ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2007 р.                                                            Справа № 55/345-07

вх. № 10689/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Тоцької К.М.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Жнива", с. Бабаї

до  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут", м. Харків

про стягнення 25243,43 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Жнива", с. Бабаї,звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення  з  Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут", м. Харків, 25168,00 грн. основного боргу, 103,43 грн. 3% річних та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору поставки № 2501-1 від 15.01.07 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01 жовтня 2007 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 15 жовтня 2007 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 15 жовтня 2007 року представника  відповідача, враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також те, що  у сторін необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  15 жовтня 2007 р. було відкладено розгляд справи на 12 листопада 2007 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від  12 листопада 2007 р. було відкладено розгляд справи на 26 листопада 2007 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримувала позовні вимоги.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою, суду не надав.

Судом перевірено юридичну адресу відповідача, згідно довідки Головного управління статистики у Харківській області станом на 24 жовтня 2007 року юридична адреса відповідача - 61052, м. Харків, вул. Червоноармійська,11, саме на вказану адресу судом було направлено процесуальні документи, а також було направлено за клопотанням позивача на адресу по фактичному місцезнаходженню відповідача: м. Харків, вул. Сумська, 59.

Представник позивача  звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами .

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

15 січня 2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Жнива", с. Бабаї(далі позивач) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Добробут", м. Харків,(далі відповідач) було укладено договір поставки № 2501-1, у відповідності до умов якого позивач протягом 2007 р. зобов"язується поставляти позивачу товар для вігодівлі тварин, а відповідач, в свою чергу, приймати та оплачувати його. Пунктом 4.1 договору сторонами визначено про те, що постачальник відвантажує товар покупцю за цінами, що визначені чинними прейскурантами постачальника, та узгодженими з покупцем спеціфікаціями.Пунктами 6. 1 та 6.2 договору сторонами узгоджені умови розрахунку, який здійснюється відповідачем в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на підставі наданого їм для оплати рахунку- фактури на умовах відстрочення платежу до 10 банківських днів з моменту фактичної поставки. Пунктом 12.1 договору передбачений строк дії договору, а саме договір  є укладеним з моменту підписання та діє до 31 грудня 2007 р., але закінчення строку дії договору не звільняє сторони від своїх обов"язків та відповідальності за його порушення.

В специфікації №  2 від 22.06.07 р. до договору № 2501-1 від 25.01.07 р.  зазначено найменування товару, що постачається за договором, кількість, ціна та сума без ПДВ.

На виконання умов вказаного договору, позивачем було поставлено відповідачу товар, визначений у специфікації до вказаного договору на загальну суму 40068,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000024 від 29.07.07 р., яка підписана обома сторонами та скріплена печатками.

Факт отримання товару з боку відповідача підтверджується підписом представника відповідача та печаткою на вказаній накладній.

Позивачем було виставлено до оплати відповідачу рахунок-фактуру № СФ-0000024 від 29.07.07 р. на суму 40068,00 грн., в якому вказано, що рахунок дійсний до сплати до 10.07.07 р.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем були здійснені часткові платежи на суму 14900 грн., що підтверджується копіями витягів банку за 10.07.07 р., 12.07.07 р., 19.07.07 р., в графі призначення платежу яких зазначено:"оплата за товари для відгодівлі тварин згідно дог. № 2501-1 від 15.01.07 р."

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами по справі було складено акт звірки взаєморозрахунків з посиланням на договір 2501-1 від 25.01.2007 року, в акті зазначено, що станом на 01.09.07 р.  заборгованість відповідача перед позивачем складає 25168,00 грн. Вказаний акт підписаний обома сторонами та скріплений печатками.

Проте, повний розрахунок відповідача з позивачем проведено не було.

Внаслідок неналежного виконання прийнятих на себе зобов"язань щодо повної та своєчасної оплати, у відповідача виникла заборгованість у сумі 25168,00 грн.(сума основного боргу), що і стало підставою для звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність  чи  відсутність  обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини та враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча  мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення боргу у сумі –25168,00 грн. правомірна та обгрунтована, така , що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк  (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання  або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене,  позовна вимога щодо стягнення з відповідача 103,43 грн. 3 % річних   за прострочення виконання грошового зобов"язання   підлягає задоволенню як правомірна.

У відповідності  зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене та керуючись  ст.ст.  526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 , ст. 629 ЦК України, ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49,  ст.ст.82-85 ГПК України,  суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут", м. Харків (юридична адреса: 61052, м. Харків, вул. Червоноармійська,11  , ІПН 35, р/р6056 в ХФ ЗАТ "ПУМБ", МФО 350385) на користь   Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Добробут", м. Харків   (Харківська обл., Харківський р-н, с. Бабаї, вул. Шевченка, 39, ,ІПН 34, р/р 6980 в ФБ "Фінанси і кредит", МФО 350697)  25168,00 грн.  основного боргу, 103,43 грн. 3 % річних, 252,43 грн.  державного мита   та 118  грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст Рішення підписано 27 листопада  2007 року.

Суддя                                                                                            Гребенюк Н.В.