № 1162 від 20.06.2006р.
необґрунтовані, безпідставні, та не підлягають задоволенню, відсутні правові
підстави для задоволення позову в частині визнання нечинним припису № 1162 від
20.06.2006р. та   в частині стягнення
1555грн. моральної шкоди.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що приймаючи
оскаржувану постанову господарський суд Харківської області забезпечив
дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного
дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно до чинного законодавства
та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, тому підстав
для його скасування відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 195, 196, ч.1 п.1
ст. 198, ст.ст. 200, 205, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ухвалила:

1. Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Харківської області по справі
№АС-44/451-06 від 18.01.2007 р. залишити без змін.

Дана ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України у місячний строк з
моменту  виготовлення її повного тексту.

Адміністративну справу № АС-44/451-06 повернути до господарського
суду  Харківської області.

Головуючий суддя                                                                    Івакіна
В.О.

Судді
Бондаренко В.П.

Сіверін
В.І.