СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
"27" листопада 2007 р.
Справа № 13/465-АП-07
Господарський суд Херсонської
області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій
О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу
за позовом Державної  податкової
інспекції в м.Нова Каховка
до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
за участю представників:
-Андрюка А.М., Шепелєвій О.В.,
визнання недійсними свідоцтва про державну реєстрацію відповідача від
14.05.2007 р., запису про проведення державної реєстрації та припинення його
підприємницької діяльності,
Відповідно до позовної заяви вимоги
ґрунтуються на факті незаконності державної реєстрації відповідача в якості
суб'єкта господарювання, оскільки відповідно до його пояснень, він
зареєструвався на прохання незнайомої йму жінки. Безпосередньо підприємницькою
діяльністю не займався, будь-які фінансові та бухгалтерські документи не
Відповідачем зазначені вимоги не
визнаються з посиланням на їх необґрунтованість, оскільки, на його думку, він
зареєструвався саме з метою здійснення підприємницької діяльності.
Ухвалою суду від 3 жовтня поточного
року порушено провадження у даній справі та її розгляд призначено на 1
листопада, при цьому відповідача зобов'язано з'явитись в судове засідання.
Проте ці вимоги ним не виконані, у зв'язку з чим розгляд справи відкладено до
27 листопада. В цей час відповідач вдруге не з'явився, а тому справа розглянута
без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.
Крім викладеного з матеріалів
справи слідує, що відповідач зареєстрований в якості суб'єкта підприємницької
діяльності виконавчим комітетом Новокаховської міської ради 14 травня 2007 року
з присвоєнням ідентифікаційного номеру НОМЕР_1, про що йому видано свідоцтво
про державну реєстрацію НОМЕР_2(а.с. 6).
Поряд з цим, 14 травня 2007 року
ОСОБА_1 взятий на облік в якості платника податків в державній податковій
інспекції у м. Нова Каховка (а.с. 9).
В серпні 2007 року податковою
інспекцією була опитаний ОСОБА_1 щодо державної реєстрації в якості суб'єкта
підприємницької діяльності, який в своїх поясненнях зазначив, що він
зареєструвався на прохання незнайомої йому жінки. Безпосередньо підприємницькою
діяльністю не займався, будь-які фінансові та бухгалтерські документи не
За змістом частини 15 статті 58
Господарського кодексу України скасування (припинення) державної реєстрації
суб'єкта господарювання здійснюється на підставі рішення суду у випадках серед
іншого, передбачених законом.
Зокрема, відносини, які виникають у
сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб-підприємців, регулюються
Законом України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб
Так, згідно до частини 1 статті 46
цього Закону встановлено, що державна реєстрація припинення підприємницької
діяльності фізичної особи -підприємця проводиться у разі: прийняття фізичною
особою -підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності;  смерті фізичної особи-підприємця;
постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою або визнання
безвісно відсутньою; постановлення судового рішення про визнання фізичної
особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її цивільної
дієздатності; постановлення судового рішення про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця.
В свою чергу частиною 2 цієї ж статті
визначені підстави для постановлення судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, а саме: визнання фізичної
особи-підприємця банкрутом; провадження нею підприємницької діяльності, що
заборонена законом; неподання протягом року органам державної податкової служби
податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.
В даному випадку позивач в якості
підстави заявлених вимог послався на вказану статтю 46 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”, проте при
цьому не зазначивши за яких конкретно правових підстав підприємницька
діяльність відповідача підлягає припиненню.
Поряд з цим, статтею 1 названого
Закону надано визначення свідоцтва про державну реєстрацію. Ним є документ
встановленого зразка, який засвідчує факт внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи -
Частиною 2 статті 43 Закону
зазначено, що за відсутності підстав для відмови у проведенні державної
реєстрації фізичної особи -підприємця державний реєстратор повинен внести до
Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації фізичної
особи -підприємця на підставі відомостей реєстраційної картки на проведення
державної реєстрації фізичної особи -підприємця.
Відповідно до частини 4 статті 43
Закону свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця повинно бути
оформлено державним реєстратором і видано (надіслано рекомендованим листом)
заявнику не пізніше наступного робочого дня з дати державної реєстрації
фізичної особи -підприємця.
Отже, враховуючи зміст викладених
правових норм свідоцтво про державну реєстрацію є лише документом, який
посвідчує певний факт, тобто внесення до Єдиного державного реєстру запису про
державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи - підприємця, а
безпосередньо запис про проведення державної реєстрації фізичної особи
-підприємця є лише дією державного реєстратора. Безпосередньо такі дії можуть
бути предметом оскарження в порядку частини 2 статті 53 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”, за якою дії
або бездіяльність державного реєстратора можуть бути оскаржені до суду у
порядку, встановленому законом.
Крім того, даним Законом не
встановлено можливості визнання свідоцтва та запису недійсними, а тому судом
констатується, що позивачем обрано спосіб захисту порушених прав, який не
ґрунтується на нормах діючого законодавства.
Частиною 1 статті 9 КАС України
визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладені обставини в
задоволенні позовних вимог слід відмовити.
На підставі  зазначених правових норм і керуючись статтями
158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,
1.В задоволенні позовних вимог
2.Роз'яснити сторонам, що дана
постанова набирає законної сили  після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного
розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови -29 листопада 2007 року.

Суддя
М.К. Закурін