ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2007 р.                                                                                Справа №  2/181

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді  Тимошенко О.М. за участю  секретаря судового засідання  помічника судді Літвищенко А.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рівне заяви Відкритого акціонерного товариства "Бурштин" с. Верхівськ Рівненського району та Рівненської районної державної адміністрації м. Рівне про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Рівненської області  від 21.05.2002 року  у справі -

За позовом   Заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі  Дочірнє підприємство "Укрбурштин" ДАК "Українські поліметали"

до відповідача 1: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області

до відповідача 2: Рівненська районна державна адміністрація

до відповідача 3: Відкритого акціонерного товариства "Бурштин"

про   визнання недійсним наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області № 31 від 14.01.2000 р.

про визнання недійсним розпорядження Рівненської районної державної адміністрації № 837 від 06.12.2000 р.

про визнання недійсним статуту ВАТ "Бурштин"

За участю представників сторін:

Від органу прокуратури: Китовська Л.Г.

Від позивача: не з'явився

Від відповідача 1:Артемяк С.В.

Від відповідача 2: Ганов О.О.

Від відповідача 3: Марчевський В.Ф., Пилипчук О.О.

Статті  27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства  України  роз’яснені.

СУТЬ СПОРУ:  Рішенням господарського суду Рівненської області від 21 травня 2002р. по даній справі задоволено позов заступника прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі державної акціонерної компанії «Українські поліметали»від імені якої діє дочірнє підприємства «Укрбурштин», заявлений до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області, Рівненської районної державної адміністрації та ВАТ «Бурштин»–визнано недійсними наказ регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області №31 від 14.01.2000р., розпорядження Рівненської районної державної адміністрації №837 від 06.12.2000р. та статут ВАТ «Бурштин». (т.1, а/с 151-154).

Рішення набрало законної сили 02 жовтня 2002 р., у його виконання видано накази.(т.1, а/с 252-254, 264-266).

Відкрите акціонерне товариство "Бурштин" звернулося до господарського суду з заявою про перегляд  рішення по справі № 2/181 від 21.05.2002 р. за нововиявленими обставинами в зв'язку з наступним.

20.06.2007 року ВАТ "Бурштин" отримало лист від 19.06.2007 року б/н від адвоката Дубенської регіональної асоціації адвокатів Горощука Миколи Васильовича, де в додатку до листа є висновок науково-правової експертизи на замовлення Рівненського міського суду Рівненської області щодо наказу про приватизацію об'єкта державної власності, із якого вбачається, що приватизація агрогосподарства "Бурштин" державного підприємства "Укрбурштин" була проведена у повній відповідності до діючого закаонодавства. Відтак, ВАТ "Бурштин" рахує, що висновок науково-правової експертизи впливає на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні по справі № 2/181, а тому має істотне значення для вирішення спору. (т.2, а/с 180-202).

З аналогічними вимогами та обгрунтуванням до суду подано заяву про перегляд рішення від 21.05.2002 р. по справі № 2/181 за нововиявленими обставинами Рівненською районною державною адміністрацією. При цьому зазначається, що висновок наково-правової експертизи отримано 19.07.2007 року у відповідь на запит, направлений райдержадміністрацією до Рівненського міського суду. (т.2, а/с 206-218).

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській області подало заперечення на заяви ВАТ "Бурштин" та Рівненської районної державної адміністрації про перегляд рішення за нововиявленими обставинами у якому зазначає, що вказані заявниками обставини не відповідають переліку підстав для перегляду судового рішення встановлених ст. 245 КАС України. Зазначає також, що наведені заявниками підстави для перегляду судового рішення не містять необхідних ознак нововиявлених обставин, а саме - їх наявність на час розгляду справи і те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Поряд з цим зазначає, що заява про перегляд рішення за нововиявленою обставиною від ВАТ "Бурштин" підписана неналежною посадовою особою, оскільки прийнято рішення про ліквідацію ВАТ "Бурштин" та створено ліквідаційну комісію до якої перейшли повноваження по управлінню справами господарського товариства. Таким чином заявником порушено вимоги п. 3 ст. 248 КАС України. За таких обставин просить залишити заяву ВАТ "Бурштин" без розгляду.

В судовому засіданні представником РВ ФДМУ по Рівненській області заявлено клопотання про вирішення питання повернення заяви ВАТ "Бурштин" без розгляду оскільки остання підписана неналежною посадовою особою.

Клопотання судом відхилено з огляду на таке.

Заява про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами підписана головою правління ВАТ "Бурштин" Пилипчуком О.О. Як встановлено в засіданні з пояснень присутніх осіб, ліківідаційна процедура ВАТ "Бурштин" здійснюється за рішенням власника з дотриманням вимог ст.ст. 59-61 Господарського кодексу України. Органом правління ВАТ "Бурштин" створено ліквідаційну комісію, головою якої призначено Пилипчука О.О. При цьому наказ про звільнення Пилипчука О.О. з посади голови правління ліквідаційною комісією не видавався. Частиною 1 ст. 60 Господарського кодексу України встановлено, що ліквідацію суб'єкта господарювання може бути покладено на орган управління суб'єкта, що ліквідується. Таким чином поєднання посад голови правління ВАТ та голови ліквідаційної комісії в одній особі не є взаємовиключним. За таких обставин суд прийшов до висновку, що заяву від імені ВАТ "Бурштин" підписано належною посадовою особою.

Дочірнє підприємство "Укрбурштин" ДАК "Українські поліметали" у поданих суду запереченнях вказує, що судом при вирішенні справи № 2/181 вірно застосовано норми чинного на той час законодавства, а тому викладені заявниками обставини, як нововиявлені, є безпідставними.  Просить залишити заяви без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник прокурора в судовому засіданні повністю заперечила проти вимог заявників, зазначаючи, що подані суду докази не можуть вважатися нововиявленими обставинами. Просить відмовити в задоволенні заяв.

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Заявники - ВАТ "Бурштин" та Рівненська районна державна адміністрація у поданих заявах визначають нововиявленою обставиною висновок від 12.04.2007 р. № 126/69-е науково-правової експертизи на замовлення Рівненського міського суду Рівненської області щодо наказу про приватизацію об'єкта державної власності, виконаний науковим експертом Поліводським О.А. Науково-правової експертизи при Інституті держави та права ім. В.М.Корецького НАН України.

З наданої копії висновку вбачається, що на вирішення науково-правової експертизи були поставлені наступні питання:

1) Чи відповідає наказ № 31 від 14.01.2000 р. "Про приватизацію об'єкта державної власності агрогосподарства "Бурштин" ДП "Укрбурштин", який знаходиться за адресою: с. Верхівськ, Рівненського району, Рівненської області Законам України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10 липня 1996 р., "Про приватизацію державного майна", "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 07.07.1999 р., Декрету Кабінету Міністрів України "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" від 15.12.1992 р.?

2) Чи мало місце порушення Закону України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10 липня 1996 р. під час приватизації агрогосподарства "Бурштин" ДП "Укрбурштин" в формі ВАТ?

3) Чи були повноваження в начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області щодо прийняття наказу № 31 від 14.01.2000 року "Про приватизацію об'єкта державної власності агрогосподарства "Бурштин" ДП "Укрбурштин" та про вибір способу його приватизації?

4) Чи є конкуренція норм між Законом України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10 липня 1996 р. (зі змінами і доповненнями) та Законом України "Про перелік об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації від 07.07.1999 р. (зі змінами і доповненнями)?

5) За наявності такої конкуренції - яким нормативно-правовим актом повинен був керуватися Марчевський В.Ф. як начальник регіонального відділення Фонду державного майна України в Рівненській області під час вирішення питання про приватизацію господарства "Бурштин" ДП "Укрбурштин" - Законом України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" від 10.07.1996 р. (із змінами та доповненнями) чи Законом України "Про перелік об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації" від 07.07.1999 р. (із змінами і доповненнями)?

Надані експертизою відповіді на окреслене коло питань заявники вважають такими, що мають істотне значення, оскільки спростовують висновки господарського суду при вирішенні справи № 2/181. Факт того, що висновок експертизи отримано заявниками в червні та липні 2007 року, останні вважають нововиявленою обставиною. За таких обставин рішення від 21.05.2002 р. підлягає скасуванню. При цьому суд повинен прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши представників сторін і давши їм оцінку, господарський суд прийшов до висновку, що заяви про перегляд рішення суду від 21.05.2002 р. по справі № 2/181 за нововиявленими обставинами не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

При вирішенні спору у 2002 році господарський суд Рівненської області, встановив, що прийняття Регіональним відділенням наказу №31 від 14.01.2000р. “Про приватизацію об’єкта державної власності агрогосподарства «Бурштин»ДП «Укрбурштин»(с.Верхівськ Рівненського району), - здійснено з посиланням на Закон України “Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі” та на наказ ДП «Укрбурштин»від 11.01.2000р. №13.

Проте, на момент прийняття Регіональним відділенням зазначеного наказу, всупереч ст.34 Закону України “Про підприємства в Україні” була відсутня згода власника –держави в особі Державної акціонерної компанії «Українські поліметали»на реорганізацію ДП «Укрбурштин»шляхом виділення структурного підрозділу. Крім того, відповідно до Додатку 1 Закону України “Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації” від 07 липня 1999р. (із змінами та доповненнями) –Державне підприємство «Укрбурштин»та його структурні підрозділи не підлягають приватизації. (т.1, арк.справи 153).

Відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 02.10.2002 року, якою залишено в силі рішення господарського суду Рівненської області від 21.05.2002 р. № 2/181 встановлено, що посилання відповідача - Регіонального відділення ФДМУ по Рівненській області на Закон України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі", виходячи з характеру виробництва господарства і щодо правовідносин, пов'язаних з його приватизацією, слід застосовувати саме цей Закон, а не Перелік, є необгрунтованим. Закон України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" конкурує з положеннями Закону України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", який прямо і конкретно встановлює заборону приватизації ДП "Укрбурштин" та його структурних підрозділів, тоді коли Закон України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" стосується сільськогосподарських виробників взагалі.

Згідно ст. 245 КАС України судове рішення, що набрало законної сили, може бути переглянуте у зв'язку з нововиявленими обставинами. Цією ж статтею встановлено перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, який є вичерпним.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Характерними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. При цьому мова йде про нові докази, факти, а не нові докази встановлених раніше або не врахованих судом обставин. Судове рішення підлягає перегляду за нововиявленими обставинами в тих виключних випадках, коли у справі, вирішеній судом, з'ясовуються такі нові обставини, які існували в об'єктивній дійсності на момент вирішення судом спірного правовідношення, але не були і не могли бути відомі зацікавленому учаснику та суду, незважаючи на виконання останнім вимог процесуального закону щодо встановлення взаємних прав та обов'язків сторін.

Обгрунтовуючи обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, заявники посилаються на висновок науково-правової експертизи щодо четвертого та п'ятого питання про конкуренцію норм між Законом України "Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" та Законом України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі" і можливості їх застосування.

Однак висновок викладено експертом наступним чином: "Проте відповідь на це питання, на нашу думку, полягає у тому, що слід застосовувати правила тлумачення положень законодавства при конфлікті (конкуренції) норм, які полягають у наступному, а саме: при конкуренції норм одного рівня слід застосовувати положення спеціального законодавства, яким для даного випадку є Закон України "Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі". Тобто,  експерт вживаючи словосполучення "на нашу думку", робить припущення, а не однозначний висновок про застосування норми права.

Окрім того, оцінку вищевказаному висновку експертизи, як встановлено в судовому засіданні, не надано Рівненським міським судом на замовлення якого виконувалася експертиза по кримінальній справі № 1-72/07 (№ 70-28-03) про обвинувачення Марчевського В.Ф. у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України. Відповідно до ст. 75 КПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим, але незгода з ним повинна бути мотивована у відповідних процесуальних документах. Відтак зазначений висновок не може вважатися підтвердженим доказом.

Викладене свідчить, що висновок від 12.04.2007 р. № 126/69-е науково-правової експертизи на замовлення Рівненського міського суду Рівненської області щодо наказу про приватизацію об'єкта державної власності не є нововиявленою обставиною в розумінні  норм ст. 245 КАС України, оскільки доводи щодо застосування чинного законодавства повинні подаватись сторонами під час розгляду спору. Заявники не були позбавлені права заявити клопотання про призначення такої експертизи до винесення рішення від 21.05.2002 р. у справі № 2/181.

В судовому засіданні представником ВАТ "Бурштин" були наведені інші підставі, що на думку заявника мають істотне значення для вирішення спору, зокрема - хибний висновок суду, що при приватизації не було згоди власника, держави в особі Державної акціонерної компанії "Українські поліметали" на реорганізацію дочірнього підприємства "Укрбурштин" шляхом виділення структурного підрозділу, оскільки на час проведення приватизації агрогосподарства "Бурштин" органом управління останнього було Міністерство фінансів України, яке листом від 28.12.1999 р. № 08-310/1652 погодило створення на базі агрогосподарства "Бурштин" господарського товариства.

Зазначені підстави не можуть кваліфікуватися як нововиявлені, оскільки були предметом розгляду при вирішенні спору та вказувалися Регіональним відділенням ФДМУ в Рівненській області в апеляційній скарзі від 30.05.2002 р. № 995 на рішення господарського суду від 21.05.2002 р. (т.1, а.с. 176-179). Тому ці підстави вважаються доказами встановлених раніше або не врахованих судом обставин.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що подані заявниками докази не являються нововиявленими обставинами і не можуть бути використані як підстави для перегляду судового рішення в порядку ст. 245 КАС України. Відтак в задоволенні заяв ВАТ "Бурштин" та Рівненської районної державної адміністрації про перегляд рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити.

Керуючись    ст.ст. 158, 160-163, 252, 253   Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

1. Відмовити Відкритому акціонерному товариству "Бурштин" в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 21 травня 2002 року по справі № 2/181.

2. Відмовити Рівненській районній державній адміністрації в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 21 травня 2002 року по справі № 2/181.

3. Рішення господарського суду Рівненської області від 21 травня 2002 року по справі № 2/181 залишити без змін.

Сторона, яка не погоджується з постановою має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження постанови суду  першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –згідно складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                           Тимошенко О.М.

Постанова підписана  "12" вересня 2007 р.