донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.11.2007 р.                                                                           справа №44/254пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Савицька О.В., дов. № 133 від 30.10.07р.
Скиба А.О., директор,

від відповідача:
не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області м.Донецьк

на рішення (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
05.09.2007 року

по справі
№44/254пн

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Слов'янська солевидобувна компанія" м.Київ

до
Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області м.Донецьк

про
визнання майна, що передане за договором оренди № 343/99 від 01.05.1999р. не цілісним майновим комплексом

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.09.2007р. у справі № 44/254пн  частково задоволені уточнені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Слов’янська солевидобувна компанія” до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області .

Зобов’язано Регіональне відділення Фонду державного майна України в Донецькій області внести зміни до договору оренди № 343/99 від 01.05.99 року, зокрема:

1. пункт 1.1 розділу 1 „Предмет договору” викласти в новій редакції: „...Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, склад якого визначено відповідно до наведеного переліку (надалі –Майно), що знаходиться на балансі державного підприємства „Слов’янський солевиварювальний комбінат”, вартість якого визначена згідно з додатками до договору оренди...”;

2. пункт 7.2 та підпункт 7.2.1 розділу „Обов’язки орендодавця” виключити;

3. у тексті договору оренди № 343/99 від 01.05.99 року та додаткових доповнень до договору слова „цілісний майновий комплекс” замінити на слова „Індивідуально визначене майно”.

Вищевказане рішення суду першої інстанції мотивоване  тим, що причиною виникнення спору є протиправна відмова Фонду в укладенні сторонами змін до Договору, запропонованих згідно листа № 93 від 03.08.07 року.

Відповідач, Регіональне відділення Фонду державного майна України   в Донецькій області, не погоджуючись з рішенням господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою про скасування рішення, так як вважає, що судом при винесені рішення були не повністю з’ясовані обставини  справи та порушені норми матеріального і процесуального права .

При цьому посилається на те , що судом не було досліджено та не відображено в оскаржуваному рішенні , що договір оренди ЦМК та договір оренди індивідуально визначеного майна є різними видами договорів відповідно до чинного законодавства. Скаржник вважає , що зміна об’єкту оренди тягне за собою зміну майже всіх істотних умов договору оренди, передбачених ст.10 Закону України « Про оренду державного та комунального майна». При цьому зазначив , що  зміна об’єкту оренди у даному випадку можлива лише шляхом укладення нового договору.

Позивач , Товариство з обмеженою відповідальністю  «Слов’янська солевидобувна компанія»м.Київ   ,  у відзиві № 113 від 28.09.07р. та представник позивача в судовому засіданні проти  доводів викладених в апеляційній скарзі заперечує , вважає рішення суду першої інстанції  таким , що повністю  відповідає критеріям законності та обґрунтованості.

Представник відповідача , повноваження якого  б були оформлені належним чином, до нинішнього судового засідання  не з’явився .  Поважних причин нез’явлення повноважного представника суду не повідомлено. Про час та місце розгляду апеляційної скарги сторони були сповіщені заздалегідь належним чином.

Зважаючи  на нез'явлення повноважного представника відповідача до суду, достатність наданих сторонами доказів та керуючись ст.75 Господарського процесуального кодексу України -  справа розглядається  за наявними в ній  матеріалами.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв‘язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення  місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважних представників сторін , що присутні в засіданні суду , судова колегія встановила наступне.

01.05.1999р. між Донецьким регіональним відділенням Фонду державного майна України  та Товариством з обмеженою відповідальністю  «Слов’янська солевидобувна компанія»був укладений договір № 343/99  оренди державного майна ( а.с. 14).

Відповідно до п. 1.1.Договору предметом даного договору є  державне майно цілісного майнового комплексу  «Слов’янський солевиварочний завод № 2», склад та вартість якого визначені відповідно до акту оцінки та передаточного балансу даного підприємства.

07.12.06 року Господарським судом Донецької області у справі № 45/193пд було прийнято постанову, якою , за результатами  проведення експертизи і розгляду справи , встановлено , що  майно, яке передавалось позивачу в оренду за договором оренди державного майна № 343/99 від 01.05.99 року цілісним майновим комплексом не являється.

Постанова господарського суду Донецької області від 07.12.07 року у справі № 45/193пд набрала законної сили 18.12.06 року та в силу статті 124 Конституції України підлягає обов’язковому виконанню на всій території України

З урахуванням обставин встановлених у вище означеній постанові господарського суду, позивач листом № 74 від 18.06.07 року ( а.с. 89)  та листом № 93 від 03.08.07 року (а.с. 92) запропонував Фонду внести до Договору № 343/99 від 01.05.1999 року зміни, щодо визначення  предмету оренди .

Як вбачається з матеріалів справи  , до листа № 93 від 03.08.07 року було додано проект додаткової угоди № 9 до Договору та перелік індивідуально визначеного майна із 351 одиниці, який має бути предметом Договору станом на 01.08.07 року залишковою інвентарною вартістю 269’242,38 грн.

13.07.07 року листом 06.02-8199 ( а.с. 90) Регіональним відділенням Фонду державного майна  України по Донецькій області було надано відповідь на лист № 74 від 18.06.07 року, в якому зазначив, що тільки після розірвання договору оренди № 343/99 від 01.05.1999 року та повернення державного майна –цілісного майнового комплексу «Слов’янський солевиварювальний завод № 2»із оренди до сфери  управління Міністерства агропромислового комплексу України , відповідно до Порядку , у разі подання позивачем заяви з відповідним пакетом документів , згідно ст. 9 Закону України  «Про оренду державного та  комунального майна», регіональним відділенням буде розглянуте питання, щодо передачі індивідуально визначеного майна в оренду на конкурсних засадах, відповідно до ст. 118 Закону України «Про державний бюджет України на 2007р.».

Позивач , Товариство з обмеженою відповідальністю  «Слов’янська солевидобувна компанія»м.Київ  , звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до  Регіонального відділення Фонду державного майна України   в Донецькій області про визнання майна , що передане за договором оренди № 343/99 від 01.05.1999р. не цілісним майновим комплексом.

В порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач змінив предмет позову, просить визнати орендоване майно таким, що не є цілісним майновим комплексом та зобов’язати відповідача внести до Договору відповідні зміни, які стосуються зміни правового статусу орендованого майна.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін , що були присутні в судовому засіданні , колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про не обґрунтованість апеляційної скарги, та  відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Відповідно до ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. За приписами ч.2 цієї статті договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з положеннями ст. 759 Цивільного кодексу України  за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 2 цієї статті встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Спірне майно , згідно з представленими сторонами документами , відноситься до державної власності , то правовідносини щодо нього , врегулюванні Законом України „Про оренду державного та комунального майна ” та Цивільним кодексом України .

Відповідно до ст.2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як вбачається з вищевказаного, між позивачем та відповідачем 01.05.1999р. був укладений договір оренди цілісного майнового комплексу «Слов’янський солевиварювальний завод № 2».

Відповідно до положень ст. 4 Закону України «Про оренду державного  та комунального майна»цілісним  майновим комплексом  є господарський об’єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений , автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання.

Постановою господарського суду від 07.12.07 року у справі № 45/193пд, на яку посилається позивач, встановлено, що „...при відділенні від всього майнового Комплексу власного майна Орендаря господарська діяльність на регулярній основі на базі орендованого майна по договору № 343/99 від 01.05.99 року неможлива, таким чином, на момент проведення експертизи і розгляду справи майно, що передавалось позивачу (Орендарю) в оренду по договору оренди державного майна № 343/99 від 01.05.99 року цілісним майновим комплексом не являється...”.

Означене судове рішення, по якому брали участь сторони по справі № 44/254пн, набрало законної сили, тому встановлені ним факти , відповідно до положень ст.. 35 Господарського процесуального кодексу України, не повинні доводитися знову при вирішенні справи № 44/254пн.

За приписами ст.652 Цивільного кодексу України у  разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того , що  з 18.12.06 року обставини, якими керувалися позивач та відповідач при укладенні Договору № 343/99 , зокрема, обставини, які стосуються предмету угоди найму – Комплекс –істотно змінилися, та в даній ситуації  наявні всі необхідні передумови для внесення змін до Договору за рішенням суду, передбачені частиною 2 статі 652 Цивільного кодексу України .

Стосовно вимог позивача щодо визнання майна за договором оренди № 343/99 від 01.05.1999р. не цілісним майновим комплексом, то судова колегія вважає правомірною відмову  позивачу в цій частині вимог , оскільки , дані вимоги є вимогами щодо встановлення юридичного факту, що не відповідає способам захисту цивільного права, передбаченим статтею 16 Цивільного кодексу  України, статтею 20 Господарським кодексом України .

До того ж , як про це вже було позначено вище , юридичний факт стосовно визнання орендованого майна таким, що не є цілісним майновим комплексом вже є таким, що встановлений в мотивувальній частині постанови господарського суду Донецької області від 07.12.07 року у справі № 45/193пд і не вимагає повторного підтвердження у порядку позовного провадження.

Посилання Регіонального відділення Фонду державного майна України   в Донецькій області на необхідність дотримання умов «Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди» є необґрунтованими , оскільки , як про це вірно зазначено судом першої інстанції , в даному випадку має місце зміни умов Договору за рішенням суду через істотну зміну обставин.

Відносно доводів апелянта щодо порушення господарським судом норм процесуального права , судова колегія вважає необхідним зазначити наступне:

-       по-перше,  відповідачем не доведено, що будь-яке  з порушень норм процесуального права , про існування яких він заявляє, призвело до прийняття неправильного по суті рішення місцевого господарського суду, як про це наголошено в ст. 104 Господарського процесуального кодексу України;

-          по-друге, на момент прийняття оскаржуваного рішення строк , встановлений ст. 11 Господарського процесуального кодексу України та ст. 188 Господарського кодексу України для відповіді відповідачем на подану пропозицію щодо зміни умов договору сплинув, при цьому відповідач до нинішнього часу жодним чином не виказав свого бажання щодо врегулювання спору домовленістю сторін;

-          по-третє, ствердження відповідача про одночасну зміну позивачем  як предмету , так і підстав позову не відповідає фактичним обставинам справи , оскільки підставою для звернення з позовом стало прийняття постанови Донецьким апеляційним господарським судом від 07.12.06р. по справі № 45/193пд, а посилання на ст.ст. 651,652 Цивільного кодексу України слід розцінювати як обґрунтування заявлених вимог , а не зміну підстав позову.

Внаслідок цього , доводи заявника апеляційної скарги в цій частині не можуть бути визнані обґрунтованими.

Стосовно стверджень відповідача про те , що внесення змін до умов договору порушить приписи ст.ст. 9,10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»не можуть бути взяті до уваги , оскільки:

-         по-перше, зміна умов договору не впливає на право власності уповноваженого органу, та не обмежує прав власника. При цьому , заявник апеляційної скарги не надав будь-якого обґрунтування своїх стверджень в цій частині;

-          по-друге, ст. 10 вказаного Закону не містить в собі різних умов , які визнані  законом істотними , для договорів оренди цілісного майнового комплексу та іншого державного та комунального майна . Тобто , посилання апелянта на вказану статтю Закону не відповідає фактичному змісту цієї статті;

-          по-третє, застосування  ст.118 Закону України «Про державний бюджет на 2007рік»в даному випадку , як про це  заявляє відповідач, не може бути здійснено , так як предметом даного спору є не укладення нового договору оренди , а внесення змін до діючого;

-        по-четверте, вимог про розірвання спірного договору оренди не заявлено  жодною з сторін спору, тому  доводи апелянта , які ґрунтуються на нормах закону , що діють після розірвання договору оренди та застосовуються судом при розгляді відповідних вимог, не можуть бути взяті до уваги як безпідставні.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду по даній справі  відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких надана заява про перевірку рішення не є  підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103,  105 Господарського процесуального кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну  скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області  на рішення господарського суду Донецької області від 05.09.2007р. у справі № 44/254пн  – залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 05.09.2007р. у справі № 44/254пн- без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошенні в судовому засіданні.

Повний текст постанови підписаний 14.11.07р.

Головуючий

Судді: