СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

29 жовтня 2007 року

Справа № 2-5/8901-2007

Севастопольський апеляційний
господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич
Г.К.,

суддів                                                                      Заплава
Л.М.,

Лисенко В.А.,

за участю представників сторін:

позивача: не
з'явився;

відповідача:
не з'явився;

третьої особи:  ОСОБА_3 довіреність № 77-44 від
19.10.2007 - ОСОБА_2;

третя особа:
ОСОБА_1;

розглянувши апеляційну скаргу
Ленінської районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим на
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.)
від 26 липня 2007 року у справі № 2-5/8901-2007

за позовом          Приватного
підприємства "Сафарі" (вул. Набережна, 35,Кам''Янське, Ленінський
р-н,98215)

до          Ленінської
районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим (вул. Пушкіна,
22,Леніне,98200)

Комунального підприємства
"Ленінське бюро реєстрації і технічної інвентаризації" (вул. Пушкіна,
28а,Леніне,98200)

за участю третіх осіб:

ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

ОСОБА_2 (АДРЕСА_2)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя Гаврилюк М.П.)  від 26 липня 2007 року у справі №
2-5/8901-2007 задоволено  позов
приватного підприємства "Сафарі" до Ленінської районної державної
адміністрації в Автономній Республіці Крим та Комунального підприємства
"Ленінське бюро реєстрації і технічної інвентаризації" про визнання
права власності. Визнано за приватним підприємством “Сафарі” право власності на
нерухоме майно:  бар літ. “Ш”, навіс літ.
“ш”; тамбур літ. “р”, прибудови літ. “р1”, “р2”; гараж літ. “Щ”; сарай літ.
“Ю”;  спальний корпус літ. “Э” (в
українській мові “Е”); будинок відпочинку літ. “Ч”, які знаходяться за
адресою:  АР Крим Ленінський район, с.
Каменське, вул. Набережна, 35, нова адреса згідно рішення Семісотської
сільської ради від 11.07.2007 року: АР Крим, Ленінський район, Семісотська
сільська рада, база відпочинку “Сафарі".

Комунальне підприємство “Ленінське
бюро реєстрації і технічної інвентаризації” зобов'язано провести державну
реєстрацію прав власності приватного підприємства “Сафарі” на нерухоме майно
без включення  в Реєстр  прав власності на нерухоме майно запису про
відсутність введення в експлуатацію вказаного нерухомого майна.

Не погодившись з постановленим
судом актом, Ленінська районна державна адміністрація в Автономній Республіці
Крим подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної
скарги, позивач вважає рішення таким, що відповідає вимогам закону і матеріалам
справи.

У зв'язку з поважними причинами
головуючого судді Дугаренко О.В. та відпусткою судді Фенько Т.П. 15.10.2007 за
розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського
суду О.А. Латиніна у складі судової колегії була проведена заміна головуючого
судді Дугаренко О.В. та судді Фенько Т.П. на суддів Прокопанич Г.К. та Лисенко
В.А. Головуючим у справі призначено суддю Прокопанич Г.К.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 15.10.2007 залучено до участі у справі у
якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розгляд апеляційної скарги
відкладено  на 29 жовтня 2007 року.

У судове засідання 29.10.2007
представники сторін не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Від позивача надійшла телеграма про відкладення слухання справи
у зв'язку з неможливістю явки представника.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання
представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх
участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в
межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Оскільки матеріали справи в
достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін та позивачем не надано
суду доказів поважності причин неявки представника, підстав для відкладення
розгляду справи не вбачається.

За клопотанням представників третіх
осіб судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в
порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія
встановила наступне.

У липні 2007 року приватне
підприємство "Сафарі" звернулось до господарського суду з
позовом  до Ленінської районної державної
адміністрації в Автономній Республіці Крим та Комунального підприємства
"Ленінське бюро реєстрації і технічної інвентаризації", просило
визнати за приватним підприємством “Сафарі” право власності на нерухоме
майно:  бар літ. “Ш”, навіс літ. “ш”;
тамбур літ. “р”, прибудови літ. “р1”, “р2”; гараж літ. “Щ”; сарай літ.
“Ю”;  спальний корпус літ. “Э” (в
українській мові “Е”); будинок відпочинку літ. “Ч”, які знаходяться за
адресою:  АР Крим Ленінський район, с.
Каменське, вул. Набережна, 35 та зобов'язати Комунальне підприємство “Ленінське
бюро реєстрації і технічної інвентаризації” провести державну реєстрацію прав
власності приватного підприємства “Сафарі” на нерухоме майно без включення  в Реєстр
прав власності на нерухоме майно запису про відсутність введення в
експлуатацію вказаного нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 06.07.2007 у справі призначено судову будівельну
експертизу.

