донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

20.11.2007 р.
справа №15/245

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Скакуна  О.А.

суддів

Колядко  Т.М. , Мирошниченка  С.В.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з"явився,

від відповідача:

Шевченко С.А. - за довір. № 2715
від 03.10.2007 р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1м. Слов"янськ Донецької області

на рішення (ухвалу)
господарського суду

Донецької області

від

26.09.2007 року

по справі

№15/245 (Богатир К.В.)

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Цидило и К" м. Слов'янськ Донецької області

до

Суб"єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1м. Слов'янськ Донецької області

про

стягнення боргу в сумі 2 800 грн.
00 коп., інфляційних та 3% річних на суму 512 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Донецької
області від 26.09.2007 року по справі №15/245 позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Цидило и К" м.Слов'янськ Донецької
області (далі по тексту ТОВ "Цидило и К") до Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1м.Слов'янськ Донецької області (далі по
тексту             СПД ОСОБА_1.) про
стягнення боргу в сумі 2 800 грн. 00 коп., інфляційних та 3% річних в розмірі  512 грн. 00 коп. - задоволені частково.

Відповідно рішення, з відповідача на користь
позивача стягнуто борг у сумі                                   2 800 грн.
00 коп., інфляційні в розмірі 56 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 48 грн. 00
коп., у задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

В обґрунтування рішення,
місцевий суд посилається на доведеність вимог в частині їх задоволення та
необґрунтованість нарахування інфляційних та 3% річних за 2006 рік. Зокрема,
суд першої інстанції вказує на відсутність акту виконаних робіт за договором
№7                            від
01.09.2005 року, невизнання позивачем укладання усних домовленостей з
відповідачем, існування заборгованості у останнього внаслідок отримання
передплати за роботи по розробці програмного комплексу щодо автоматизації розрахунку
заробітної плати, які не були виконані.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його
скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом зроблений невірний висновок щодо зобов'язань за договором №7 від
01.09.2005 року. Скаржник визнає той факт, що за договором він зобов'язаний
виконати роботи по розробці програмного комплексу щодо автоматизації розрахунку
заробітної плати, але зауважує, що оплата за цими роботами здійснена не
була. У платіжних дорученнях від 05.09.2005 року та  від 06.10.2005 року, на які посилається
позивач, у призначенні платежу вказано, що грошові кошти перераховуються за
розробку програми "Квартплата", а не "Зарплата". Рахунок
№1012 від 05.09.2005 року був виставлений для оплати саме за розробку програми
"Квартплата", а це не є предметом договору №7 від 01.09.2005 року.

Представник позивача до судового
засідання не прибув, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що доводиться наявним у матеріалах справи поштовим
повідомленням. Відзив на апеляційну скаргу
також не надав.

Представник відповідача не заперечував
проти розгляду апеляційної скарги у відсутності з невідомих причин представника
позивача.

Відповідно до ст.75 Господарського
процесуального кодексу України, судова колегія розглядає скаргу за відсутністю
представника позивача, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів для її
розгляду по суті.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника відповідача, Донецький апеляційний
господарський суд, -

В С Т А Н О В
И В:

Між сторонами по справі були укладені
договори №2 від 01.02.2005 року та №7                від 01.09.2005 року на
виконання робіт по розробці програмного комплексу щодо автоматизації розрахунку
заробітної плати співробітникам, які були підписані сторонами та скріплені
печатками (а.с. 10-11, 14).

Додатками до цих договорів
являються специфікації, в яких зазначені склад та вартість програмного
комплексу, етапи, строки, сума вартості та документи звітності за виконані
роботи (а.с. 12, 15).

Окрім того, у специфікаціях
зазначено, що строки виконання можуть корегуватися за погодженням сторін;
виконання кожного етапу підтверджується підписанням акту прийомки-здачі
виконаних робіт та виставленням рахунку для оплати виконавцем.

Відповідно до п.2.2 цих договорів,
розрахунки здійснюються на розрахунковий рахунок виконавця на підставі акту
здачі-прийомки роботи та рахунку протягом 5 днів з дня надання рахунку.

За договором №2 від 01.02.2005 року
роботи щодо розробки та установки програмного забезпечення "Зарплата"
вартістю 480 грн. 00 коп. були виконані, що підтверджується підписаним
сторонами актом здачі-прийомки робіт №823 від 29.03.2005 року, рахунком №823,
платіжним дорученням №183 від 30.03.2005 року (а.с. 16, 19).

Предметом даного спору є стягнення
боргу в сумі 2 800 грн. 00 коп., інфляційних та 3% річних на суму 512 грн. 00
коп. за договором №7 від 01.09.2005 року.

ТОВ "Цидило и К" у своїй
позовній заяві стверджує, що за виконання робіт по вказаному договору була
здійснена попередня оплата СПД ОСОБА_1 згідно виставленого ним рахунку №1012 на
загальну суму 2 800 грн. 00 коп. та посилається на платіжні доручення №431 від
05.09.2005 року та №475 від 06.10.2005 року. Однак роботи по договору №7
виконані не були, правовідносини між сторонами незавершені, тому позивач
вимагає повернути раніше перераховану суму 2 800 грн. 00 коп. та нараховані на
неї інфляційні та 3% річних в розмірі 512 грн. 00 коп. на підставі ст.ст. 625
та 1212 Цивільного кодексу України.

