ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №  33/338

06.12.07

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніфарма»

до товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Фармація»

про     стягнення 7461,70 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Ткач І.М., представник за довіреністю б/н від 01.01.2007 року.

від відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніфарма»звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Фармація» про стягнення 7461,70 грн. заборгованості за договором поставки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.04.2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Юніфарма»та товариством з обмеженою відповідальністю «СВ-Фармація»було укладено договір поставки №313/к-п/30.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу лікарських засобів та товарів медичного призначення на загальну суму 14681,97 грн. згідно Видаткових накладних:

№745228 від 06.07.2007 року на суму 6389,50 грн.;

№745229 від 06.07.2007 року на суму 132,00 грн.;

№747974 від 18.07.2007 року на суму 3805,08 грн.;

№753029 від 08.08.2007 року на суму 4355,39 грн.

Відповідно до умов п.6.1. договору покупець проводить оплату товару на протязі тридцяти календарних днів від дати поставки. Кінцева дата оплати зазначається в накладній на відпуск товару.

За поставлений товар відповідач своєчасно не розрахувався, проте частково оплатив вартість товару на суму 4289,50 грн. та повернув частину поставленого товару по податкових накладних № від 18.10.2007, №000000030 від 18.10.20007, №00000031 від 22.10.2007 на суму 3290,55грн. Заборгованість відповідача станом на 24.10.2007 року становить 7101,92грн.

Відповідно до п.7.2. договору покупець за порушення строків оплати за поставлений товар платить постачальнику пеню в розмірі 1%від суми простроченого платежу за кожний день прострочки, але не більше подвійної ставки НБУ, що на день подання позову становить 172,23 грн.

На момент подання позовної заяви до суду відповідач має заборгованість перед позивачем на загальну суму 7101,92 грн.

В судовому засіданні представник позивача подав клопотання відповідно до якого зазначив, що відповідач частково повернув поставлений товар, а саме, згідно до видаткових накладних на повернення товару № та № від 14.11.2007року товар на загальну суму 1368,51 грн. повернуто позивачу. Та просив припинити провадження у справі в частині погашення суми основного боргу 1368,51 грн. стягнути з відповідача : 5733,41 грн. –суми основного боргу, 172,23 грн. –пені, 156,24 грн. –інфляційних збитків, 31,31 грн. –3% річних, 102 грн. –держмито та 118 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, клопотань щодо відкладення розгляду справи не направляв, хоча був повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявним в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням уточнень.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інші актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, та позивачем визнано, що відповідач частково повернув поставлений товар, згідно до видаткових накладних на повернення товару № та № від 14.11.2007року товар на загальну суму 1368,51 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно  до  ч. 4 ст. 231 ГК  України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно  до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача щодо несвоєчасної сплати грошових коштів за поставлений товар, є порушенням грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних підлягає задоволенню в повному обсязі та за перерахунком суду складає  31,31 грн.

Також вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 156,24 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно  до  ч. 6  ст.  232  ГК  України нарахування штрафних санкцій за  прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлене законом або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Згідно ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Дії відповідача щодо несплати грошових коштів на користь позивача, є порушенням

грошових зобов'язань, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме  172,23 грн.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СВ-Фармація»(02094, м.Київ вул. Червоногвардійська, 34, код ЄДРПОУ - 33741345, р/р 3861 в філії АКБ «Укрсоцбанк», МФО 322012) або з іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніфарма»(04073, м. Київ, пр. Московський, 21-а, ЄДРПОУ –24376098, р/р 1 в ТОВ «Артем-Банк»м. Київ, МФО 300885)

основний борг у сумі 5733 (п’ять тисяч сімсот тридцять три ) грн. 41 коп., пеню 172(сто сімдесят дві) грн. 23 коп., інфляційні втрати у розмірі 156(сто п’ятдесят шість) грн. 24 коп., 3% річних 31(тридцять одна) грн. 31 коп., державне мито у сумі  102(сто дві) грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118(сто вісімнадцять) грн. 00 коп., а всього 6313(шість тисяч триста тринадцять) грн. 19 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                                     Мудрий С.М.