ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

04.09.07
Справа №8/192/07

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського
суду у складі:

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В. судді  Мойсеєнко Т. В.    , Хуторной В.М.  , Юхименко О.В.

при секретарі Лола Н.О.

представник позивача ОСОБА_1, довіреність №КД-271 від
22.01.2007р.

представник відповідача у судове засідання не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
справи № 8/192/07 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
«Запоріжінвестбуд», м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від
29.05.2007р. у справі №8/192/07

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2,
м. Запоріжжя

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю
«Запоріжінвестбуд», м. Запоріжжя

про спонукання вчинити певні дії.

Встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від
29.05.2007р. у справі №8/192/07 (суддя Попова І.А.) позовні вимоги задоволено.
З відповідача на користь позивача стягнуто 16373грн. основного боргу. Судові
витрати покладено на відповідача. Рішення суду мотивовано наступним. Укладена
сторонами мирова угода відповідачем не виконана належним чином. Доказів
виконання умов мирової угоди відповідач не надав, вимоги про стягнення суми,
зазначеної у позові, є відповідно до ст. 526 ЦК України , ст.193 ГК України
обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням
відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного
господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду
Запорізької області від 29.05.2007р. у справі № 8/192/07 і прийняти нове
рішення, в якому врахувати доводи та обґрунтування, які будуть надані
відповідачем. Зазначає, що відповідач не був належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи. Рішення суду винесено з порушенням норм
процесуального права, відповідач позбавлений можливості надати відповідні
докази, які спростовують доводи та обґрунтування позивача.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не надав.
Представник у судовому засіданні 04.09.2007р. просить рішення суду першої
інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду
від27.06.2007р. апеляційна скарга прийнята та призначена до розгляду на
14.08.2007р. Представники сторін у судове засідання 14.08.2007р. не з'явились,
про час розгляду справи повідомлені належним чином. Розгляд справи відкладено
до 04.09.2007р., відповідач вдруге у судове засідання не з'явився, про час
розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвали апеляційного суду  направлялися відповідачу за двома адресами:
м. Запоріжжя, вул. Цегельна,165 та м. Запоріжжя, вул. Яценка б. 1, кв.190, про
зазначено в ухвалі. Тобто за тією, що зазначена у апеляційній скарзі та  адресою його місцезнаходження, за якою
реєструвався відповідач у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ,
організацій. Для з'ясування місцезнаходження підприємства відповідача колегією
суддів надіслано запит державному реєстратору виконавчого комітету Запорізької
міської ради. Ухвали суду надіслано сторонам судового процесу в адреси їх
місцезнаходження.

Склад колегії суддів змінювався. Розпорядженням першого
заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду від
03.09.2007р. №2453 справу призначено до розгляду у складі колегії суддів:
головуючого судді Мойсеєнко Т.В., суддів Хуторной В.М., Юхименко О.В., даною
колегією прийнято постанову.

За клопотанням представника позивача судовий процес
вівся без застосування засобів технічного забезпечення. За його згодою у
судовому засіданні 04.09.2007р., було оголошено тільки вступну та резолютивну
частини постанови.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення
місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги,
взявши до уваги доводи представників сторін, колегія суддів встановила, що
22.01.2007р. по справі №6/2/07 затверджено мирову угоду між СПД ОСОБА_2. та ТОВ
«Запоріжінвестбуд». За умовами даної мирової угоди СПД ОСОБА_2. відмовився від
позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 3506,05грн.,
інфляційних витрат у сумі 1093,50грн., 4,46грн. - 3% річних та пені у сумі
892,58грн., а ТОВ «Запоріжінвестбуд» зобов'язався сплатити СПД ОСОБА_2. суму
основного боргу у розмірі 20000грн. наступним чином: до 24.01.2007р. -
2000грн.; до 15.02.2007р. - 8000грн.; до 27.02.2007р. - 3000грн.; до
15.03.2007р. - 7000грн. А також суму судових витрат у сумі 255грн. та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сум 118грн. зобов'язався
перерахувати в період з 20.02.2007р. до 15.03.2007р. Провадження у справі
припинено.

Платіжними дорученнями №38 від 23.01.2007р., №74 від
12.02.2007р. відповідач перерахував позивачу 4000грн. Оскільки відповідач у
зазначений строк не виконав прийняті на себе зобов'язання за мировою угодою
позивач звернувся до суду з позовом про спонукання відповідача виконати умови
мирової угоди шляхом стягнення з останнього
залишку заборгованості за умовами мирової угоди у розмірі 16373грн.

Відповідно до роз'яснень Вищого арбітражного суду від
18.09.1997р. №02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського
процесуального кодексу України”, а саме у разі ухилення однієї із сторін від
виконання мирової угоди наказ про примусове виконання не може бути видано,
оскільки провадження зі справи господарським судом припинено. Однак інша
сторона у цьому випадку не позбавлена права звернутися на загальних підставах з
позовом про спонукання до виконання мирової угоди. Чим і скористався позивач
звернувшись до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при прийняті
оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

До спірних відносин слід застосовувати положення ЦК
України та норми Господарського кодексу України. Відповідно до норм діючого
законодавства України, зокрема ст.11 ЦК України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За своє правовою природою  мирова угода є правочином, з якого
виникають  цивільно - правові
зобов'язання.

Саме укладанням мирової угоди сторони припинили
зобов'язання за договором субпідряду № 6 від23.05.06р. в частині оплати  20000грн. за цим договором та замінили ці
зобов'язання іншими, викладеними у мировій угоді, затвердженій ухвалою
господарського суду Запорізької області
від 22.01.07р. у справі № 6/2/07р.

Укладена мирова угода між СПД ОСОБА_2. та ТОВ
«Запоріжінвестбуд» (справа №6/2/07) відповідає вимогам закону, які
пред'являються до  правочинів, а
тому  була  затверджена господарським судом Запорізької
області.  від 22.01.07р. Вказана ухвала
суду  не оскаржена сторонами у
встановленому законом порядку та не скасована.

Таким чином, з моменту затвердження судом мирової угоди
припинилися зобов'язання сторін за одними правовідносинами та виникли
зобов'язання по мировій угоді.

Оскільки, як вказано вище, мирова угода є письмовим
правочином, то до неї застосовуються відповідні положення  ЦК України та ГК України.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач умови
мирової угоди у строк встановлений цією угодою не виконав. Заборгованість   у сумі 20373грн. сплатив частково  у розмірі 4000грн., про що свідчать  платіжні доручення № 38 від 23.01.07р. та №
74 віл 12.02.07р. Решту боргу позивачу не повернув. Доказів погашення решти
заборгованості суду апеляційної інстанції не надав. Наявність суми боргу перед
позивачем у розмірі 16373грн., що стягнута
рішенням суду від 29.05.07р. у справі № 8/192/07, як слідує з матеріалів
справи та апеляційної скарги, відповідач не оспорює.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, ст.
ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно
до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін).

Колегія суддів, враховуючи вище наведе, вважає висновок
місцевого господарського суду щодо задоволення позову законним та
обґрунтованим.

Посилання скаржника на те, що справу розглянуто і
прийнято рішення по цій справі без участі представника відповідача, що в свою
чергу позбавило останнього прав, визначених ст.22 ГПК України, є безпідставними,
оскільки, по-перше: ухвала суду від 28.03.2007р. про порушення провадження у
справі надіслана на адреси сторін, в тому числі у дві адреси ТОВ
«Запоріжінвестбуд», а саме вул. Яценко, 1, кв. 190, м. Запоріжжя та вул.
Цегельна, 165 м. Запоріжжя. Доказом надіслання є штамп вихідної кореспонденції
№02-12а/10055 від 02.04.2007р. Згідно відповіді Запорізької дирекції
Українського державного підприємства поштового зв'язку “Укрпошта” від25.07.07р.
№ 03-121рекомендований лист № 2245825 від 03.04.07р., який надійшов від
господарського суду Запорізької області, та яким відповідачу, як свідчить
фінансовий чек пошти, відправлялася ухвала суду про призначення справи №
8/192/07 до розгляду, був вручений уповноваженій особі ТОВ “ Запоріжінвестбуд”
ОСОБА_3.

Також з метою з'ясування належного повідомлення
відповідача про розгляд справи Запорізьким апеляційним господарським судом
надіслано запит до місцевого господарського суду. Згідно реєстру відправлення
рекомендованої кореспонденції ухвала суду від 28.03.2007р. була надіслана на
дві зазначені вище адреси підприємства відповідача. А згідно довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, наданої
державним реєстратором станом на 27.08.07р., місцезнаходженням ТОВ
«Запоріжінінвестбуд» значиться саме за адресою: вулиця Цегельна, 165 м.
Запоріжжя 69092. Господарським судом першої інстанції також і на зазначену
адресу направлялися ухвали суду(а.с15,30).

У зв'язку з нез'явленням представника відповідача у
судове засідання 11.05.2007р. місцевий господарський суд розгляд справи
відклав.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтею
22 ГПК України визначені не лише права але й обов'язки сторін, зокрема сторони
зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами,
виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої
сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження
всіх обставин справи. Явка представників сторін у судове засідання, яке
відбулось 11.05.2007р., визнана обов'язковою, нез'явлення представника
відповідача у судове засідання, а відтак невиконання вимог суду, не може бути
підставою щоб зробити висновок щодо порушення судом першої інстанції норм
процесуального права; по друге: відповідно до ст. 77 ГПК України господарський
суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному судовому засіданні, тобто даною статтею передбачено право, а
не обов'язок господарського суду відкладати судове засідання. В свою чергу,
згідно зі ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не надано, справу може бути розглянуто за
наявними матеріалами. Про що місцевий господарський суд зазначив у спірному
рішенні.

Слід також відмітити і наступне, що до повноважень
господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження
юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу
на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Дана позиція
викладена у інформаційному листі  Вищого
господарського суду України № 01-8/123 від 15.03.07р.

Відповідно до положень інформаційного листа  Вищого господарського суду України №3
01-8/675 від 14.08.07р. в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи -
учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню,
визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Доводи скаржника спростовуються вищенаведеним. Підстави
для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Судові витрати по апеляційній скарзі, відповідно до
ст.49 ГПК України, слід віднести на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського
процесуального Кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд -

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Запоріжінвестбуд», м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від
29.05.2007р. у справі №8/192/07 без змін.

Головуючий суддя Мойсеєнко Т. В.

судді  Мойсеєнко Т. В.

Хуторной
В.М.  Юхименко О.В.