СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

29 листопада 2007 року

Справа № 20-2/233-11/266-2/305

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
,

суддів
,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача:ОСОБА_1, паспорт  НОМЕР_1,

ОСОБА_2,
паспорт  НОМЕР_2,

відповідача:
Червинська О.М., довіреність №
06/43-11   від 09.01.2007,

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на постанову господарського суду міста Севастополя (суддя  Шевчук Н.Г.) від 27.08.2007 по справі №
20-2/233-11/266-2/305

за позовом           суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Ленінської районної державної адміністрації
міста Севастополя (майд. Повсталих, 6, місто Севастополь, 99008)

про визнання дій відповідача
незаконними, зобов'язання його прийняти рішення про продовження дозволу на
розміщення об'єкту торгівлі та зобов'язання надати дозвіл на розміщення об'єкту
торгівлі

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернулась в суд з позовною заявою до Ленінської
районної державної адміністрації міста Севастополя про визнання дій відповідача
незаконними, зобов'язати його прийняти рішення про продовження дозволу на
розміщення об'єкту торгівлі та зобов'язання надати дозвіл на розміщення об'єкту
торгівлі. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на норми статей 4,
7 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської
діяльності" № 2806-IV від 06.09.2005 та вважає, що дії відповідача
суперечать цим нормам.

Ленінська районна державна
адміністрація міста Севастополя (далі - Ленінська РДА) з позовом не
погоджується з посиланням на те, що діючим законодавством прийняття рішень про
продовження дозволу на розміщення об'єкту торгівлі не передбачена (а. с.
22-25).

Постановою господарського суду
міста Севастополя від 27.08.2007 (суддя Шевчук Н.Г.) у справі №
20-2/233-11/266-2/305 у позові
відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
відповідно до діючого законодавства у відповідача відсутні правові підстави для
продовження дозволів на розміщення об'єктів торгівлі.

Не погодившись з рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати,
позов задовольнити.

Доводи мотивовані тим, що судом
порушено норми матеріального та процесуального права. Судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення у справі. Сторона вказує, що суд не  з'ясував таки обставини та не встановив, у
якій строк  повинно бути розглянуто заяву
позивача,  які дії повинен був
здійснити  відповідач, яке рішення
повинен  він  прийняти за результатами розгляду заяви. Але
позивач   вказував на
ці обставини, та у зв'язку з ними просить визнати дії  відповідача неправомірними. На думку сторони,
при вирішенні питання  про продовження
дії дозволу,  відповідач  порушив частину 8 статті 7 Закону України, а
саме: строк розгляду заяви, та не обґрунтував
відмову у продовженні дії дозволу.
Висновок суду про те, що порядок надання дозволу регулюється Рішенням
сесії Севастопольської міської ради від 25.03.2003 № 732 суперечить нормам
частини 1 статті  4 Закону „Про  дозвільну систему  у сфері господарювання” № 2806-IV від
06.09.2005. Згідно цієї статті  виключно
законами  регулюються відносини, які
пов'язані з отриманням документів дозвільного характеру. Цим законом також
встановлено вичерпаний перелік  підстав
для відмови у наданні чи анулюванні документу дозвільного  характеру.
Відповідь  Ленінської районної
ради у місті Севастополі  від 21.03.2007
грубо порушує діюче законодавство.

У запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач просить в задоволенні скарги відмовити, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Слухання справи було відкладеним з
14.11.2007 на 29.11.2007.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції відповідно до вимог статей 195, 196 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія встановила таке.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 25.01.2007 звернулась у Ленінську РДА з заявою про
продовження дозволу № 315-ВТ від 05.05.2006 на розміщення об'єкту торгівлі
(місце № 227) під торгівлю книжками у сквері по вул. Сенявіна у місті
Севастополі (а.с. 10). Зазначений дозвіл був дійсний по 31.12.2006 (а.с. 10).

Ленінська РДА за результатами
розгляду цієї заяви 21.03.2007 повідомила позивача про призупинення нею
у зв'язку з набранням чинності частиною 1 статті 4 Закону України "Про
дозвільну систему у сфері господарської діяльності" № 2806-IV від
06.09.2005 видачі дозволів на розміщення об'єктів торгівлі та послуг у зв'язку
з неврегульованістю законодавчих норм по цьому питанню (а.с. 11). Цим же листом
позивач також повідомлений про те, що питання розміщення торгівельних об'єктів
по реалізації книгодрукарської продукції у наступний час вирішується відповідно
дислокації виносної торгівлі на 2007 рік.

Відповідно до пункту 1 статті 4
Закону України „Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності” № 2806-IV
від 06.09.2005 визначено, що
необхідність  одержання документа
дозвільного характеру встановлюється виключно
законами.

Відносно  видачі дозволів на розміщення об'єктів
торгівлі та послуг відсутній закон, на підставі  якого вирішені ці  питання.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких
ніхто не може бути примушений робити те, що
не передбачено  законодавством.

Органи державної влади та  органи
місцевого  самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти
лише  на  підставі,
в  межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією  та  законами України.

Таким чином, суд першої
інстанції  відмовляючи у задоволенні
позову, керувався статтею 19 Конституції України, оскільки не мав права  примусити орган місцевого самоврядування
діяти  всупереч вимогам статті 4
Закону  № 2806-IV від 06.09.2005.

Доводи сторони про  неможливість
здійснення господарської діяльності за відсутністю  вказаного дозволу  не приймаються до уваги, оскільки  починаючи з 05.10.2006  та до законодавчого врегулювання цього  питання
дозвіл  на право торгівлі взагалі
не потрібний.

Доводи сторони про порушення
відповідачем  строку розгляду питання не
приймаються до уваги, оскільки дозвільний орган, уповноважений  видавати документ дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності на законодавчому рівні  ще не встановлений, тому немає правових
підстав  вимагати від  відповідача діяти в якості  дозвільного органу.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та  правильно
вирішив спір по суті.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду -без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки  постанова суду прийнята з  додержанням норм матеріального і
процесуального права, вона зміні чи скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга у
зв'язку  з таким залишається без
задоволення.

Керуючись статтями 195,
196, 198 (пункт 1), 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Постанову господарського суду міста
Севастополя від 27.08.2007 у справі № 20-2/233-11/266-2/305 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в
порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя

Судді