СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.07                                                                                 Справа № 14/632.

Суддя Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали позовної заяви  за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Весь спектр”, смт. Cлов’яносербськ, Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ”, м. Краснодон,                    Луганської області

про стягнення  9686грн.  87коп.

при секретарі судового засідання Добродзій Є.В.

в присутності представників сторін:

від позивача –Протасов О.М., дов. б/н від 10.12.07

від відповідача –не прибув

За клопотанням позивача технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору: позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості у сумі  9155грн. 33 коп., пені у сумі 531 грн. 54 коп.,  за договором  купівлі –продажу від 01.01.07. №42.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 20.11.07 №148 позовні вимоги визнає частково, а саме заборгованість у сумі 8972 грн.14 коп.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача суд, -

В С Т А Н О В И В:

Сторонами у справі укладений договір № 42 від 01.01.07. Згідно даного договору позивач зобов’язався поставити товари відповідачу згідно накладних, а відповідач прийняти та оплатити товар протягом семи календарних днів ( п.3.4).

На виконання взятих на себе зобов’язань відповідач поставив товар на суму 9923 грн. 81 коп., що підтверджується накладними доданими до матеріалів справи.

Відповідач частково повернув товар, але на суму 8972 грн. 14 коп. товар не повернутий і не оплачений.

Позивачем претензією від 22.05.07 № 499 заявлено вимогу про оплату товару (отримана відповідачем 23.05.07). Товар оплачений не був.

Позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості у сумі  9155грн. 33 коп., пені у сумі 531 грн. 54 коп.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання   та   інші   учасники   господарських   відносин   повинні   виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно, ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства...

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо  у  зобов'язанні  встановлений  строк  (термін)  його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк   (термін)   виконання  якого  визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки чіткий строк оплати за договором не встановлений (сторони не визначили дату від якої розраховуються 7 днів для оплати) строк оплати наступив через 7 днів після отримання відповідачем претензії від 22.05.07 № 499 якою заявлено вимогу про оплату товару (30.05.07).

Отже з 31.05.07 відповідач є таким, що прострочив виконання зобов’язання.

Тому вимоги про стягнення боргу 8972 грн. 14 коп. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В решті позовних вимог про стягнення основного боргу слід відмовити, оскільки матеріалами справи не доведено виникнення у відповідача боргових зобов’язань на більшу суму.

Крім того, відповідно до ч. 1. ст. 230 ГК України, учасник господарських відносин у разі невиконання або неналежного виконання ним господарського зобов'язання зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з п. 5.2 Договору, Відповідач взяв на себе зобов'язання сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченої оплати за кожний день прострочення.

Позивач нарахував пеню відповідачу з 20.04.07 до 06.09.07 у сумі 531 грн. 54 коп. (згідно розрахунку до позову).

Але прострочення боржника має місце з 31.05.07.

Тому позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково у сумі 389 грн. 61 коп.

В решті позовних вимог про стягнення пені слід відмовити за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ЮГ”, м. Краснодон, вул.Петра Котова, 1, ідентифікаційний код 32025513 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Весь спектр”, смт. Cлов’яносербськ, вул.Горького, 86, ідентифікаційний код 23489311 борг у сумі 8972 грн. 14 коп., пеню 389 грн. 61 коп., витрати на сплачене держмито 98 грн. 53 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 113 грн. 99 коп. Наказ видати.

3.          В решті позову відмовити.

10 грудня 2007 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України, підписано 11 грудня 2007 р.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили після закін чення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                                                  Є.А.Лісовицький