Суму боргу та інші позовні вимоги
відповідач не визнав, посилаючись на те, що, відповідно до п.п.1.1.1 договору
№7, він зобов'язаний здійснити розробку та установку програми щодо
автоматизації розрахунку заробітної плати. Рахунок №1012 (без дати) на
суму 2 800 грн. 00 коп. був виставлений за розробку та установку програмного
забезпечення "Квартплата ЖЕК", але ці дії ніяк не пов'язані з
виконанням договору №7, а є наслідком усної домовленості між позивачем та
відповідачем. При цьому відповідач посилається на лист від 10.12.2006 року
(а.с. 22).

Наявність будь-яких стосунків з
відповідачем, крім передбачених вищевказаними договорами, позивач не визнав, в
тому числі укладення усних домовленостей на розробку та установку програмного
забезпечення "Квартплата ЖЕК". Крім того, вважає виставлення
відповідачем рахунку №1012 (без дати) за розробку та установку програмного
забезпечення "Квартплата ЖЕК" на суму 2 800 грн. 00 коп., яка
співпадає з сумою договору №7, та фактичну оплату позивачем суми 2 800 грн. 00
коп., такими діями, що пов'язані з виконанням договору № 7 від 01.09.2005 року.

Відповідно до ст.101
Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх сукупності з урахуванням пояснень представника відповідача, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
господарський суд Донецької області виходив з того, що позивач не визнав
укладення усних домовленостей з відповідачем, крім підписаних письмових
договорів №2 та №7, умовами яких не передбачена оплата до прийняття в
експлуатацію програми шляхом підписання акту здачі-прийомки робіт.

За відсутністю підписаних сторонами
актів здачі-прийомки виконаних робіт щодо розробки та установки програмного
забезпечення "Квартплата ЖЕК" на суму                                  2 800 грн. 00
коп., суд безпідставно не прийняв до уваги заперечення відповідача щодо
законності отримання оплати за виконані роботи на суму 2 800 грн. 00 коп.

У своєму листі №11юр від 23.08.2007
року позивач стверджує, що "работа по зарплате была выполнена еще в 2003
г." (а.с. 28), однак, всупереч цьому, предметом договорів, що укладені у
2005 році, є розробка та установка програми щодо автоматизації розрахунку саме заробітної
плати. Такі обставини являються підтвердженням того, що відносини між
сторонами існували і раніше.

На думку апеляційної інстанції, рахунок
№1012 на суму 2 800 грн. 00 коп. не  може
вважатися підтвердженням зробленої попередньої оплати саме за договором №7.

У платіжному дорученні №431 від
05.09.2005 року вказане призначення платежу "за розробку програми
"Квартплата" згідно рахунку №1012 від 05.09.2005 року без ПДВ",
а у платіжному дорученні №475 від 06.10.2005 року - "за установку програми
згідно рахунку №1012 від 06.10.2005 року без ПДВ". Тому не можна
погодитись з висновками місцевого суду, що ці платіжні доручення являються підтвердженням
здійснення попередньої оплати за договором №7 лише за обставини аутентичності
сум.

За таких обставин, судом першої
інстанції невірно зроблений висновок щодо виникнення у відповідача перед
позивачем грошового зобов'язання та застосована ст.1212 Цивільного кодексу.

Позивач не довів, у розумінні ст.33
Господарського процесуального кодексу України, того, що оплата за платіжними
дорученнями №431 від 05.09.2005 року та №475                          від 06.10.2005 року
була здійснена як передплата за договором №7 на виконання робіт по розробці
програмного комплексу щодо автоматизації розрахунку заробітної плати
співробітникам.

З огляду на вищевказане, вимоги
щодо стягнення інфляційних та 3 %річних заявлені безпідставно та також не
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна
інстанція дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від
26.09.2007 року підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідача боргу в
сумі 2 800 грн. 00 коп., інфляційних в розмірі 56 грн. 00 коп. та 3% річних в
сумі 48 грн. 00 коп.

В решті оскаржене рішення є
законнім, обґрунтованим, а тому залишається без змін.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101,
102, 103, 104, 105, 122 Господарського процесуального кодексу України,
Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1м.Слов'янськ
Донецької області - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької
області від 26.09.2007 року по справі №15/245 скасувати в частині стягнення з
відповідача боргу в сумі 2 800 грн. 00 коп., інфляційних в розмірі 56 грн. 00
коп. та 3% річних в сумі 48 грн. 00 коп.

В позовних вимогах в цій частині
відмовити.

В решті рішення господарського суду
Донецької області залишити без змін.

Господарському суду Донецької області
видати відповідний наказ.

Головуючий          О.А.
Скакун

Судді:          Т.М.
Колядко

С.В.
Мирошниченко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС