СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

02 жовтня 2007 року

Справа № 20-11/221

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Горошко
Н.П.,

суддів                                                                      Гоголя
Ю.М.,

Голика В.С.,

за участю представників сторін:

позивача:
Закомірної Олесі Олександрівни, довіреність б/н від 11.07.07,  приватного підприємства "Москот";

позивача: Джулай
Юрія Вікторовича, довіреність б/н від 11.07.07, приватного підприємства
"Москот";

відповідача: ОСОБА_2,
довіреність НОМЕР_1,  суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1;

розглянувши апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Дмитрієв
В.Є.) від 06 серпня 2007 року у справі № 20-11/221

за позовом           приватного підприємства "Москот"

(вул. Машинобудівельна, 44, місто
Київ, 03067)

до суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про стягнення заборгованості  у сумі 173528,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду  міста Севастополя від 06 серпня 2007 року у
справі № 20-11/221  (суддя Дмитрієв В.Є.)
позов приватного підприємства "Москот" до суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у сумі 173528,12 грн. задоволено частково.

Суд стягнув з суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1 на
користь приватного підприємства "Москот" основну заборгованість в
розмірі  138528,12 грн., а також витрати
по сплаті державного мита в розмірі
1385,28 грн. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в
розмірі  118,00 грн.

У
задоволенні  іншої частини позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з цим судовим актом,
суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду
з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
господарського суду  міста
Севастополя від 06 серпня 2007 року у справі № 20-11/221  скасувати.

Сторона вважає, що судом не
враховані всі обставини, які мають значення у справі, оскільки висновки,
викладені у рішенні не відповідають обставинам
справи.

Так, господарський суд не
прийняв  в якості доказів квитанцію до
прибуткового касового ордеру   № КМ
002548 від 26 жовтня  2006 року на суму
20000,0 дол. США.

Слухання справи
відкладалося.

Розпорядженням заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2007
року у зв'язку з  відрядженням  судді Борисової Ю.В. було здійснено її заміну
на суддю  Гоголя Ю.М.

За клопотанням сторін судочинство
здійснювалось  російською мовою.

На підставі статті 101
Господарського процесуального кодексу України, судова колегія повторно
розглянувши  справу, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів
справи  приватне підприємство
"Москот" поставило фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 товар на
загальну суму 257728,12 грн. (а.с. 32-44)

Приватне підприємство
"Москот" виставило фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 рахунки № СФ -
0000043, № СФ - 0000091,               №
СФ -0000120, №СФ-0000130, № СФ - 0000141, № СФ - 000003,№ СФ - 000004, № СФ -
000005, № СФ - 0000006, № СФ - 000006 № СФ - 000009,                   № СФ - 000011, № СФ -000018,
№ СФ - 00020 (а.с.45-58).

Рахунки відповідачем  були оплачені не в повному обсязі, у зв'язку
з чим, 08 травня 2007 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію
щодо оплати заборгованості в розмірі 173528,12 грн. (а. с. 12).

Строк виконання зобов'язання сторонами
не встановлений.

Пункт 2 статті 530 Цивільного кодекс
України  передбачає, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору
або актів цивільного законодавства.

Строк виконання зобов'язання настав 16.05.2007, однак на момент
вирішення спору заборгованість в розмірі 138528,12 грн. відповідачем  погашена не була.

Відповідно до положень статей 525,
526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідач проти позову заперечує,
мотивуючи тим, що, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру від
26 жовтня 2006 року № КМ 002548, фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 було
внесено до каси приватного підприємства "Москот" 20000,0 дол.
США.                               На
думку судової колегії, господарський суд обгрунтовано не визнав прибутковий
касовий ордер в якості доказу, оскільки у підпункті 3.3 пункту 3  Положення "Про ведення касових операцій
у національній валюті в України"
передбачено, що приймання готівки в каси проводиться за прибутковими
касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою
керівником підприємства. Про приймання підприємствами готівки в касу за
прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього
підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера)
за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це
уповноважений керівником.

Відповідно до підпункту 3.10 пункту
3  Положення "Про ведення касових
операцій у національній валюті в України" прибуткові касові ордери і
квитанції до них, а також видаткові касові ордери і видаткові відомості мають заповнюватися
бухгалтером чорнилом темного кольору чорнильною або кульковою ручкою, за
допомогою друкарських машинок, комп'ютерних засобів чи іншими способами, які
забезпечили б належне збереження цих записів протягом установленого для
зберігання документів терміну. У касових ордерах зазначається підстава для їх
складання і перелічуються додані до них документи. Видача касових ордерів і
видаткових відомостей на руки особам, що вносять або одержують готівку,
забороняється.

Як вбачається з квитанції  до прибуткового касового ордеру від 26 жовтня
2006 року  № КМ 002548  відсутній підпис головного бухгалтеру та
касира. Крім того, квитанція не містить печатки підприємства.

Відповідно до підпункту 2.18 пункту
2  Положення "Про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку" усі документи, що додаються до
прибуткових та видаткових касових ордерів, а також документи, що стали
підставою для нарахування заробітної плати та інших подібних виплат, підлягають
обов'язковому погашенню штампом або ручним надписом "Одержано"
або "Сплачено" із зазначенням дати (числа, місяця, року).

Крім того, стосовно суми, яка підлягає оплаті, то підпунктом  2.3 пункту
Положення про ведення касових операцій у національній валюті,
встановлено граничну суму готівкового розрахунку одного підприємства з
іншим протягом 1 дня за одним або кількома платіжними документами в розмірі
10000,0 грн.

Статтєю 192 та 533 Цивільного кодексу
України передбачено, що законним платіжним засобом, обов'язковим до прийняття
за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня.

Інших доказів сплати заборгованості
відповідачем  суду не надано. Таким
чином, стягненню на користь позивача підлягає
сума 138528,12 грн.

Не вбачає судова колегія і підстав
для  призначення  комплексної почеркознавської   та технічної
експертизи, заявленої у клопотанні відповідача, оскільки продавцем
товару є приватне підприємство "Москот", і відповідач повинен
був здійснювати оплату саме на рахунок підприємства.

За заявою підприємства ОСОБА_1  правоохоронними органами була проведена
перевірка підприємства приватного підприємства "Москот" щодо
взаємовідносин з підприємцем ОСОБА_1.

За результатами  перевірки правоохоронні органи встановили, що
будь-які підстави для порушення кримінальної справи відсутні.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія вважає, що  не має підстав і
для  зупинення провадження у справі  та направлення матеріалів справи до слідчих
органів.

Стосовно стягнення з
відповідача судових витрат на проїзд у судове засідання 05 липня 2007 року у
розмірі 234,0 грн. та добові в розмірі 75,0 грн., то ці суми   задоволенню не підлягають, у зв'язку з тим,
що оплата проїзду представника позивача не являється судовими витратами

Відповідно до пункту 1 Роз'яснень
президії Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України"
відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими
витратами є пов'язані з розглядом справи в господарському суді витрати, які
складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення
експертизи (аудиту), призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з
оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, сплати послуг
перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Враховуючи наведене, судова колегія
вважає, що рішення господарського суду
прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, пунктом 1
статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1  залишити без задоволення.

2. Рішення господарського
суду міста Севастополя від 06 серпня 2007 року у справі № 20-11/221 залишити
без змін.

Головуючий суддя
Н.П. Горошко

Судді
Ю.М. Гоголь

В.С. Голик