ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"18" грудня 2007 р.
Справа № 22-28/179-07-4195

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого:       Петрова М.С.

Суддів:                   Колоколова С.І.

Разюк Г.П.

При секретарі судового засідання:  Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Семененко А.А., довіреність б/н від 11.06.2007 р.;

від відповідача: Двойніна Н.Н., довіреність № 5/11-1 від 05.11.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ „ОЛМІ-РС”

на рішення господарського суду Одеської області від 16 жовтня 2007 року

по справі № 22-28/179-07-4195

за позовом Приватного підприємства „Центуріон”

до Товариства з обмеженою відповідальністю „ОЛМІ-РС”

про розірвання договору та стягнення 5050000 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

18.05.2007р. ПП „Центуріон” звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до ТОВ „ОЛМІ-РС” про розірвання договору №1 про дольову участь у будівництві житла від 05.01.06 р., укладеного між ТОВ „ОЛМІ-РС” та фізичною особою Рапопорт О., за яким Рапопорт О. уступив право вимоги на підставі договору про уступку права вимоги від 14.04.07 р. При цьому підставою для розірвання спірного договору ПП „Центуріон” зазначає ст.652 ЦК України, тобто істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору.

Крім того, ПП „Центуріон” у відповідності із ч.3 ст.652 ЦК України вимагає стягнення з відповідача 5050000 грн., які Рапопорт О. сплатив останньому на виконання умов спірного договору.

Рішенням господарського суду Одеської області  від 16 жовтня 2007 року (суддя Торчинська Л.О.) позов ПП „Центуріон” задоволено, договір №1 про дольову участь у будівництві житла від 05.01.06 р., укладений між ТОВ „ОЛМІ-РС” та фізичною особою Рапопорт О., розірвано; з відповідача стягнуто 5050000 грн. та судові витрати.

До вказаного висновку місцевий  господарський суд дійшов з огляду на те, що обставини, якими сторони спірного договору керувалися при його укладанні, істотно змінилися, а саме ПП „Центуріон”, що набрало право вимоги  за Рапопорт, не отримало квартиру, яку відповідач повинен був передати за умовами договору про дольову участь у будівництві житла. При цьому місцевий господарський суд посилається на те, що відповідач не здійснив будь-яких заходів, направлених на будівництво житлового будинку, що на його думку свідчить про намір ТОВ „ОЛМІ-РС” витратити сплачені пайщиком грошові кошти у сумі 5050000 грн. на власні потреби. На настання вказаних обставин пайщик не розраховував при укладенні спірного договору і ПП „Центуріон” не має реальної можливості змінити ці обставини.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду ТОВ “ОЛМІ-РС” звернулось із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржене рішення та фактично відмовити у позові.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ „ОЛМІ-РС” посилається на те, що місцевий господарський суд при прийнятті оскарженого рішення не врахував умови п.5.3.3 договору №1 від 05.01.06 р., згідно з яким Рапопорт О. без згоди ТОВ „ОЛМІ-РС” не міг передати свої права і обов’язки за цим договором третій особі, а тому ПП „Центуріон” не має права вимагати виконання або розірвання вказаного договору.

Крім того, скаржник зазначає на те, що висновки господарського суду 1 інстанції про невиконання ТОВ „ОЛМІ-РС” своїх зобов’язань за договором №1 від 05.01.06 р. є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки ТОВ „ОЛМІ-РС” на виконання умов цього договору уклало з низкою підприємств та організацій підрядні договори на виконання інженерно-геодезичних вишукувань, ескізного проекту, інженерних вишукувань, на виконання проекту та оплатило по ним роботи. В підтвердження наведеного ТОВ „ОЛМІ-РС” додало до апеляційної скарги ксерокопії договорів та платіжних доручень.

До того ж скаржник звертає увагу на те, що строк закінчення будівництва житлового будинку відповідно із п.6.1 договору спливає лише у 1 кварталі 2010 року і цей строк є достатнім для виконання  обов’язків по передачі Рапопорт О. квартири.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, але його представник в судовому засіданні просив залишити її без задоволення, а оскаржене рішення місцевого господарського суду –без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

05.01.2006 р. між ТОВ „ОЛМІ-РС” та фізичною особою Рапопорт О. укладено договір №1 про дольову участь в будівництві житла.

За умовами цього договору ТОВ „ОЛМІ-РС” здійснює згідно із проектом будівництво житлового будинку по вул. Говорова, військове містечко №5 в м. Одесі за рахунок своїх коштів, а також із залученням коштів юридичних і фізичних осіб, які приймають участь в дольовому будівництві житла. Запланований строк закінчення будівництва і здачі будинку в експлуатацію 1-й квартал 2010 року.

Згідно із п.2.1 договору Рапопорт О. зобов’язався прийняти участь у дольовому будівництві вищезазначеного житлового будинку шляхом внесення на рахунок ТОВ „ОЛМІ-РС” вартості квартири площею 1429 кв. м. у сумі 5 050 000 грн., а ТОВ „ОЛМІ-РС” за умовами п.6.2 договору зобов'язалося протягом 2 календарних місяців з моменту введення будинку в експлуатацію передати Рапопорт О. квартиру у випадку оплати останнім обов'язків по внесенню грошових коштів у повному обсязі.

Відповідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру №5/01-1 від 5.01.06 р. Рапопорт О. свої зобов’язання за договором №1 від 5.01.06 р. по оплаті грошових коштів у сумі 5050000 грн. виконав у повному обсязі.

14.07.07 р. Рапопорт О. уклав із ПП „Центуріон” договір уступки права вимоги, за яким Рапопорт О. уступив, а ПП „Центуріон” прийняло на себе право вимоги по договору №1 від 05.01.06 р., укладеного між Рапопорт А. та ТОВ „ОЛМІ-РС”.

Пунктом 1.2 договору уступки права вимоги встановлено, що ПП „Центуріон” отримало право вимагати від ТОВ „ОЛМІ-РС” суму в розмірі 5050000 грн. замість Рапопорта О.

Згідно із ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається із змісту ч.1 ст.516 ЦК України за загальним правилом, заміна кредитора у зобов’язанні здійснюється без згоди (участі) боржника, але ж це є можливим за умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, обов’язок боржника по виконанню зобов’язання на користь нового кредитора, якщо у договорі передбачена згода боржника на заміну первісного кредитора, наступає лише у випадку наявності такої згоди.

Відповідно із п.5.3.3 договору №1 від 05.01.06 р. Рапопорт О. має право передати свої права і обов'язки за даним договором третім особам тільки за згодою ТОВ „ОЛМІ-РС” в порядку, передбаченому п.9.2 договору, згідно із яким до виконання сторонами обов'язків по договору, Пайщик за згодою Підприємства має право уступити права і обов'язки по договору третім особам. Вартість переоформлення визначається підприємством на день переуступки, при цьому п.9.5 договору встановлено, що оформлення переуступки майнових прав Рапопорт О.  на користь 3-х осіб можливе тільки за письмовою згодою ТОВ „ОЛМІ-РС”. Вартість переоформлення складає 3% від загальної інвестиційної вартості квартири, встановленої Підприємством на день переуступки.

Вищенаведене свідчить про те, що Рапопорт О. в односторонньому порядку, всупереч вимогам ст.525 ЦК України змінив умови договору №1 від 05.01.06 р. та без письмової згоди ТОВ „ОЛМІ-РС” уклав з ПП „Центуріон” договір уступки права вимоги, а тому у ТОВ „ОЛМІ-РС” не виникло обов'язку щодо виконання своїх зобов’язань за договором №1 від 05.01.06 р. на користь ПП „Центуріон”, а у останнього права вимоги за цим договором.

Крім того, як вбачається з наданих ТОВ „ОЛМІ-РС” відповідно із ст.ст.38,101 ГПК України додаткових доказів, останнє на виконання умов договору уклало низку договорів, а саме договір на виконання інженерно-геодезичних вишукувань №5 від 15.01.07 р., договір на виконання ескізного проекту №11від 08.02.07 р., договір на виконання інженерних вишукувань №45 від 19.04.07 р., договір на виконання проекту за №56 від 25.05.07 р. і інші договори, по яким сплатило грошові кошти, які значно перевищують 5050000 грн.

За таких обставин, а також з огляду на умови договору про строки будівництва, доводи ПП „Центуріон” та висновок місцевого господарського суду щодо істотної зміни обставин і у зв'язку із цим неможливістю отримання Пайщиком обумовленої договором квартири є безпідставними.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд безпідставно розірвав договір №1 від 05.01.06 р. та стягнув з відповідача 5050000 грн., оскільки це суперечить умовам цього договору, ст.ст.516,525,652 ЦК України та не відповідає фактичним обставинам справи.

До того ж з матеріалів справи видно, що справу розглянуто за відсутністю ТОВ „ОЛМІ-РС”, яке не було належним чином повідомлено про час і місце судового засідання від 16.10.07 р., що відповідно із п.2 ч.3 ст.104 ГПК України є безумовною підставою для скасування оскарженого рішення.

Оцінюючи вищезазначене у сукупності, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ТОВ „ОЛМІ-РС” підлягає задоволенню, рішення господарського суду Одеської області від 16.10.07 р. скасуванню на підставі п.3 ч.1, п.2 ч.3 ст.104 ГПК України, а у позові слід відмовити.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49,99,101-105 ГПК  України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу ТОВ „ОЛМІ-РС” задовольнити, рішення господарського суду Одеської області від 16.10.07 р. скасувати, у позові відмовити.

2.Стягнути з ПП „Центуріон” (65011, м. Одеса, пров. Н. Онілової, 14, п/р 1 у ВАТ “МТБ” м. Іллічівськ, МФО 328168 ) на користь ТОВ „ОЛМІ-РС” (м. Одеса, вул. Софіївська, 5-б, п/р 1 у АКБ “Морський транспортний банк” у м.Одесі, МФО 328168, ) державне мито за розгляд апеляційної скарги у сумі 12792 грн. 50 коп.

3.Видачу наказів за постановою та в порядку ст.122 ГПК України доручити господарському суду Одеської області.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                               М.С. Петров

Суддя                                                                     С.І. Колоколов

Суддя                                                                      Г.П.  Разюк