ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2007 р.
№ 19/53-07

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представника позивача Г. Нєсмєян (дов. від 26.02.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31 липня 2007 року у справі № 19/53-07 за позовом відкритого акціонерного товариства “Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” до товариства з обмеженою відповідальністю “Родон” про стягнення 8 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007 року відкрите акціонерне товариство “Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Родон” про стягнення 8 000 грн. штрафних санкцій в підстав порушення умов договору від 31 жовтня 2005 року № 2764-52-10/05.

Відповідач позов не визнав з мотивів безпідставності.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2007 року (суддя І.Петренко), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31 липня 2007 року, в позові відмовлено.

Відкрите акціонерне товариство “Центральний гірничо-збагачувальний комбінат“ просить судові рішення скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статті 43 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Сторони належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, проте товариство з обмеженою відповідальністю “Родон” право на подання відзиву на касаційну скаргу не використало і його представник в судове засідання не з’явився.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 31 жовтня 2005 року сторони уклали договір підряду № 2764-52-10/05 (далі-Договір).

Пунктом 7.2. Договору сторони встановили, що у разі вчинення працівниками товариства порушень, які передбачені Переліком видів порушень і матеріальної відповідальності підрядника (додаток №2 до Договору), підрядник сплачує штраф і підставою його сплати є відповідний акт.

Протягом 10 календарних днів з дня підписання Договору контрагенти мали визначити коло осіб, яких уповноважили на складання і підписання таких актів, а також копії довіреностей цих осіб. У випадку необґрунтованої відмови уповноважених представників підрядника підписати акт про порушення чи не надання підрядником в установлений строк переліку осіб, уповноважених на підписання акта про порушення, представники замовника мають право скласти його самостійно (пункт 7.3. Договору).

В результаті порушення працівником товариства з обмеженою відповідальністю “Родон” правил безпеки були обірвані дроти лінії електропостачання, у зв’язку з чим персоналом позивача був складений Акт розслідування некатегорійної аварії від 15 серпня 2006 року (далі - Акт), з яким був ознайомлений керівник товариства з обмеженою відповідальністю “Родон”.

Акт розслідування аварії був складений з порушенням умов Договору - виключно персоналом позивача і позивачем не доведено правомірності такого порядку його складання.

За таких обставин висновки господарського суду апеляційної інстанції про те, що Акт не може бути підставою для стягнення заявленого позивачем штрафу, колегія суддів вважає обґрунтованим.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Всупереч вказаним статтям, позивач не надав господарським судам доказів, які підтверджують позовні вимоги.

Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31 липня 2007 року у справі № 19/53-07 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Центральний гірничо-збагачувальний комбінат” без задоволення.

Головуючий, суддя

М.В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій