ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.08.07 р.                                                                               Справа № 2/153

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі  судового засідання Трубачевій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Синтез”, м. Донецьк

до відповідача: Пісківської сільської ради

третя особа 1: Донецька обласна державна адміністрація

третя особа 2: Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства „Облськомунгосп”, м. Донецьк

третя особа 3: Товариства з обмеженою відповідальністю „Донецьксількомунгосп”,                          м. Донецьк

про стягнення заборгованості в сумі 43047,84 грн.

При участі представників сторін:

від позивача: Пустовіт Г.О. – за довір.

від відповідача: Вороб’йова Л.А. – за довір.

від третьої особи 1: Потоцький С.В. – за довір.

від тертьої особи 2: Шестова Т.П. – за довір.

від тертьої особи 3: Шестова Т.П. – за довір.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Синтез”, м. Донецьк звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, Пісківської сільської ради та ТОВ „Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства „Облськомунгосп”, м. Донецьк про стягнення вартості підрядних робіт у сумі 36629,20 грн., процентів у сумі 3122,01 грн., 3% річних у розмірі 3296,63 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв’язку із визнанням неукледеним договору підряду від 12.09.01р., відповідач повинен повернути безпідставно набуте майно в результаті несплати за виконані підрядні роботи з реконструкції котельної в сумі 36629,20 грн., фактичне виконання яких підтверджується актом виконаних робіт від 01.06.02р.

Заявою від 22.05.06р. позивач уточнив позовні вимоги, вказавши, що власником котельної, на якій виконувались підрядні роботи, є Пісківська сільська рада, а балансоодержувачем є ТОВ „Донецьксількомунгосп”, у зв’язку з цим, просить виключити із складу вівдповідачів ТОВ „Облсількомунгосп” та стягнути з Піськівської сільради 36629,20 грн., як безпідставно набуте майно, згідно із ст. 1212 Цивільного кодексу України. Крім того, позивач просить стягнути на підставі ст. 536 ЦК України, проценти за користування чужими коштами в сумі 3122,01 грн. та три проценти річних в сумі 3296,63 грн.

У судових засіданнях позивач підтримував свої позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.05.07р. ТОВ „Облсількомунгосп” було виключено із складу відповідачів.

Ухвалами суду від 12.06.07р. та 26.06.07р. були залучені до участі у справі треті особи без самостійних вимог на предмет спору, а саме, Донецька обласна державна адміністрація, Товариств з обмеженою відповідальністю „Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства „Облськомунгосп”, Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецьксількомунгосп”.

Відповідач Піськівська сільська рада проти задоволення позову заперечує, надавши відзив від 21.05.2007р. № 133/02-25, де вказує, що позов пред’явлено поза межами строків позовної давнини. Крім того посилається на те, що відповідно до рішення сільської ради, котельна була передана на обслуговування  ТОВ “Донецьксількомунгосп” в зв’язку з чим договір на виконання робіт з реконструкції було укладено між позивачем та ТОВ “Донецьксількомунгосп”. Позивач відповідно до договору та розпорядженню повинен був виконати роботи до кінця 2001р. – до закінчення бюджетного року, оскільки п.5 розпорядження № 195 всі невикористані бюджетні кошти повинні бути повернені в обласний бюджет станом на 27.12.2001р.  В відзиві від 07.08.2007р. № 02-41/30689, вказує, на те що в 2002р. на фінансування реконструкції котельної грошових коштів замовником виділено не було. З вини ТОВ “Синтез” було порушено Порядок реконструкції котельної встановлений замовником. Роботи з реконструкції котельної були виконані з порушенням встановленого строку, про що свідчить акт приймання робіт за 2002р.

Третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю “Донецьксількомунгосп” проти задоволення позову заперечує, вказує на те, що правовими підставами для реконструкції котельної в с. Пески є Закон України “Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності”, Розпорядження Донецької обласної державної адміністрації № 195 “Про утримання об’єктів соціальної інфраструктури підприємств, що прийняті до комунальної власності до 01.01.2001р.” відповідно до якого на реконструкцію котельні були виділені кошти з обласного бюджету. Зобов’язанням позивача було виконання робіт до закінчення бюджетного року, тобто до 27.12.2001р. та отримання оплати за виконанні роботи. Однак роботи з вини позивача виконані в строк не були. Крім того, вказує на те, що позивачем пропущено строк позовної давнини (пояснення від 07.08.2007р. № 02-41/30690).

Товариство з обмеженою відповідальністю “Донецьке обласне виробниче об’єднання сільського комунального господарства “Облсількомунгосп” – третя особа проти задоволення позову заперечує, та надала аналогічні заперечення, що й ТОВ „Донецьксількомунгосп”.    (відзив від 21.05.2007р.).

Третя особа Донецька обласна державна адміністрація надала пояснення від 07.08.2007р. № 02-41/30854, де посилається на те, що реконструкція котельної, що належить відповідачу, була профінансована із коштів обласного бюджету 2001 року, які виділялись ТОВ „Облсількомунгосп”, який був призначений головним розпорядником коштів на об’єкти теплопостачання с. Піски. Вказане фінансування здійснювалось на виконання рішення Донецької обласної ради від 23.02.00р. № 23/11-236 та від 30.01.01р. № 3/18-405 та розпорядженн голови облдерадмінністрації від 05.04.01р. № 195. У зв’язкеу з чим, невикористані кошти місчевого бюджету, заплановані у видатаках 2001 року, повинні були бути повернуті до 27.12.01р.

У поясненнях, наданих у засіданні суду 20.08.07р. сторони та треті особи письмово зазначають, що позивачем рахунки, претензія та інші письмові вимоги до сплати заборгованості не надавались та не надсилалилсь.

Процесуальний строк вирішення даного спору продовжувався до 18.08.07р. за клопотанням сторін.

Розгляд справи неодноразово відкладався, у зв’язку із витребуванням додаткових документів та здійснення необхідних процесуальних дій сторонами та учасниками судового процесу.

Заслухавши у судовому засіданні представників сторін та учасників судового процесу, розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12.09.2001р. між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю “Донецьксількомунгосп” був укладений договір № 93, предметом якого, є виконання робіт з реконструкції котельної с. Пески, Ясиноватського района (п.1.1. договору).

Рішенням господарського суду Донецької області від 16.01.2004р. по справі № 8/481 у задоволенні позовних вимог ТОВ „Синтез” до ТОВ „Донецьксількомунгосп” про стягнення 39 200,27грн., відмовлено, у зв’язку з тим, вказаний договір на виконання робіт №93 від 12.09.2001р. є неукладеним.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.2004р. рішення суду від 16.01.2004р. по справі № 8/481 залишено без змін.

Зазначеним рішенням господарського суду Донецької області по справі № 8/481 встановлено, що акт приймання виконаних підрядних робіт за червень 2002 року не приймається як доказ виконання робіт за договором № 93 від 12.09.01р., оскільки вказаний документ не містить будь-яких посилань на цей договір, тому неможливо визначити, що роботи за актом за червень 2002р. здійснені саме на виконання договору. Інших доказів та підстав для стягнення суми боргу позивачем не заявлялось.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на замовлення ТОВ “Донецксількомунгосп” були виконані у грудні 2001 року та червні 2002 року підрядні роботи  з реконструкції котельної с. Пески Ясіноватський район, а саме: будівельні роботи металевої димової труби Д=600мм та роботи по газозабезпечення на котельної, що підтверджується відповідними окремими актами від 28.12.01р., довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2001р. на загальну суму 63421,20 грн., а також, актом виконаних робіт складеними та підписаними позивачем та ТОВ “Донецксількомунгосп” 10.07.02р. на загальну суму 56629,20 грн. з урахуванням висновків акту КРВ в м. Донецьку КРУ в Донецькій області, яким зменшені обсяги виконаних позивачем підрядних робіт на 15487,2 грн.

Під час розгляду даної справи господарським судом встановлено, що третьої особою - Донецькою обласною адміністрацією на виконання вимог Закону України “Про передачу об’єктів права державної та комунальної власності”, рішень Донецької обласної ради від 23.02.2000р. № 23/11-236 “Про затвердження Програми розвитку житлово-комунального господарства Донецької області на 2000 рік і на період до 2005 року” та № 3/18-405 від 30.01.2001р. “Про обласний бюджет на 2001рік” було прийнято розпорядження голови облдержадміністрації від 05.04.20001р. № 195 “Про утримання об’єктів соціальної інфраструктури підприємств, що прийняті до комунальної власності до 01.01.2001р”.

Зазначеним Розпорядженням було визначено порядок використання цільових коштів обласного бюджету на виконання Програми розвитку цільових коштів обласного бюджету на виконання Програми розвитку житлово-комунального господарства Донецької області, зокрема на фінансування витрат, пов’язаних з утриманням  комунальних об’єктів соціальної інфраструктури по області в цілому.

Головним розпорядником коштів, що були передбачені на об’єкти теплопостачання села Піски, було визначено ТОВ “Облсількомунгосп”.

Пунктом 5 Порядку використання коштів обласного бюджету на фінансування витрат,  пов’язаних з утриманням об’єктів соціальної інфраструктури визначено, що головний розпорядник коштів має право витрачати бюджетні кошти на здійснення централізованих заходів щодо придбання обладнання та оплати робіт відповідно до укладених угод, розподіляти надані йому кошти обласного бюджету між розпорядниками коштів бюджету нижчого рівня, а також затверджувати їх кошториси і план асигнувань.

Відповідно до п. 4 розпорядження відповідальність за дотримання чинного законодавства в частині укладених договорів на здійснення проектно-ремонтних робіт, закупівлю товарів, обладнання та інших видатків по утриманню об’єктів соціальної інфраструктури, прийнятих до комунальної власності, покладено саме на головних розпорядників бюджетних коштів.

Із письмових пояснень третіх осіб та пояснень їх представників у судових засіданнях судом встановлено, що на виконання зазначеного Розпорядження голови облдержадміністрації від 05.04.20001р. № 195 “Про утримання об’єктів соціальної інфраструктури підприємств, що прийняті до комунальної власності до 01.01.2001р”, із доходів місцевого бюджету були виділені необхідні кошти для реконструкції котельної с. Пески, які надійшли призначеному розпоряднику бюджетних коштів, а саме, ТОВ “Облсількомунгосп”.

Проте, згідно з п. 5 цього Розпорядження, виконкоми міських рад, райдержадміністрації, управління житлово-комунального господарства облдержадміністрації забезпечують повернення до обласного бюджету коштів, не використаних станом на 27.12.2001р.

Матеріалами справи підтверджується, зокрема, довідками відповідача та ТОВ “Донецьксількомунгосп”, що котельна є комунальною власністю Песківської територіальної громади в особі Песківської сільської ради та знаходиться на технічному обслуговуванні та балансі у ТОВ “Донецьксількомунгосп”.

У зв’язку з чим, останнім в межах отриманих коштів від розпорядника бюджетних коштів, було частково сплачено за виконані позивачем роботи в сумі 20000грн., а саме 13.09.2001р. - 10000грн., 26.03.2003р. – 5000грн. та 15.08.2003р. – 5000грн.

Тобто, сума несплачених робіт становить 36629,20 грн., які позивач просить стягнути з Пісківської сільської ради, як отримані без належних правових підстав згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України. Крім того, просить стягнути й проценти за користування чужими коштами в сумі 3122,01 грн. та три проценти річних в сумі 3296,63 грн.

Зазначені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зобов’язання виникають з договору або інших підстав, які зазначені у статі 11 ЦК України.

Як встановлено судом, у грудні 2001 року – червні 2002 року між позивачем та ТОВ “Донецксількомунгосп” склалися цивільно-правові відносини з виконання господарських зобов’язань за договором підряду, які регулюються відповідними нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

В силу ст. 1212 ЦК України, зобов’язання можуть виникати й у зв’язку із набуттям, збереженням майна без достатніх правових підстав.

Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілої) без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, в силу закону врегульований обов’язок особи, що набула майно за рахунок іншої особи, негайно повернути безпідставно отримане, не очікуючи певних вимог з боку потерпілої сторони.

Одночасно, цією нормою не встановлений обов’язок особи, на користь якої має бути повернено майно (кошти), звертатись із певними вимогами про повернення їй неналежно набутого майна (коштів).

Господарським судом встановлено, що особою, яка безпідставно набула майно від позивача є відповідач – Пісківська сільська рада, яка є власником котельної, на якій здійснювались позивачем роботи з поліпшення та реконструкції, незважаючи на відсутність прямих договірних відносин між сторонами по справі.

Із змісту ст. 71 ЦК УРСР, положення якого діяли на час виконання позивачем робіт з реконструкції котельної, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлювався в три роки.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

У відповідності до ст. 71 ЦК УРСР та ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність – це встановлений законом строк, у межах якого особа, право якої порушено, може вимагати примусове здійснення або захисту свого цивільного права або інтересу шляхом звернення із позовною заявою до суду.

Нормами ст. 267 ЦК України, можливість застосування яких передбачена п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно п. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Такі заяви були зроблені відповідачем, зокрема, про застосування строків позовної давності міститься у відзивах відповідача від 21.05.07р. та від 07.08.07р., які долучені до матеріалів справи.

Оцінюючи заперечення відповідача щодо пропуску строку позовної давності та пояснення позивача стосовно пов’язання початку перебігу позовної давності з моментом прийняття Постанови Вищим господарським судом України від 31.10.06р. по справі № 11/85, коли він довідався про власника котельної, на якій виконувались ним підрядні роботи, суд виходить з наступного.

Виходячи із змісту статті 1212 ЦК України та встановлення обов’язку про повернення безпідставно набутого майна (коштів), строк позовної давності за даним зобов’язанням підліковується саме з дати, з якої настає обов’язок особи щодо повернення безпідставно набутого майна (коштів), тобто, з моменту такого безпідставно одержання майна (коштів).

Із матеріалів справи вбачається, що позов поданий до суду після закінчення строку позовної давності, оскільки позовна заява надійшла до господарського суду Донецької області 18.04.07р., про що свідчить вхідний штамп № 02-384245, а право на пред’явлення вимог щодо стягнення з відповідача безпідставно отриманого майна (коштів) у позивача виникло ще 10.07.02 року, тобто, на час остаточного виконання підрядних робіт.

В свою чергу, відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво – це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. В силу ст. 44 Господарського кодексу України, підприємництво здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності, самостійно формує програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсі; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Загальні умови виконання зобов’язань визначені нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Статтею 509 ЦК України декларуються засади добросовісності, розумності та справедливості у зобов’язанні.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов’язанні має право вимагати доказів того, що обов’язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред’явлення такої вимоги.

Згідно ст.ст. 12-13 ЦК України, цивільні права здійснюються вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, які б могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Виходячи із вимог вказаних норм цивільного законодавства, позивач укладаючи договір з ТОВ “Донецьксількомунгосп” та виконуючи підрядні роботи з реконструкції котельної мав змогу та повинен був пересвідчитись у правомірності своїх дій відносно майна, на якому здійснювались роботи. Таке з’ясування правомірності своїх дій при укладанні угоди та фактичному виконанні робіт, у тому числі й на користь третьої особи та приймання виконання належною особою, є, насамперед, гарантією захисту цивільних прав позивача. Вказані обставини пов’язані з тим, що підрядні роботи стосовно котельної можуть бути направлені не тільки на поліпшення (набуття майна), як встановлено судом у даному спорі, а і на його погіршення, зруйнування та інше (як приклад).

Проте, вищевказаних дій позивачем здійснено не було. Позивачем не доведено, що він взагалі цікавився або з’ясував при укладанні договору або при фактичному виконанні підрядних робіт у грудні 2001 року та червні 2002 року, щодо власника майна, на якому ним здійснювались роботи. Таким чином, судом не встановлені обставини щодо добросовісності або розумності здійснення позивачем своїх цивільних прав.

При таких умовах, позивач в теперішній час позбавлений права стверджувати, що він довідався про власника котельної, на якій виконувались ним підрядні роботи лише під час розгляду справи № 11/85 у Вищому господарському суді України.

Крім того, виходячи з матеріалів справи позивачем своєчасно не були виконані підрядні роботи, що підтверджується актом Державної контрольно-ревізійної служби в України Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області контрольно-ревізійного відділу в м. Донецьку від 08.04.2002р.

В зазначеному акті вказано, що перевірка проведена з питання взаєморозрахунків з Донецьким СКХ за виконані обсяги робіт другої черги реконструкції котельної пос. Піски Ясиноватського району за період з 12.09.2001р. по 05.04.2002р. Під час перевірки встановлено, що ТОВ “Донецьсількомунгосп” укладено договір субпідряду від 12.09.2001р. з ТОВ “Синтез” на предмет виконання робіт по реконструкції котельної п. Піски, Ясіноватського району. Термін виконання робіт з 11.09.2001р. по 15.10.2001р. Джерело фінансування – бюджетні кошти.  В порушення наказу МФУ “Про порядок укладання угод щодо надання послуг (виконання робіт та придбання матеріальних цінностей у суб’єктів господарювання, оплата яких проводиться за рахунок бюджетних коштів)” від 06.04.1998р. № 83 на розрахунковому рахунку ТОВ “Синтез” з 15.10.2001р. по 01.04.2002р. знаходяться невикористані кошти у сумі 10000грн. Крім того встановлено, що позивачем зайво пред’явлено до сплати кошти на загальну суму 15487,20 грн. (завищення обсягів виконаних робіт та включення до актів робіт по улаштуванню фундаментів по неоформленим актам на скриті роботи на суму 9495,6грн.).

Зазначений акт був підписаний з боку працівників КРВ та посадовими особами позивача. Під час перевірки за участю також працівників Теплопостачальної організації, були здійснені та зафіксовані відповідними додатками, обстеження котельної та обміри виконаних робіт. За наслідками складання даного акту, позивачу були нараховані фінансові санкції в сумі 622 грн. за порушення своєчасного використання бюджетних коштів.

При таких обставинах, у будь-якому разі, позивач довідався про те, що фінансування підрядних робіт, які ним виконувались на замовлення ТОВ “Донецьсількомунгосп” здійснюється ні за власні кошти останнього, а за рахунок місцевого бюджету, використання якого здійснюється для нужд державного та комунального майна.

Враховуючи, що згідно ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила, позивач фактично довідався про порушення свого права ще до 10 липня 2002 року – дати фактичного та остаточного виконання підрядних робіт.

Таким чином, строк для пред’явлення вимог щодо стягнення з відповідача безпідставно набутого майна, позивачем пропущений.

Клопотань про поновлення пропущеного строку позовної давності та визнання причини його пропуску поважною позивачем не заявлено.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Таким чином, дослідивши початок перебігу позовної давності (ст. ст. 257, 261 ЦК України), встановивши обставини та причини пропущення позивачем строку позовної давності, врахувавши положення ст. 267 ЦК України, господарський суд дійшов  висновку про відмову у позовних вимогах про стягнення 36629,20 грн., як безпідставно набутого майно, згідно із ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Щодо вимог позивача про стягнення на підставі ст. 536 ЦК України, процентів за користування чужими коштами в сумі 3122,01 грн. та три проценти річних в сумі 3296,63 грн., судом відмовляється у задоволенні зазначених вимог, у зв’язку із відмовою у стягнення основної суми боргу.

Крім того, згідно п. 3 ст. 198 Господарського кодексу України, відсотки за грошовими зобов’язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розміру та порядку, визначених законом або договором.

Із змісту статті 536 Цивільного кодексу України вбачається, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Підстави стягнення та розмір 3% річних, встановлений п. 2 ст. 625 ЦК України. А саме,  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем не надано доказів встановлення іншого розміру процентів законом або актом цивільного законодавства. Отже, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов’язання у вигляді стягнення іншого розміру процентів ніж той, що передбачений ст. 625 ЦК України, не може вважатися правомірним.

Судові витрати покладаються на позивача в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 257, 261, 267, 525, 526, 527, 536,  1212 Цивільного кодексу України, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України ст. 42, 44, 193, 198 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82 – 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю “Синтез”, м. Донецьк до Пісківської сільської ради про стягнення вартості підрядних робіт у сумі 36629,20 грн., процентів у сумі 3122,01 грн., 3% річних у розмірі 3296,63 грн., - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 23.08.07р.

Суддя                                                                         Мартюхіна Н.О.