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 05.07.2007 провадження у справі поновлено.

Уточнивши позовні вимоги заявою від
26.07.2006, позивач просив  визнати за
приватним підприємством “Сафарі” право власності на нерухоме майно:  бар літ. “Ш”, навіс літ. “ш”; тамбур літ.
“р”, прибудови літ. “р1”, “р2”; гараж літ. “Щ”; сарай літ. “Ю”;  спальний корпус літ. “Э” (в українській мові
“Е”); будинок відпочинку літ. “Ч”, які знаходяться за адресою:  АР Крим Ленінський район, с. Каменське, вул.
Набережна, 35, нова адреса згідно рішення Семісотської сільської ради від
11.07.2007 року: АР Крим, Ленінський район, Семісотська сільська рада, база
відпочинку “Сафарі” та зобов'язати Комунальне підприємство “Ленінське бюро
реєстрації і технічної інвентаризації” провести державну реєстрацію прав
власності приватного підприємства “Сафарі” та нерухоме майно без включення в Реєстр
прав власності на нерухоме майно запису про відсутність введення в експлуатацію
вказаного нерухомого майна.

Ленінська районна державна
адміністрація в Автономній Республіці Крим письмових заперечень проти позову не
надала.

Комунальне підприємство "Ленінське
бюро реєстрації і технічної інвентаризації" у листі № 02-04/94 від
23.07.2007 просило справу розглянути без участі представника, проти позову не
заперечувало.

Оскаржуване рішення мотивоване
посиланням на загальні норми про підстави набуття права власності.

Вивчивши матеріали справи,
вислухавши представників третіх осіб, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи,
судова колегія  вважає апеляційну скаргу
такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 328
Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із право чинів.

Як встановлено судом першої
інстанції, предметом спору між сторонами у справі є визнання права власності
приватного підприємства “Сафарі” та об'єкти нерухомості, розташовані за
адресою: АР Крим Ленінський район, с. Каменське, вул. Набережна, 35.

Правовою підставою для задоволення
позовних вимог суд визнав договір оренди землі від 29.05.2002 (договір
зареєстрований Ленінським районним відділом земельних ресурсів в книзі записів
договорів оренди від 13.06.2002 № 57, договір зареєстрований Семисотською сільською
радою Ленінського району Автономної Республіки Крим в книзі записів договорів
оренди від 12.07.2002 № 23), укладений між Семісотською сільською радою
Ленінського району Автономної Республіки Крим та приватним підприємством
"Сафарі", відповідно до якого позивач є орендарем земельної ділянки
колишньої бази відпочинку "Біла Русь" площею 0,5 га
несільськогосподарського призначення, що знаходиться на території земель
Семісотської сільської ради Ленінського району Автономної Республіки Крим та
договір купівлі-продажу бази відпочинку від 06.06.2002, посвідчений приватним
нотаріусом Ленінського районного нотаріального округу Автономної Республіки
Крим та зареєстрований в реєстрі за № 944, укладений між Фондом майна
Автономної республіки Крим та приватним підприємством "Сафарі",
відповідно до якого позивач є власником бази відпочинку "Біла Русь".

Однак з матеріалів справи
вбачається, що фактично позивач претендує на об'єкти нерухомості, які
знаходяться за вищезгаданою адресою на ділянці загальною площею 1,0 га, тобто,
за межами ділянки, наданої позивачу у користування у встановленому порядку.

