ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"18" грудня 2007 р.
Справа № 30/292-07-8203

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:  Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання: Волощук О. О.

за участю представників сторін:

від позивача: Заклада В.І. –за доручення

від відповідача: Охотніков В.В. –за дорученням

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації” м. Іллічівськ, Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області

від  23 жовтня 2007 року

у справі № 30/292-07-8203

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „Юстал”, м. Одеса

до Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації” м. Іллічівськ, м. Іллічівськ, Одеської області

про визнання права на реєстрацію та зобов’язання вчинити певні дії

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження голови Одеського апеляційного господарського суду № 152 від 07.11.2007 року.

В С Т А Н О В И Л А:

15.10.2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Юстал” (далі позивач, ТОВ) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації” м. Іллічівська (далі відповідач, БТІ) –про визнання права на реєстрацію та внесення в Реєстр прав власності на нерухоме майно і отримання витягу з Реєстру прав про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: двоповерховий будинок відпочинку, загальною площею 142,1 кв. м., розташований за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, база відпочинку „Дружба” та зобов’язання БТІ здійснити державну реєстрацію права власності за ТОВ на названий об’єкт нерухомого майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, 11.10.2007 р. ТОВ звернулось до БТІ з заявою про реєстрацію права власності на будинок для відпочинку. Право власності на цей будинок за ТОВ визнано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2007 р. Але, реєстратор БТІ своїм рішенням від 12.10.2007 р. відмовив в реєстрації права власності на цей будинок посилаючись на абзац 4 п. 1 ст. 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” (далі Закон) та абзац 4 п 3.3. Тимчасового положення „Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно”, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 (далі Тимчасове положення), оскільки подані ТОВ документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншим нормативно-правовим актам та не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2007 р. відсутня адреса (місцезнаходження) нерухомого майна, а також це судове рішення суперечить ст. 376 ЦК України. Відмова БТІ у реєстрації належних ТОВ прав обмежує та перешкоджає останньому розпоряджатися майном за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що документи, подані ТОВ для реєстрації права власності, не відповідають вимогам, установленим абзацем 4 п 3.3. Тимчасового положення „Про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно”, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5, оскільки не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: в рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2007 р. відсутня адреса (місцезнаходження) нерухомого майна, а також це судове рішення суперечить ст. 376 ЦК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.10.2007 р. (суддя Рога Н. В.)  позовні вимоги ТОВ задоволені та за останнім визнано право на реєстрацію та внесення в Реєстр прав власності на нерухоме майно і отримання витягу з Реєстру прав про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: двоповерховий будинок відпочинку, загальною площею 142,1 кв. м., розташований за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, база відпочинку „Дружба”; БТІ зобов’язано здійснити державну реєстрацію права власності за ТОВ на названий об’єкт нерухомого майна та з останнього на користь ТОВ стягнуто 85 грн. понесених витрат на сплату держмита і 118 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду мотивовано тим, що посилання БТІ, у якості відмови у реєстрації права власності, на відсутність у рішенні суду конкретної адреси об’єкту нерухомості є безпідставним, оскільки, підстави відмови у державній реєстрації перелічені у ст. 24 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, серед яких не має такої підстави. Трактування відповідачем пункту цієї статті, згідно якого підставою для відмови у реєстрації є невідповідність поданих документів вимогам, установленим цим законам та іншим нормативно-правовим документам, або неможливість встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, є дуже вільним, адже у зазначеному пункті статті мова йде про зовсім інші випадки, у зв’язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі БТІ просить рішення місцевого суду скасувати, оскільки воно прийнято без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалено з  порушенням норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ТОВ. В судовому засіданні представник БТІ доводи апеляційної скарги підтримав.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ просить рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В судовому засіданні представник ТОВ доводи відзиву на апеляційну скаргу підтримав.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.10.2007 р. ТОВ звернулось до БТІ з заявою про реєстрацію права власності на будинок для відпочинку. Право власності на цей будинок за ТОВ визнано рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2007 р., що набрало законної сили.

Резолютивна частина вищеназваного судового рішення викладена в наступній редакції:

„Визнати за ТОВ „Юстал” право власності на будиночок відпочинку на земельній ділянці, розташованій у місті Іллічівську Одеської області (База відпочинку „Дружба”)”.

В позовній заяві ТОВ зазначив, що „правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності ТОВ „ЮСТАЛ” на будинок відпочинку та на підставі якого повинна бути здійснена реєстрація права власності в БТІ є рішення суду”.

Чинним законодавством України, а саме ст. 19 Закону та додатком № 1 до п. 2.1 Тимчасового положення визначений вичерпний перелік правовстановлюючих документів на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна. Судове рішення, що набрало законної сили є таким правовстановлюючим документом.

Решта наданих до позову документів ТОВ, що містяться в матеріалах справи не є правовстановлюючими документами на підставі яких може проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна.

Оскільки рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2007 р. не містить в собі необхідні реквізити, що дають можливість ідентифікувати це майно, зокрема реквізитів щодо: загальної, житлової та не житлової площі цього майна, а також точної адреси за якою воно знаходиться, то державний реєстратор БТІ правомірно, відповідно до вимог ст. 24 Закону та абзацу 4 п 3.3. Тимчасового положення, відмовив ТОВ у реєстрації прав власності, так як подані останнім документи не відповідають вимогам, установленим цим Законом та іншим нормативно-правовим актам та не дають змоги установити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, у зв’язку з чим підстави для задоволення позову та визнання права на реєстрацію та внесення в Реєстр прав власності на нерухоме майно і отримання витягу з Реєстру прав про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: двоповерховий будинок відпочинку, загальною площею 142,1 кв. м., розташований за адресою: Одеська обл., м. Іллічівськ, база відпочинку „Дружба” та зобов’язання БТІ здійснити державну реєстрацію права власності за ТОВ на названий об’єкт нерухомого майна, згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02.07.2007 р. –відсутні, а протилежні висновки суду першої інстанції є помилковими та такими, що не ґрунтуються на чинному законодавстві України та матеріалах справи.

Крім того, ТОВ не позбавлений можливості звернутися до суду, що ухвалив судове рішення від 02.07.2007 р. з питання щодо внесення до нього відповідних змін в частині загальної, житлової та не житлової площі нерухомого майна, а також точної адреси за якою воно знаходиться.

Оскільки при ухваленні судового рішення місцевий суд неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи та його висновки не відповідають обставинам справи, то колегія суддів вважає за необхідне це рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 99, 101–105 ГПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації” м. Іллічівськ, Одеської області –задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 23.10.2007 року у справі № 30/292-07-8203 –скасувати, а в позові –відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                         В. В. Шевченко

Судді                                                                               В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Постанову підписано 19.12.2007 р.