ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03 жовтня 2007 р.                                                             Справа  № 5/228-А

За позовом:       ТОВ „Торговий дім „Рутена” м.Свалява

До відповідача:  Свалявської МДПІ м.Свалява

Про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення №346-2200/61 від 02.11.2006р. та №122-2200/3 від 22.02.2007р.,

Суддя   О.С.Йосипчук

за участю представників сторін:

позивача:       представник не з’явився

відповідача:

Розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Рутена” м.Свалява до Свалявської МДПІ м.Свалява про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення №346-2200/61 від 02.11.2006р. та №122-2200/3 від 22.02.2007р.,

ВСТАНОВИВ:

Актом виїзної планової перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 25.02.2004р. по 30.06.2006р. від 19.10.2006р. №44-2300/32787085, проведеної працівниками Свалявської МДПІ, зафіксовано порушення позивачем ст.1 та ст.2 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, що полягало у неповерненні позивачем імпортної частини контракту №12-ЕКС від 10.11.2005р. на суму 126840,48 дол.США, на виконання якого було вчинено авансовий платіж нерезиденту (ТОО „НП ТЕХ” Казахстан) у сумі 260000 дол.США, у законодавчо встановлені терміни та без індивідуальної ліцензії НБУ.

На підставі даного висновку податковим органом –відповідачем у справі було винесено Рішення про застосування фінансових (штрафних) санкцій №346-2200/61 від 02.11.2006р., яким до позивача застосовано фінансову санкцію у сумі 68332,86 грн.

Актом позапланової перевірки позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 02.10.2006р. по 09.02.2007р. від 20.02.2007р. №13-2200/32787085, проведеної працівниками Свалявської МДПІ, зафіксовано факт погашення ТОВ „Торговий дім „Рутена” дебіторської заборгованості за імпортною операцією з порушенням встановлених термінів розрахунків. Згідно акту, позивач на підставі ВМД №13949 від 07.11.2006р. ввіз на митну територію України товарно-матеріальні цінності на виконання контракту №12-ЕКС від 10.11.2005р. на загальну суму 109684,38 дол.США та отримав назад суму 17156,10 дол.США, попередньо сплаченого як авансовий платіж. Таким чином, імпортна частина контракту №12-ЕКС від 10.11.2005р. була виконана із простроченням встановлених ст.1 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, строків.

Окрім того, акт перевірки містить висновок про прострочення позивачем імпортної частини договору купівлі-продажу від 10.10.2006р. (із змінами 11.10.2006р.) на суму 2310,30 Євро, на виконання якого було вчинено авансовий платіж нерезиденту (компанія “BEACHY Vetriebsges.mbH Німеччина) у сумі 50 000 Євро. Суму прострочення було повернуто нерезидентом 30.01.2007р., а сплачено позивачем 12.10.2006р. (платіжне доручення №7 від 12.10.2006р.).

На підставі даного акту перевірки, відповідачем було прийнято Рішення про застосування фінансових (штрафних санкцій) №122-2200/3 від 22.02.2007р., яким до позивача застосовано фінансову санкцію у сумі 128748,94 грн.

Позивач просить визнати недійсними наведені вище рішення про застосування фінансових санкцій, мотивуючи позовні вимоги тим, що прострочення строків виконання зовнішньо-економічної операції відбулося внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажор), які виключають відповідальність. Позивач стверджує, що докази дії обставин непереборної сили були надані податковому органу, однак залишені без уваги.

В якості доказу власних тверджень, позивачем подано Лист від 20.07.2006р. №104, надісланий ТОО „НП ТЕХ”, Казахстан, згідно з яким на продукцію, що є предметом контракту №12-ЕКС від 10.11.2005р. її власником ОАО „РЖД” накладено заборону на перевезення в залізничних цистернах, які не належать на правах власності і не перебувають у оренді виробника (ОАО „РЖД”). Окрім того, позивач посилається на факт припинення заводом-виробником виготовлення продукції, поставку якої на територію України, згідно контракту №12-ЕКС від 10.11.2005р. було попередньо оплачено.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема стверджує про законність та обґрунтованість прийнятих ним актів.

Повний текст постанови виготовлено 11.10.2007р.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши

подані по справі доказові матеріали, щодо спірного питання,

Суд відмовляє у задоволенні позову,  виходячи з наступного:

Статтею 1 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” встановлено граничні строки здійснення резидентами України фінансово-господарських операцій із нерезидентами України, тривалістю 90 днів.

При цьому, згідно із ст..2 цього ж Закону, імпортні операції резидентів, які здійснюються понад встановлених 90 днів, потребують спеціальної ліцензії НБУ.

Таким чином, у спірній ситуації, позаяк фінансово-господарська операція позивача із нерезидентом ТОО „НП ТЕХ” Казахстан  за контрактом №12-ЕКС від 10.11.2005р., була не виконана протягом 90 днів з моменту вчинення авансового платежу, отримавши Лист від 20.07.2006р. №104, ТОВ „Торговий дім „Рутена” повинен був забезпечити дотримання вимог ст..2 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”. Це ж саме стосується і операції позивача із компанією “BEACHY Vetriebsges.mbH Німеччина згідно договору купівлі-продажу від 10.10.2006р.

Порушення ст..2 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” тягне за собою відповідальність у вигляді пені, згідно ст..4 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”.

Судовим розглядом справи не встановлено ні факту дотримання позивачем 90 денного строку проведення експортно-імпортної операції, ні, власне, факту отримання позивачем індивідуальної ліцензії НБУ на продовження

У відповідності до ст..6 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, якщо  перевищення  термінів, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених термінів зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин. При цьому, підтвердженням форс-мажорних обставин є відповідна довідка Торгово-промислової палати або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Тому, позаяк позивачем, в якості доказу дії форс-мажорних обставин, не подано відповідну довідку, його посилання на Лист від 20.07.2006р. №104, надісланий ТОО „НП ТЕХ”, Казахстан, як на підставу звільнення від відповідальності в силу настання обставин, яким протидіяти він не міг, не приймається судом до уваги.

Окрім того, на думку суду, саме згаданий вище лист контрагента і повинен був бути підставою для звернення до НБУ із клопотанням про видачу індивідуальної ліцензії в порядку ст..2 Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, щоб запобігти настанню негативних наслідків.

Отже, на підставі викладеного вище суд констатує підставність та обґрунтованість висновків податкового органу.

Керуючись ст.ст.158-163, 167 КАС України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Суддя                                              О.С.Йосипчук