Статтею 125 Земельного кодексу
України передбачено, що право
власності  та  право
постійного  користування  на земельну
ділянку  виникає  після
одержання  її   власником   або користувачем  документа,
що  посвідчує  право
власності чи право постійного користування  земельною
ділянкою,  та  його
державної реєстрації. Право  на
оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Згідно з пунктом 5 статті 376
Цивільного кодексу України на
вимогу  власника  (користувача)
земельної ділянки суд може визнати
за  ним  право
власності  на  нерухоме
майно,  яке самочинно збудоване на
ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У відповідності зі статтею 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки позивачем  не надано суду належних доказів на
підтвердження дотримання ним норм земельного законодавства та правомірності
використання ним земельної ділянки, на якій розташовані спірні об'єкти не
рухомості, висновок суду першої інстанції про визнання за приватним
підприємством "Сафарі"  права
власності на нерухоме майно:  бар літ.
“Ш”, навіс літ. “ш”; тамбур літ. “р”, прибудови літ. “р1”, “р2”; гараж літ.
“Щ”; сарай літ. “Ю”;  спальний корпус
літ. “Э” (в українській мові “Е”); будинок відпочинку літ. “Ч”, які знаходяться
за адресою:  АР Крим Ленінський район, с.
Каменське, вул. Набережна, 35, нова адреса згідно рішення Семісотської
сільської ради від 11.07.2007 року: АР Крим, Ленінський район, Семісотська
сільська рада, база відпочинку “Сафарі” є хибним, суперечить вищенаведеним
нормам матеріального права та підлягає скасуванню відповідно до пункту 4
частини 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, при розгляді справи у
суді апеляційної інстанції встановлено, що фізична особа ОСОБА_2також вважає
себе власником об'єктів нерухомості, які є предметом спору у справі, а фізична
особа  ОСОБА_1 -належним користувачем
спірного майна.

Відповідно до статті 21
Господарського процесуального кодексу України сторонами  в
судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть  бути
підприємства  та  організації,
зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Як було зазначено вище, ухвалою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 15.10.2007 залучено до участі у справі у
якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Однак ОСОБА_2подана заява про
самостійні вимоги на предмет спору.

Статтею 26 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що треті особи,  які
заявляють  самостійні  вимоги
на  предмет спору, можуть вступити
у справу до прийняття рішення господарським судом, подавши позов до однієї або
двох сторін. Треті  особи,  які
заявляють  самостійні  вимоги
на предмет спору, користуються усіма правами і несуть усі обов'язки
позивача.

Статті 1, 12, 27, 101
Господарського процесуального кодексу України не передбачають можливості участі
фізичної особи у господарському процесі та залучення її у якості третьої особи
з самостійними вимогами.

За таких обставин апеляційний
господарський суд позбавлений процесуальної можливості прийняти зазначену заяву
та об'єднати її в одне провадження зі справою за позовом приватного
підприємства “Сафарі” до Ленінської районної державної адміністрації в
Автономній Республіці Крим та Комунального підприємства "Ленінське бюро
реєстрації і технічної інвентаризації" про визнання права власності.

Однак, звернення фізичної особи
ОСОБА_2, з вищезгаданою заявою свідчить, що
зазначена третя особа вважає своє право порушеним та претендує на його
захист у судовому порядку, що також підтверджується наданими у порядку статті
101 Господарського процесуального кодексу України доказами, які апеляційна
інстанція приймає, оскільки фізичні особи ОСОБА_1 та ОСОБА_2були позбавлені
можливості надати їх суду першої інстанції.

З ухвал Ленінського районного суду
Автономної Республіки Крим від 10.07.2007 № 2-1224/2007 та від 24.09.2007 у
справі № 2-1691/2007 про відкриття провадження у справі вбачається наявність у
фізичної особи ОСОБА_2 самостійних вимог на предмет спору у господарській
справі № 20-5/8901-2007.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті
80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах
України.

З огляду на вищенаведене,
скасувавши рішення місцевого господарського суду як прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права, судова колегія вважає за необхідне
припинити провадження у справі за непідвідомчістю.

Керуючись статтями 101, 103,
пунктом 4 частини 1 статті 104, 105 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Ленінської
районної державної адміністрації в Автономній Республіці Крим задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 26 липня 2007 року у справі № 2-5/8901-2007
скасувати.

3. Провадження у справі за позовом
приватного підприємства "Сафарі"
до           Ленінської районної
державної адміністрації в Автономній Республіці Крим, Комунального підприємства
"Ленінське бюро реєстрації і технічної інвентаризації" припинити.

Головуючий суддя
Г.К. Прокопанич

Судді
Л.М. Заплава

В.А. Лисенко