ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2007                                                                                   Справа № 9/150-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Науменко І.М.

при секретарі судового засідання: Геворгян Е.М.

за участю представників сторін:

від позивача  - Гладка А.В., довіреність № 813  від 26.07.07,

Салуха Л.М., юрисконсульт, довіреність № 69 від 01.01.07;

від відповідача -  Субач Л.М., довіреність № 52-16/103 від 26.12.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на рішення господарського суду  Дніпропетровської області від  04.09.07р.  у справі № 9/150-07

за позовом    державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

до   відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про   стягнення 10205,0 грн.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 14.11.2007 року, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Державне підприємство “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ звернулося з позовом до відкритого акціонерного товариства “Південний гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області про стягнення 1025,0 грн. штрафу за неправильно зазначення в накладній маси вантажу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2007 року по справі № 9/150-07 (суддя Подобєд І.М.) позовні вимоги задоволені у повному обсязі, оскільки позивачем доведено неправильне зазначення ваги вантажу.

Не погодившись із рішенням господарського суду Дніпропетровської області, відповідач подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на наступні обставини.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що при відправленні, на станції Допоміжна Придніпровської залізниці вагон № 60603586 з металобрухтом переважувався комісійно за участю працівників управління та прийомоздавальника УЗ на вагах “холодного агломерату”, що підтверджується актом від 01.12.2006 року.

Суд першої інстанції не врахував, що вантаж, який перевозився, був ломом чорних металів, а саме, рейки, порізані на шматки різної довжини, тому було можливе його розкрадання під час перевезення без порушення маркування верхнього шару. Також, у комерційному акті зазначено, що кількість вантажу, якого не вистачає у вагоні вміститися могло.

Позивач вважає доводи скаржника безпідставними, просить залишити рішення без змін.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкрите акціонерне товариство “Південний гірничо-збагачувальний комбінат”, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області відвантажило на адресу відкритого акціонерного товариства “ДМЗ ім. Петровського” по залізничній накладній № 45706410 лом чорних металів.

Видача вантажу вантажоодержувачу здійснювалась з перевіркою ваги вантажу відповідно до статті 152 Статуту залізниць України.

Як докази неправильного зазначення ваги вантажу в накладній, позивач надав Акт загальної форми від 02.12.2006 року та комерційний акт 02.12.2006 року БЛ № 081407/34, відповідно до яких, вантаж прибув за вагою меншою ніж зазначено в залізничній накладній № 45706410 на 2240 кг. Навантаження у вагоні рівномірне, нижче бортів на 1500мм, вантаж маркований у трьох місцях, жовтою фарбою (3-ри контрольні смуги), слідів крадіжки не має. Вантаж, якого не достає, у вагоні вміститися міг.

Відповідно до статті 129 Статуту  залізниць України обставини, що  можуть бути підставою для  матеріальної відповідальності залізниці вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Надані позивачем акти, не можуть бути прийняті до уваги як належні докази неправильного зазначення відповідачем ваги вантажу, оскільки, відповідно до пункту 2 Розділу 28 Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855 комерційні акти (стаття 129 Статуту) складаються для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Пунктом 9 вказаних Правил зазначено, що у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбережність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбережності вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбережності або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах.

Відповідно до частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вже зазначалось вище, у комерційному акті від 02.12.2006 року БЛ № 081407/34 вказано про наявність маркування фарбою жовтого кольору (3-ри контрольні смуги), але не зазначений стан маркування, а саме чи був він порушений у даному перевезенні чи ні.

Крім того, слід зазначити, що залізниця при відвантаженні перевіряла вагу вантажу, про що свідчить надана відповідачем виписка з книги переваження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (а.с. 59) та довідка від 05.10.2007 року № 410. Тобто відповідач зазначив в накладних ту вагу вантажу, яка була визначена залізницею.

З огляду на викладене, та оскільки наданий акт загальної форми і комерційний акт відхиляються як належні докази  неправильного зазначення вантажовідправником маси вантажу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до невірного висновку про задоволення позову, у зв”язку з чим рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2007 року підлягає скасуванню.

Державне  мито за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на позивача.

На підставі викладеного та, керуючись статтями 49, 101-105  Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2007 року по справі № 9/150-07 скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ на користь відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області 51,03 грн. державного мита за перегляд справи по апеляційній скарзі, видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                                           О.М.Лисенко

Суддя                                                                                 О.М.Виноградник

Суддя                                                                                 І.М.Науменко